Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/545/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.03.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючої - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим будинком,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Виноградівського районного суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим будинком.

Позов мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 є
власником житлового будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується договором міни
житлового будинку на житловий будинок
від 25.03.2003 року. Місце проживання
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстроване в будинку позивача,
однак, такі особи вже більше десяти
років не проживають у вказаному
житловому будинку. Відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 проживали в даному будинку
раніше за часів попереднього власника
ОСОБА_4, та змінили місце проживання ще
до укладення позивачем договору міни
житлового будинку. Однак, в порушення
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» відповідачі не
зареєстрували у встановлений
законодавством строк та порядок своє
нове місце проживання. У зв'язку з цим
позивач просить визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, проте подав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
заявлені вимоги позову підтримує,
проти розгляду справи без участі
відповідача з винесенням заочного
рішення не заперечує (а.с.23).

Відповідачі будучи повідомленими про
день, час та місце розгляду справи в
порядку ст.74 ЦПК України належним чином
своєчасно (а.с.19, 21), в судове засідання з
невідомих суду причин не з'явилися і
від них не надійшло жодного клопотання
про відкладення слухання справи або
поважні причини неявки, тому на
підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у ній
доказів, оскільки представник
позивача не заперечує проти такого
вирішення справи. (а.с.14).

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають повному задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено,
ОСОБА_1 є

власником житлового будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1, згідно договору
міни житлового будинку на житловий
будинок від 25.03.2003 року (а.с.5, 6).

Місце проживання відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 зареєстроване в будинку
позивача, однак, такі особи більше 10
років не проживають уцьому житловому
будинку (а.с.7-8, 9).

Відповідачі не є членами сім'ї
позивача, 10 років у вказаному будинку
не проживають, не приймають участі в
утриманні будинку, не сплачують за
комунальні послуги.

Так, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Таким чином відповідачі втратили в
установленому порядку право
користування вказаним приміщенням
жилого будинку.

Відповідно до ст. 391, 317, 319 ЦК України,
власник майна має право володіти,
користуватися, розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд, вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно до ст. 41 Конституції України,
кожен має право розпоряджатися своєю
власністю, право приватної власності є
непорушним.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, з врахуванням того,
що відповідачі у вказаному будинку не
проживають, не оплачують плату за
користування жилим приміщенням і
комунальні послуги, не несуть інших
витрат по утриманню будинку та не
приймають участь у спільному побуті, не
є членами сім'ї позивача, вимоги
позивача щодо визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщення є підставними та
їх слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст.8, 10, 11, 60,
169, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, ст. 41
Конституції України, ст.ст. 29, 317, 319, 321,
386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Відповідачами можуть бути подані заяви
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо