Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2014 р. Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментах
та неустойки за прострочення сплати
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року позивачка звернулася
до суду із позовом з подальшими
уточненнями про стягнення з
відповідача заборгованості по
аліментах у розмірі 8500 грн. та
неустойки за затримання сплати
аліментів у розмірі 59 120 грн.

У судовому засіданні представник
позивачки вимоги позову підтримала та
пояснила, що відповідач з лютого 2011
року аліменти на утримання доньки
сплачує недобросовісно та нерегулярно
, в зв'язку з чим станом на листопада 2013
року утворилася заборгованість по
аліментах у сумі 8 500 грн. З цієї суми
вона провела розрахунок неустойки у
розмірі 1% за кожен день прострочення по
аліментам окремо за кожний
прострочений платіж.

Відповідач в минулому судовому
засіданні вимоги позову не визнав.
Суду пояснив, що в 2011 році він надавав
доньці гроші особисто на руки, оскільки
не знав, що їх необхідно сплачувати
офіційно через ДВС. В наступні роки і по
теперішній час офіційно не працював,
тому сплачував аліменти за можливістю,
не завжди регулярно. Також суду
пояснив , що на його утриманні
знаходяться двое неповнолітніх дітей,
дружина інвалід третьої групи, а також
непрацездатна мати, що ставить його у
скрутне матеріальне становище.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та вислухавши думку
неповнолітньої ОСОБА_3 , судом
встановлено наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 18 квітня 2011 року з
ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в
твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно
, починаючи з 01 лютого 2011 року і до її
повноліття. На підставі даного рішення
суду було видано виконавчий лист, на
підставі якого було відкрито
виконавче провадження .

Згідно з довідками Центрального ВДВС
заборгованість відповідача по
аліментам за виконавчим листом №ц2-163411
станом на 01 вересня 2011 року складає 8
500 грн.( з урахуванням чеків та розписок
про отримання аліментів, які
знаходились у стягувача).

При цьому вбачається, що ОСОБА_2, почав
сплачувати аліменти з серпня 2011 року у
загальному розмірі за 2011 р. = 1000 грн.
при нарахованих 5500 грн. ; за січень,
квітень, вересень - грудень 2012 року
аліменти не сплачені; не сплачені
аліменти і з вересня 2013 року.

В судовому засіданні неповнолітня
ОСОБА_3 суду пояснила, що батько ні в 2011
році, ні потім не давав їй аліменти
особисто на руки, коли приходять від
нього аліменти, бабуся завжди їй
повідомляє і вона достовірно знає, що
аліменти батько сплачує не регулярно,
пропускаючи по декілька місяців.
Протягом останніх двох років з батьком
майже не спілкується.

Таким чином, суд дійшов висновку про
те, що заборгованість по аліментам
виникла з вини відповідача, а тому
відповідно до ст. 196 СК України,
позивачка, як одержувач аліментів, має
право на стягнення неустойки (пені) в
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

При цьому суд погоджується з
розрахунком суми неустойки (пені),
наданим позивачкою, оскільки аліменти
призначаються та повинні сплачуватися
щомісячно. Тому розмір неустойки
необхідно розраховувати не із
загальної суми боргу, а нараховувати на
щомісячну заборгованість, починаючи з
дня її виникнення по день
добровільного погашення боргу або на
день стягнення.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 20 СК України,
позовна давність не застосовується до
вимог, що випливають з сімейних
правовідносин, крім випадків,
передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст.
138 та ч. 3 ст. 139 цього ж Кодексу. Тобто, до
спірних правовідносин, врегульованих
ст. 196 СК України, позовна давність не
застосовується.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК
України, розмір неустойки може бути
зменшений судом, з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень відповідача в судовому
засіданні, він має мінливий дохід,
проте з 2012 року намагається більш-менш
регулярно сплачувати аліменти .

Зазначені обставини, відповідно до ч. 2
ст. 196 СК України, дають підстави для
зменшення до 10 000 грн. розміру неустойки
(пені) за несвоєчасну сплату аліментів
на утримання доньки , що підлягає
стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 194, 196 СК України, п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України, суд приходить до висновку, що
правових підстав для стягнення
заборгованості по аліментам з
відповідача немає, оскільки аліменти
на утримання доньки стягнуті на
підставі рішення суду, яке на
теперішній час не втратило законну
силу, а наявність заборгованості за
виконавчим листом не є підставою для
звернення з позовом до платника
аліментів про її стягнення в порядку
ст. 194 СК України. У тому разі, якщо
сторони виконавчого провадження не
згодні з розміром заборгованості за
аліментами, обчисленим державним
виконавцем, а також не згодні з діями
державного виконавця щодо не
проведення виконавчих дій щодо
стягнення заборгованості, то дане є
підставою для звернення до суду з
іншими вимогами про оскарження дій
державного виконавця і визнання
заборгованості.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати підлягають стягненню на
користь держави з відповідача у
розмірі 229 грн. 4 0 коп.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментах та
неустойки за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10
000 (десять тисяч) грн. неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів на
утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Гуденко
О.А.