АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/2877/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 46 суддя
суддя Повєткін В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2014 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя посилаючись на те, що з
березня 2008 року по жовтень 2013 року
перебував в шлюбі з відповідачем, під
час проживання ними придбано майно та
квартира. Спільно поділити майно не
можуть, тому вимушений звернутись до
суду. Позивач просив суд поділити майно
та виділити йому майно на суму 9530,00 грн.
та визнати право власності на 1/2
частину квартири по АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2014 року позовні вимоги задоволено
частково (а.с.66-68):

- визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частку за кожним
квартири по АДРЕСА_1;

- виділено ОСОБА_2 майно на
загальну вартість 7650,00 грн.: морозильна
камера «Кристал» вартістю 2100,00 грн.,
вентилятор електричний «WEST» вартістю
220,00 грн., чайник «VIТЕК» вартістю 180,00
грн., пилосос «Самсунг» вартістю 700,00
грн., домашній кінотеатр «Рейнфорд»
вартістю 700,00 грн., праску «VIТЕК»
вартістю 280,00 грн., ДВД «ВВК» вартістю
400,00 грн., телевізор «LG» вартістю 1000,00
грн., підставку під телевізор вартістю
150,00 грн., 2 лампи люмінісцентні «ВІКО»
загальною вартістю 120,00 грн., комод
вартістю 800,00 грн., фотоапарат «OLIMPUS»
вартістю 1000,00 грн.;

- виділено ОСОБА_1 майно на
загальну вартість 7750,00 грн.: пральну
машинку «LG» вартістю 3900,00 грн., м'який
куток вартістю 3850,00 грн.

В апеляційній скарзі (а.с.88-90) ОСОБА_1
просила рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги частково,
оскільки:

- керуючись положенням ч.2 ст.70 СК
України, враховуючи, що позивач не дбав
про матеріальне становище родини та
отримання позивачем кредитів в банках
на свої потреби, квартира не підлягає
поділу за рівністю часток;

- позивач скрив від поділу майно, яке є
спільною власністю, а саме два човни
вартістю 2069,00 та 300,00 грн., автомагнітолу
- 1000,00 грн., комплект сидінь до
автомобілю - 800,00 грн., електродриль - 150,00
грн., барбекюшниця - 120,00 грн., що складає
загальну вартість 4439,00 грн.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
кожна із сторін має право на 1/2 частину
спільного майна, яке набуте подружжям
під час шлюбук.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони знаходились у шлюбі з березня
2008 року по жовтень 2013 року (а.с.5,6).

За цей час сторонами придбано квартиру
за договором купівлі-продажу від 11.08.2011
року (а.с.86) та інше майно, яке за
рішенням суду виділено у власність
сторонам в розмірі 1/2 частини кожному.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відомостей про домовленість або
шлюбний договір між сторонами в
матеріалах справи немає.

Відповідно до ч.2 ст.70 СК України при
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Так саме це питання врегульоване ч.2
ст.372 ЦК України, відповідно до якої у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом; за рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення.

Надані позивачем докази щодо її
побиття відповідачем не можуть бути
визнані доказами наявності обставин,
що мають істотне значення для
зменшення частки відповідача у
спільному майні подружжя.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що відповідач не дбав про
матеріальне становище родини та
отримував кредити в банках на свої
потреби, позивач суду не надала.

Тому доводи апеляційної скарги про те,
що квартира не підлягає поділу між
сторонами в рівних частинах.

Не можуть бути прийняті до уваги і
доводи апеляційної скарги про те, що
позивач скрив від поділу інше майно,
яке є спільною власністю, оскільки це
майно не було предметом судового
розгляду у цій цивільній справі.

В дебатах в судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач на
зміні рішення суду першої інстанції в
частині поділу іншого майна крім
квартири не наполягала.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: