Справа № 524/6554/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.11.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Савiчева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, посилаючись на підстави та
обставини викладені в позовній заяві
та просила суд стягнути з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку
вартість телевізору «LG» в розмірі 3200
грн..

Стягнути з відповідачів в солідарному
порядку у відшкодування завданої
моральної (немайнової) шкоди 3000 грн..

Стягнути з відповідачів витрати на
юридичну допомогу адвоката в сумі 200
грн. за надання правової допомоги при
складанні позовної заяви.

Стягнути з відповідачів витрати за
послуги виготовлення ксерокопій для
позову у сумах 10 грн.50 коп., 5 грн.50 коп.
та 5 грн.25коп, а всього стягнути суму 21
грн. 25 коп. згідно доданих до позову
квитанцій.

В судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі і просила
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув по невідомій суду причині,
про день слухання справи повідомлявся
у відповідності до положень ст. 74 ЦПК
України - за адресою місця проживання
чи місця перебування фізичної особи,
зареєстрованої у встановленому
законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК
України у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяв по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що вироком
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 08
квітня 2014 року визнано винним ОСОБА_2 у
скоєнні кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 185 ч.2 КК України та
призначене покарання у вигляді 2 років
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України його звільнено від відбування
покарання з іспитовим строком на 1 рік
та з покладенням відповідно до ст.76 КК
України обов'язку не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально -
виконавчої інспекції. Вказаним вироком
суду ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 185 ч.2 КК України,
призначене покарання у вигляді 2 років
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України її звільнено від відбування
покарання з іспитовим строком на 1 рік
та з покладенням відповідно до ст.76 КК
України обов'язку не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально -
виконавчої інспекції.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані
винними та засуджені за те, що останні
11.10.2013 року біля 15 годин, перебуваючи в
квартирі АДРЕСА_1 по запрошенню ОСОБА_4,
після вживання алкогольних напоїв,
скориставшись тим, що ОСОБА_4 заснув,
таємно, шляхом вільного доступу
викрали телевізор «LG» чорного кольору,
завдавши потерпілій ОСОБА_1
матеріальних збитків на суму 3200 грн.
Після чого вказані особи здали
телевізор до ломбарду «Імперіал», що по
вулиці 60 років Жовтня 122/42, за що
отримали 600 грн., кошти витратили на
власні потреби.

Вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні
вказаного кримінального
правопорушення, по якому позивач
ОСОБА_1 є потерпілою, доведена органами
досудового слідства, встановлена
судом, їх засуджено за вчинення
вказаного кримінального
правопорушення вироком суду, який
12.05.2014 року набрав законної сили.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна» при вирішенні питання
про відшкодування матеріальної шкоди,
суд має керуватися відповідними
нормами цивільного законодавства, які
регулюють відповідальність за шкоду,
заподіяну фізичним та юридичним
особам. Відповідно до п.5 вказаної
Постанови Верховного Суду України при
розгляді цивільного позову в
кримінальній справі з питань, не
врегульованих КПК України., суд може
керуватись відповідними нормами ЦПК
України.

Потерпілий, згідно ст.ст. 55, 56 КПК
України має право на відшкодування
завданої кримінальним правопорушенням
шкоди в порядку, передбаченої законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу.

Зокрема, таким випадком, який
передбачає підстави звільнення від
доказування, є передбачений с..61 ЦПК
України. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язковим для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої,
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У випадку спричинення шкоди діє
принцип його відшкодування в повному
об'ємі у відповідності з законом.
Згідно статті 1166 ЦК України, яка
передбачає загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду, визначено, що майнова шкода,
завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачені
способи відшкодування шкоди, завданої
майну потерпілого. Згідно вказаної
статті з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі або
відшкодувати збитки у повному
обсязі,при цьому розмір збитків
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання
робіт,необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Вина ОСОБА_2, ОСОБА_5 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
підтверджується вироком суду, який
набрав законної сили, спричинення
позивачу в результаті вказаного
правопорушення матеріальної та
моральної шкоди знаходиться в
причинно-наслідковому зв'язку з
вчиненим вказаними особами
кримінального правопорушення та є
прямим наслідком вчиненого ним
правопорушення, за яким вони засуджені.

Статтею 23 ЦК України передбачено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Відповідно до ч. 2 вказаної статі
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням майна. Частиною 3
зазначеної статті передбачені способи
та розмір відшкодування моральної
шкоди, де передбачено, що моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. Стаття 23 ЦК України
передбачає вимоги розумності і
справедливості при визначенні розміру
відшкодування зазначеної шкоди.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,яка її
завдала,за наявності її вини, крім
випадків, встановлених законом. Також
відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України « Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31
березня 1995 року № 4, зі змінами,
внесеними постановою від 25 травня 2001
року №5 під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ
,заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Внаслідок неправомірних і незаконних
дій ОСОБА_2, ОСОБА_5 вчиненим ними
кримінальним правопорушенням та
порушенням права власності позивачу
спричинена моральна шкода, спричинену
позивачу моральну шкоду, виходячи із
засад розумності і справедливості та
розміру спричиненої матеріальної
шкоди , суд визначає в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 14, 57 - 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному
порядку 3200 грн., у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн., у
відшкодування витрат на юридичну
допомогу - 200 грн., у відшкодування
судових витрат - 21,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в прибуток
держави судовий збір у розмірі по 162
грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: