Справа № 132/705/14-ц
У Х В А Л А

"06" березня 2014 р. Суддя Калинівського
районного суду Вінницької області
Попик Ю.П.

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВердиктФінанс» про забезпечення
позову, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ТОВ «ВердиктФінанс»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення кредитної
заборгованості.

Позивач ТОВ «ВердиктФінанс» у поданій
до суду заяві просить в порядку
забезпечення позову винести ухвалу,
якою вилучити у ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан-В;
Марка: Daewoo; Модель Nexia 1.5GL; Номер кузова:
НОМЕР_2; Рік випуску: 2007; Державний
реєстраційний номер: НОМЕР_3, який
належить відповідачці на праві
власності на підставі Договору
купівлі-продажу № 2210/01 від 22.10.2007 року,
зареєстрований Калинівським МРЕВ, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4, виданого 20.10.2007 року, комплект
ключів від зазначеного транспортного
засобу, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, номерні знаки
НОМЕР_3 та передати на зберігання на
період до його реалізації ТОВ
«ВердиктФінанс».

Дослідивши матеріали справи, заяву,
суд вважає, що заява позивача є такою,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України є
передача речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України в п.4
Постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Виходячи з встановлених судом
обставин справи, суд приходить до
висновку, що між сторонами дійсно виник
спір, однак відсутня реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, що є підставою для відмови у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Разом з тим, враховуючи характер і
обсяг позовних вимог, вид забезпечення
позову, про застосування якого просить
позивач, а також його обсяг - вилучення
та передача транспортного засобу на
зберігання, не є співмірним заявленим
вимогам. Крім того, відповідно п.7 ч. 1
ст. 152 ЦПК України передбачено передачу
речі яка є предметом спору на
зберігання іншим особам, а не позивачу.
Тому в задоволенні заяви про
забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И
В:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВердиктФінанс» про забезпечення
позову - відмовити.

Копію ухвали для відома направити
сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: