Справа № 182/9438/13-ц
Провадження № 2/0182/718/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Пантюхіної Н.М.

представника 3-ої особи -
Ткачука Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
„Новопавлівський гранітний кар'єр", в
якості третьої особи відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України
в м. Нікополі Дніпропетровської
області, про встановлення факту
перебування у трудових відносинах та
відшкодування шкоди, завданої смертю
потерпілого, суд

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про
встановлення факту перебування її
рідного брата ОСОБА_5 у трудових
відносинах з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" та відшкодування
шкоди, завданої смертю потерпілого.

Свої вимоги мотивувала тим, що 05
вересня 2011 року між ОСОБА_5 та ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр" був
укладений договір підряду № 05/09-11 на
очистку рухомого складу після
проведення розвантаження та перед
завантаженням вантажу, встановлення
лебідки, підйомних блоків, переносі
щитів і трапів, завантаження,
розвантаження вантажів замовника.
Договір укладався на один рік та в
подальшому продовжувався на один рік
на підставі додаткових угод № 1 від
05.12.2011 та № 3 від 02.03.2012.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року при виконанні
обов'язків вантажника на території ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
ОСОБА_5 загинув.

За даним фактом комісією Криворізького
ГТУ Держгірпромнагляду України були
складені акти форми Н-5 від 16 липня 2013
року та акт форми Н-1 від 16 липня 2013 року,
де комісія дійшла висновку, що робота
потерпілого ОСОБА_5 у відповідача
носила постійний характер, згідно
графіку змінності, яку повинні були
виконувати штатні працівники
підприємства, та даний нещасний
випадок був визнаний таким, що
пов'язаний з виробництвом.

Отже, позивач вважає, що ОСОБА_5
фактично перебував у трудових
відносинах з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр", виконував роботу
вантажника на постійній основі,
виходив на роботу відповідно до
встановленого на підприємстві графіку,
виконував правила внутрішнього
трудового розпорядку, проходив
квартальні інструктажі та цільове
навчання з охорони праці, отримував
заробітну плату через касу
підприємства кожного місяця.

Тому ОСОБА_4 просила суд встановити
факт перебування ОСОБА_5 у трудових
відносинах з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" на посаді вантажника
з 05 вересня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" на її користь
матеріальну шкоду за встановлення
надгробного пам'ятника ОСОБА_5 в сумі 5
300 грн. та витрати, пов'язані з її
стаціонарним лікуванням в сумі 2 280 грн.

Також ОСОБА_4 вважає, що внаслідок
загибелі ОСОБА_5 їй заподіяна моральна
шкода, оскільки він був її єдиним
рідним братом, вона потребує
матеріальної допомоги, відноситься до
категорії малозабезпечених сімей, тому
основним годувальником її та її доньки
був ОСОБА_5. Моральну шкоду вона оцінює
в розмірі 20 000 грн. та просила стягнути
її з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги ОСОБА_4 та просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Представники ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" позовні вимоги ОСОБА_4
не визнали та суду показали, що ОСОБА_5
виконував на свій ризик роботу за
завданням підприємства щодо очистки
рухомого складу після проведення
розвантаження та перед завантаженням
вантажу на підставі договору підряду №
05/09-11 від 05 вересня 2011 року з
додатковими угодами № 1 від 05.12.2011 та № 3
від 02.03.2012. За результатами виконаних
робіт ОСОБА_5 ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" складав акти
виконаних робіт, які були підписані
сторонами договору-підряду, та на
підставі яких з ОСОБА_5 проводився
розрахунок за виконану роботу.

ОСОБА_5 не виконував роботу вантажника
на підприємстві, його робота не носила
постійний характер, тому не існує
підстав для встановлення факту
перебування ОСОБА_5 у трудових
відносинах з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр".

До того ж, ОСОБА_4 не є членом сім'ї
ОСОБА_5, не була пов'язана з ним спільним
побутом, не мала взаємні права та
обов'язки та разом з ним не проживала.
ОСОБА_4 одружена та з 1990 року має свою
сім'ю. Як вбачається з довідки № 970
виконавчого комітету
Червоногригорівської селищної ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області від 06 червня
2013 року ОСОБА_5 дійсно періодично з 2006
по 2011 рік проживав у рідної сестри
ОСОБА_4, але з 2011 року і до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживав один за
іншою адресою та спільного
господарства з сім'єю ОСОБА_4 не мав.
Також вони були зареєстровані за
різними адресами.

Крім того, відповідно до Порядку
проведення розслідування та ведення
нещасних випадків професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232 ОСОБА_4 немає права
звертатися до Криворізького ГТУ
Держгірпромнагляду України щодо
призначення повторного (додаткового)
спеціального розслідування нещасного
випадку спеціальною комісією. Раніше, 29
травня 2012 року, комісія із спеціального
розслідування нещасного випадку
дійшла висновку, що нещасний випадок із
смертельним наслідком з ОСОБА_5 не
підпадає під дію Порядку.

Отже, на думку представників
відповідача, ОСОБА_4 є неналежним
позивачем, оскільки немає права вимоги
щодо встановлення факту перебування її
брата ОСОБА_5 у трудових відносинах з
ПАТ „Новопавлівський гранітний
кар'єр".

До того ж, відповідач вважає, що позивач
пропустила строк позовної давності для
звернення до суду з даними вимогами,
передбачений ст. 233 КЗпП України.

Щодо вимог ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної шкоди, представник
відповідача вважає їх
необґрунтованими, оскільки ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
добровільно надав їй матеріальну
допомогу на поховання її брата ОСОБА_5 в
розмірі 4 100 грн.

Також, позивачу не була заподіяна
моральна шкода.

Тому, представники ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
просили суд в позові ОСОБА_4 відмовити.

Представник третьої особи відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України
в м. Нікополі Дніпропетровської
області позовні вимоги ОСОБА_4 вважає
необґрунтованими, оскільки нещасний
випадок з ОСОБА_5 стався під час дії
договору підряду № 05/09-11 від 05 вересня
2011 року. Даний договір був укладений на
підставі вимог Цивільного кодексу
України.

До того ж, згідно листа Управління
Пенсійного Фонду України в м. Нікополі
та Нікопольського району
Дніпропетровської області № 12827/07/07 від
22.07.2013 за ОСОБА_5 сплачувався єдиний
соціальний внесок в розмірі 34,7 %, що
вказує про наявність договору
цивільно-правового характеру, а не
трудового договору.

Виходячи з умов даного договору при
виконанні ОСОБА_5 робіт, передбачених
договором підряду, були відсутні
ознаки трудового договору визначеного
законодавством, а саме КЗпП України,
ОСОБА_5 самостійно організовував
роботу, за винагороду та на власний
ризик, не підкоряючись правилам
внутрішнього трудового розпорядку
підприємства. Будь-яких доказів, які б
свідчили про факт трудових відносин,
відсутні. Також відсутній запис у
трудовій книжці ОСОБА_5 про прийняття
на роботу, та не оформлявся наказ чи
розпорядження власника підприємства
чи уповноваженого ним органа щодо
укладення трудового договору з ОСОБА_5.
Тому просив суд в позові ОСОБА_4
відмовити.

Заслухавши сторони, допитавши свідків,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено судом 05 вересня 2011 року
між ОСОБА_5 та ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" був укладений договір
підряду № 05/09-11 на очистку рухомого
складу після проведення розвантаження
та перед завантаженням вантажу,
встановлення лебідки, підйомних
блоків, переносі щитів і трапів,
завантаження, розвантаження вантажів
замовника. Договір укладався на один
рік та в подальшому продовжувався на
один рік на підставі додаткових угод №
1 від 05.12.2011 та № 3 від 02.03.2012 (а.с.10,126,128).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час виконання
робіт на території ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
ОСОБА_5 загинув.

Комісія із спеціального розслідування
нещасного випадку Криворізького
гірничопромислового територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
(далі по тексту - Держгірпромнагляд
України) при проведені спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 05 год. 20 хв. у
ПАТ „Новопавлівський гранітний
кар'єр" встановила обставини, за яких
стався нещасний випадок.

Так, ОСОБА_5 у залізничному цеху ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
працював по двозмінному графіку, 1-а
зміна - початок роботи з 08 год. 00 хв.,
закінчення роботи о 20 год.00 хв.; друга
зміна - з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Під час розслідування було
встановлено, що в вересні 2011 року
ОСОБА_5 відпрацював у залізничному цеху
18 днів, в жовтні - 20, в листопаді - 20, в
грудні - 23. В січні 2012 року - 10 днів, в
лютому - 17 і в березні - 12.

17 березня 2012 року ОСОБА_5 разом з іншими
працівниками на автобусі підприємства
приїхав на територію ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр",
пройшов відповідний медичний огляд у
здоровпункті, після чого прибув до
нарядної кімнати де до нього був
доведений зміст наряду на роботу, він
повинен був займатися очищенням
рухомого складу перед навантаженням
щебеню зі складу готової продукції у
залізничному тупику № 3. Під час роботи
майстер ОСОБА_7 прийняв рішення
залучити ОСОБА_5 до виконання робіт по
регулюванню об'єму навантаження на
конвеєр щебеню шляхом відкривання і
закривання шиберів течок. При
необхідності, пробивати та очищати
отвори течок металевим прутом, коли ті
заб'ються щебенем. Таким чином, ОСОБА_5
разом з ОСОБА_8 фактично виконував
функції вантажника.

Останній раз ОСОБА_5 бачили о 01 год.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В 05 год. 20 хв. майстер
ОСОБА_7 виявив в районі технологічного
отвору № 3 труп ОСОБА_5

Комісія із спеціального розслідування
нещасного випадку Держгірпромнагляду
України дійшла висновку, що нещасний
випадок, що стався з ОСОБА_5, був
пов'язаний з виробництвом, що було
відображено у Акті форми Н-5 від 16 липня
2013 року та Акті № 1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
форми Н-1 від 16 липня 2013 року.

Факт постійного виконання ОСОБА_5
функцій вантажника за період з 05
вересня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року
також підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10.

При цьому ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_5
прийшов працювати до залізничного цеху
ПАТ „Новопавлівський гранітний
кар'єр" в якості вантажника, він пройшов
інструктаж, стажування в якості
вантажника та був допущений до роботи
вантажником. Також його вихід на роботу
постійно відображався у табелі виходу
на роботу, який наприкінці місяця
закривався, та ОСОБА_5 разом з іншими
працівниками підприємства отримував
заробітну плату.

Враховуючи те, що процес трудової
діяльності ОСОБА_5 на посаді
вантажника

залізничного цеху ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр"
носив постійний характер, регулювався
трудовим законодавством та
проводилась щомісячна оплата процесу
його праці, що було встановлено
комісією із спеціального
розслідування нещасного випадку
Держгірпромнагляду України, суд
приходить висновку, що договір підряду,
який був укладений відповідачем з
фізичною особою ОСОБА_5 фактично
відноситься до трудового договору.

До того ж, договір підряду не можна
заключати, коли робота носить
постійний характер та її виконання
можливе тільки на підставі трудового
договору.

З цих самих підстав суд не може взяти до
уваги доводи представників
відповідача та третьої особи в тій
частині, що правовідносини між ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр" та
ОСОБА_5 носили цивільно-правовий
характер.

Суд також вважає необґрунтованими
доводи представників ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр" в
тому, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем
по даній справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 3,4 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Також суд вважає, що позивач не
пропустила строк позовної давності для
звернення до суду з позовними вимога
про встановлення факту перебування
ОСОБА_5 у трудових відносинах з ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр",
оскільки факт про пов'язаність
нещасного випадку, що стався з ОСОБА_5, з
виробництвом, а саме. під час виконання
ним функцій вантажника, був
встановлений комісією із спеціального
розслідування нещасного випадку
Держгірпромнагляду України під час
проведення повторної перевірки та
відображений у Акті форми Н-5 від 16
липня 2013 року та Акті № 1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
форми Н-1 від 16 липня 2013 року. З даними
позовними вимогами ОСОБА_4 звернулась
до суду 15 жовтня 2013 року, тобто в межах
строку позовної давності.

В той же час, позовні вимоги ОСОБА_4 про
стягнення з ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" на її користь
матеріальної шкоди за встановлення
надгробного пам'ятника, витрат,
пов'язаних з її стаціонарним
лікуванням в сумі 2 280 грн. та моральної
шкоди, задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Статтею 1201 ЦК України передбачено, що
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати.

Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх вимог щодо
відшкодування витрат на поховання
ОСОБА_4 надала суду накладну від 10
вересня 2012 року про вартість
пам'ятника, видану ФОП ОСОБА_6 (а.с.113).
Однак, будь-яких доказів щодо оплати
даної накладної позивач суду не надала.

Крім того, ПАТ „Новопавлівський
гранітний кар'єр" за проханням ОСОБА_4
надало їй матеріальну допомогу на
поховання в сумі 4 100 грн., що
підтверджується видатковим касовим
ордером № 161 від 21 березня 2012 року.

Отже, суд приходить висновку, що
позивач та її представник
розпорядились своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Також, необґрунтовані вимоги ОСОБА_4
щодо відшкодування витрат на її
лікування, оскільки недоведена вина
відповідача в завданні позивачу даної
майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не довела факт
проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю, а з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 з 2011 року і до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживав один за
іншою адресою та спільного
господарства з сім'єю ОСОБА_4 не мав, а
також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4
одружена, вона та ОСОБА_5 були
зареєстровані за різними адресами, суд
приходить висновку, що позивач не
відноситься до особам, яким відповідно
до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України підлягає
відшкодуванню моральна шкода, завдана
смертю фізичної особи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ
„Новопавлівський гранітний кар'єр" на
користь ОСОБА_4 підлягають стягненню
судові витрати в сумі 229,40 грн.

Керуючись
ст.ст.3,4,10,11,57,60,86,88,209,212,214-215,217-218 ЦПК
України, ч. 2 ст. 1168 ЦК, 1201 України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_5 у
трудових відносинах з Публічним
акціонерним товариством
„Новопавлівський гранітний кар'єр" на
посаді вантажника з 05 вересня 2011 року
по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншому в позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Новопавлівський
гранітний кар'єр" на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять грн.. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: З. С. Шестакова