Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.

суддів
Галацевич О.М., Матюшенка І.В.

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 про
визнання дій державного виконавця
Корольовського відділу Державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції
неправомірними по цивільній справі за
позовом ПАТ "Банк Фінанси та кредит" в
особі РУ АТ "Банк Фінанси та кредит" до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 03 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ПАТ "Банк Фінанси та
Кредит" звернулось з даним позовом, в
якому просило стягнути з відповідачів
в солідарному порядку на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 73128 грн. 45 коп. та судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду
м. Житомира від 26 жовтня 2010 року позов
задоволено.

01 квітня 2011 року державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського
міського управління юстиції винесено
постанову про арешт майна боржника
ОСОБА_2 та оголошено заборону на його
відчуження.

18 серпня 2014 року ОСОБА_2 подав до
суду скаргу на дії або бездіяльність
державного виконавця. Просив поновити
строк звернення до суду, визнати
(рішення, дію або бездіяльність)
державного виконавця неправомірними;
зобов'язати останнього усунути
порушення; зобов'язати ДВС винести
постанову про зняття арешту та
завершення виконавчого провадження №
25659464 в частині, що стосується легкового
автомобіля "BMW 320", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування скарги зазначав, що
13.03.2014 року на його адресу державний
виконавець Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції направив письмову відповідь
щодо відмови в задоволенні його
клопотання про закриття виконавчого
провадження відносно вказаного
автомобіля.

03 вересня 2014 року ухвалою
Богунського районного суду м. Житомира
відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку
звернення до суду і його скаргу
залишено без розгляду.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та постановити нову про
задоволення скарги по суті.

Посилається на порушення судом норм
процесуального права, а сама ухвала
винесена на підставі неповного
з'ясування та недоведеності всіх
обставин справи, що мають істотне
значення для справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах ст. 303 ЦПК України
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в поновленні
строку та залишаючи скаргу без
розгляду, суд виходив з того, що
скаржник отримав зазначену відповідь 17
березня 2014 року, тобто з цього часу йому
достовірно стало відомо про порушення
його прав. Однак, звернувся до суду лише
18 серпня 2014 року, тобто з пропуском
десятиденного строку звернення до
суду.

Будь-яких доказів, що свідчили б про
поважність пропуску строку звернення
до суду, не надав. Також судне взяв до
уваги доводи заявника про те, що йому
стало відомо про наявність ухвали суду
про закриття провадження по поданій
скарзі лише 15.08.2014 року та, на його
думку, з цього часу потрібно рахувати
час звернення до суду. Хоча про
порушення свого права працівниками
Корольовського ВДВС йому було відомо
ще 17.03.2014 року, про що він сам не
заперечує по змісту поданої скарги.

З таким висновком і погоджується
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З роз'яснень, викладених у постанові
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 26.12.2003 року "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" вбачається, що скарга на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення має відповідати загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та
містити відомості, перелічені в
частині сьомій статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що
заявник отримав оскаржувану відповідь
17.03.2014 року (а.с.52), а отже і строк
рахувати потрібно з цього часу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому на підставі ст. 308
ЦПК України, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції
постановляючи ухвалу, дійшов
правильного висновку при повному,
всебічному та об'єктивному дослідженні
обставин справи, прав і обов'язків
сторін у даних правовідносинах,
з'ясував характер та суть заявлених
ОСОБА_2 вимог, норм права, якими вони
регулюються, дав належну правову
оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
та не впливають на правильність
прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313 - 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 03 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий
Судді