Провадження № 2/752/1681/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» до Клініки професійних
захворювань ДУ «Інститут медицини
праці національної академії медичних
наук України», треті особи які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Мар'їнське
міськрайонне управління Філія
Головного управління
Держсанепідслужби у Донецькій області,
Донецька обласна Клінічна лікарня
професійних захворювань, Виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вугледарі
Донецької області, ОСОБА_1 про
скасування медичного висновку
Центральної лікарсько-експертної
комісії про наявність(відсутність)
професійного характеру захворювання
від 17 вересня 2013 року за № 33/1456 та
повідомлення про професійне
захворювання(отруєння) Форми П-3,-

встановив:

позивач звернувся у суд з позовом до
Клініки професійних захворювань ДУ
«Інститут медицини праці національної
академії медичних наук України», треті
особи які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору - Мар'їнське
міськрайонне управління Філія
Головного управління
Держсанепідслужби у Донецькій області,
Донецька обласна Клінічна лікарня
професійних захворювань, Виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вугледарі
Донецької області, ОСОБА_1 про
скасування медичного висновку
Центральної лікарсько-експертної
комісії про наявність(відсутність)
професійного характеру захворювання
від 17 вересня 2013 року за № 33/1456 та
повідомлення про професійне
захворювання(отруєння) Форми П-3.

В обґрунтування свої вимог посилається
на те, що відповідно до інформаційної
довідки про умови праці робітника при
підозрі у нього професійного
захворювання № 26 від 18 березня 2013 року
складеної Державною
санітарно-епідеміологічною службою
України виданої ОСОБА_1, який працював в
якості прохідника та ГРП, висвітлює
вплив шкідливого фактору - аерозоль
фібро генної дії, а саме: вуглецевий пил
з вмістом кремнію діоксину,
особливості дії на організм - фібро
генна дія.

Донецька обласна Клінічна лікарня
професійних захворювань, керуючись
наказом МОЗ України № 7 від 13 січня 2006
року та Постановою КМУ № 1662 від 08
листопада 2000 року не встановила, що у
ОСОБА_1 захворювання є професійним.

Відповідно до наказу МОЗ України № 7
від 13 січня 2006 року «Про затвердження
гігієнічного нормативу «Перелік
речовин, продуктів виробничих
процесів, побутових та природних
факторів, канцерогенних для людини»
вказує на те, що виробничі процеси,
пов'язані з канцерогенними речовинами
(факторами), повинні відповідати
вимогам санітарних правил і норм та дає
перелік професійних захворювань, які
можуть виникати внаслідок впливу
канцерогенних речовин та факторів,
перелік аналогічний переліку
Постанови КМУ № 1662 від 08 листопада 2000
року.

Позивач зазначає, що видобуток
кам'яного вугілля не включений до
переліку робіт, де можливе виникнення
професійного захворювання.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що
висновок Центральної
лікарсько-експертної комісії про
наявність(відсутність) професійного
характеру захворювання від 17 вересня
2013 року за № 33/1456, а саме що праця в
якості прохідника ГРП ОСОБА_1 могла
викликати рак легень периферичний Cr
верхньої частки правої легені Т2N1М0, ІІ
Бст., ІІ кл.гр. - захворювання професійне
є безпідставним та незаконний,
оскільки в Переліку професійних
захворювань(Наказ МОЗ України № 7 від 13
січня 2006 року та Постанова КМУ № 1662 від
08 листопада 2000 року), які можуть
виникнути в результаті впливу
канцерогенних речовин та факторів
відсутній шкідливий фактор праці по
видобутку вугілля та вугільна пил
фібро генної дії.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги позовної
заяви та просив суд її задовольнити
повністю.

Відповідач в судове засідання не
забезпечив явку свого представника.
Надіслав до суду письмові пояснення та
просив суд ухвалити рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю, оскільки такі є
необґрунтованими та безпідставними.
Зокрема зазначив, що Клініка
професійних захворювань ДУ «Інститут
медицини праці національної академії
медичних наук України» при прийнятті
медичного висновку Центральної
лікарсько-експертної комісії про
наявність(відсутність) професійного
характеру захворювання від 17 вересня
2013 року за № 33/1456 не порушувала порядок
та процедуру встановлення зв'язку
захворювання з умовами праці хворого
ОСОБА_1, передбачені постановою
Кабінету Міністрів України за № 1232 від
30 листопада 2011 року «Деякі питання
розслідування та обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві».

Представник третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Вугледарі Донецької області в судовому
засіданні з посиланням на письмовий
відгук, долучений до матеріалів справи,
просив суд позовні вимоги задовольнити
повністю.

Інші треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
в судове засідання не заявилися,
надіслали до суду клопотання слухати
справу у їх відсутність.

Заслухавши представників позивача,
третьої особи, дослідивши і
проаналізувавши докази, які містяться
в матеріалах справи, суд на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 працював у ВП «Шахта
Південнодонбаська № 3 ім. Сургая» ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на посаді прохідника ГРП,
стаж роботи у шкідливих умовах
становить 17 років.

Згідно повідомлення про професійне
захворювання (отруєння) № 1058 від 20.09.2013
року, виданого Клінікою професійних
захворювань Державної установи
«Інститут медицини праці Академії
медичних наук України», хворому ОСОБА_1
був встановлений клінічний діагноз:
периферичний Cr верхньої частки правої
легені Т2N1М0, ІІ Бст., ІІ кл.гр., стан
після верхньої правобічної лобектомії,
атипової резекції нижньої
частки(11.09.2012р.), ЛН ІІ ст.(другого ст.) -
захворювання професійне, встановлене
вперше.

Звертаючись в суд з позовом, позивач
просить суд визнати недійсним висновок
(рішення) щодо професійного характеру
захворювання ОСОБА_1 та скасувати
повідомлення про професійне
захворювання (отруєння) за формою П-3 1058
від 20.09.2013 року.

За правилами ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Процедуру проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій, що
сталися на підприємствах, в установах
та організаціях, визначено Порядком
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 року за №
1112.

Відповідно п. 68 вказаного Порядку усі
виявлені випадки хронічних
професійних захворювань і отруєнь
підлягають розслідуванню.

Професійний характер захворювання
визначається експертною комісією у
складі спеціалістів спеціалізованого
лікувально-профілактичного закладу
згідно з переліком, що затверджується
Міністерством охорони здоров'я
України.

У разі необхідності до роботи
експертної комісії залучаються
спеціалісти (представники)
підприємства, робочого органу
виконавчої дирекції Фонду за
місцезнаходженням підприємства,
первинної організації профспілки,
членом якої є потерпілий, або
уповноважена найманими працівниками
особа з питань охорони праці, якщо
хворий не є членом профспілки.

Зв'язок професійного захворювання з
умовами праці працівника визначається
на підставі клінічних даних і
санітарно-гігієнічної характеристики
умов праці, що складається установою
державної санітарно-епідеміологічної
служби, яка обслуговує підприємство, де
працює хворий, за участю спеціалістів
(представників) підприємства,
первинної організації профспілки,
членом якої є хворий, або уповноваженої
найманими працівниками особи з питань
охорони праці, якщо хворий не є членом
профспілки, та робочого органу
виконавчої дирекції Фонду за
місцезнаходженням підприємства.
Санітарно-гігієнічна характеристика
видається на запит керівника
лікувально-профілактичного закладу, що
обслуговує підприємство, або
спеціаліста з професійної патології
міста (області, Автономної Республіки
Крим), завідуючого відділенням
професійної патології міської
(обласної, Автономної Республіки Крим)
лікарні.

Згідно Положення для встановлення
діагнозу і зв'язку захворювання з
впливом шкідливих виробничих факторів
і трудового процесу головний
спеціаліст з професійної патології
міста, області, Автономної Республіки
Крим (штатний або позаштатний)
направляє хворого до спеціалізованого
лікувально-профілактичного закладу. До
такого закладу направляється для
встановлення діагнозу також хворий,
який проходив обстеження в іншому
науково-дослідному інституті
медичного профілю. Спеціалізовані
лікувально-профілактичні заклади
проводять амбулаторне та стаціонарне
обстеження працівників за відповідним
направленням. Відповідальність за
встановлення діагнозу щодо хронічних
професійних захворювань, перелік яких
визначено Кабінетом Міністрів України,
покладається на керівників цих
закладів.

З матеріалів справи вбачається, що при
прийнятті оскаржуваного висновку ЦЛЕК
врахувала дані клінічного обстеження,
профмаршруту (стаж роботи років; дані
про умови праці). Центральна
лікарсько-експертна комісія прийшла до
висновку про наявність зв'язку
захворювання та ЦЛЕК врахувала дані
про умови праці хворого,
санітарно-гігієнічну характеристику
умов праці. На основі проведених
досліджень та даних клінічних
обстежень визначила захварювання
ОСОБА_1, як професійне захворювання.

З матеріалів справи судом встановлено,
що Центральна лікарсько-експертна
комісія при прийнятті оскаржуваного
висновку дотрималась Процедури та
порядоку встановлення зв'язку
захворювання ОСОБА_1 з умовами його
праці, що передбачена Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112 Деякі питання
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві.

Відповідно до Постанови КМУ №1112 від
25.08.2004 року , зокрема п.п. 72-74 зазначено
наступне: для встановлення діагнозу
і зв'язку захворювання з
впливом шкідливих виробничих факторів
і трудового процесу головний
спеціаліст з професійної патології
міста, області, Автономної
Республіки Крим (штатний або
позаштатний) направляє хворого до
спеціалізованого
лікувально-профілактичного закладу. До
такого закладу направляється для
встановлення діагнозу також хворий,
який проходив обстеження в іншому
науково-дослідному інституті
медичного профілю.Спеціалізовані
лікувально-профілактичні заклади
проводять амбулаторне та
стаціонарне обстеження працівників за
відповідним направленням.
Відповідальність за встановлення
діагнозу щодо хронічних
професійних захворювань,
перелік яких визначено Кабінетом
Міністрів України, покладається
на керівників цих закладів.
Перелік спеціалізованих
лікувально-профілактичних закладів,
які мають право встановлювати діагноз,
щодо професійних захворювань,
через кожні п'ять
роківпереглядається та
затверджується МОЗ. У спірних випадках
для остаточного вирішення питання
пронаявність професійного
захворювання особа направляється
до Інституту медицини праці Академії
медичних наук (м. Київ). У разі незгоди
хворого або роботодавця з
рішенням Інституту щодо
встановлення діагнозу і зв'язку
захворювання із впливом шкідливих
виробничих факторів і трудового
процесу воно може бути оскаржено в
судовому порядку.

Керівником Інституту медицини праці
Академії медичних наук(м.Київ) створено
Центральна експертна комісія, яка
встановлює зв'язок захворювання з
умовами праці, визначає професійну
етіологію захворювання. Відповідно до
положень Постанови№1112 від 25.08.2004 року
Інституту медицини праці Академії
медичних наук (м. Київ) - є установою яка
приймає остаточне рішення про
наявність професійного захворювання.

Висновок Інституту медицини праці
відповідає матеріалам справи та
характеру захворювання ОСОБА_1, також з
матеріалів справи не вбачається що був
порушений порядок прийняття
оскаржуваного висновку.

Суд констатує, що при складенні
висновку Інститут медицини праці не
порушив процедуру та положення
Постанови КМУ №1112 від 25.08.2004 року, а
тому ставити під сумнів оскаржуваний
висновок у суду немає підстав.

Доказів, що могли б засвідчити
порушення при складенні оскаржуваного
висновку позивачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач Державна установа
«Інститут медицини праці Академії
медичних наук України» при прийнятті
оскаржуваного рішення не порушив
Порядок та процедуру встановлення
зв'язку захворювання з умовами праці,
передбаченого Постановою КМ України
від 25.08.2004 р, а позивачем в свою чергу не
доведені допустимими доказами позовні
вимоги.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» до Клініки
професійних захворювань ДУ «Інститут
медицини праці національної академії
медичних наук України», треті особи які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - Мар'їнське
міськрайонне управління Філія
Головного управління
Держсанепідслужби у Донецькій області,
Донецька обласна Клінічна лікарня
професійних захворювань, Виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вугледарі
Донецької області, ОСОБА_1 про
скасування медичного висновку
Центральної лікарсько-експертної
комісії про наявність(відсутність)
професійного характеру захворювання
від 17 вересня 2013 року за № 33/1456 та
повідомлення про професійне
захворювання(отруєння) Форми П-3 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак