Справа № 297/319/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Берегово цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Гечанської сільської ради,
третя особа відділ технічного нагляду
і охорони праці в Берегівському районі
Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області
про визнання права власності на
тракторний причіп,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Гечанської
сільської ради, третя особа відділ
технічного нагляду і охорони праці в
Берегівському районі Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області про визнання
права власності на тракторний причіп,
зазначивши, що у 2004 році в магазині
будматеріалів с. Боржава позивач
придбав тракторний причеп 2-ПТС 4, номер
кузова НОМЕР_1. На час придбання
спірного причепу документи в магазині
були відсутні. Вказаний магазин на
даний час ліквідований, а тому
можливості віднайти документи не є
можливим. Оскільки причеп своєчасно не
було зареєстровано належним чином,
тому зареєструвати його у
встановленому порядку позивач не має
можливості, хоча набув цю власність
правомірно.

Через факт несвоєчасного проведення
первинної державної реєстрації у
відповідності до чинного
законодавства, позивач позбавлений
можливості оформити реєстрацію
причепу через відповідні органи,
минаючи судовий порядок визнання за
ним права власності, і тому вимушений
звернутися з позовом до суду.

У судове засідання сторони не
з'явились, просили розглянути справу
без їх участі.

Позивач у письмовій заяві, надісланій
до суду, підтримав позов, просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву про
визнання позову у повному обсязі та
розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи без
самостійних вимог відділу технічного
нагляду і охорони праці в
Берегівському районі Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області в судове
засідання не з'явився, однак згідно
поданої заяви просив суд розглянути
справу за його відсутності, проти
задоволення позову не заперечив.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилався, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до накладної №1710 від 14
травня 2004 року магазину будматеріалів
с. Боржава, позивач ОСОБА_1 придбав за 1000
грн. тракторний причеп 2-ПТС 4, номер
кузова НОМЕР_1. Факт придбання та оплату
вказаного причепу також
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №1295 від 14
травня 2004 року.

Крім того, позивач своє право власності
на причеп підтвердив довідкою
сільського голови с. Гечі, з якої
убачається, що у володінні ОСОБА_1
знаходиться тракторний причеп 2-ПТС 4,
номер кузова НОМЕР_1 близько 10 років.

У зв'язку з наведеним, правомірність
належності вказаного причепу -
підтверджена.

Вказані факти відповідають
правовідносинам сторонам що
регулюються цивільним кодексом і
дають підстави для задоволення позову
з огляду на наступне.

У відповідності до ч.3 ст.335 ЦК України
безхазяйні рухомі речі можуть
набуватися у власність за набувальною
давністю, крім випадків, встановлених
статтями 336,338,341 і 343 ЦК України.

Ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, або рухомим
майном протягом пяти років, набуває
право власності на це майно (набивальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 181 ЦК України рухомими
речами є речі, які можна вільно
переміщувати у просторі.

Відповідно до приписів ч. 4 статті 344 ЦК
України права власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набуваються за рішенням суду.

Аналізуючи встановлені фактичні
обставини справи та зібрані докази,
суд вважає доведеним те, що позивач 14
травня 2004 року придбав тракторний
причеп 2-ПТС 4, номер кузова НОМЕР_1,
добросовісно заволодів ним та
продовжує відкрито та безперервно
володіти близько 10 року, а відтак набув
право власності на нього (набувальна
давність).

Суд прийняв до уваги, що позивач на
цілком законних підставах,
добросовісно заволодів вище вказаним
причепом, володіє ним відкрито та
безперервно, оскільки відкритість
володіння являється очевидною для всіх
можливих третіх осіб, які мають
можливість спостерігати чи проявляти
інтерес до вище вказаного автомобіля.

Позивач продовжує володіти
вищевказаним причепом протягом
встановленого строку 5 років і навіть
більше, оскільки він обчислюється з
моменту його придбання , тобто з 14
травня 2004 року.

Враховуючи, що позивач правомірно
придбав тракторний причеп 2-ПТС 4, номер
кузова НОМЕР_1, суд приходить до
висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід
задовольнити та встановити право
власності на вказаний причеп..

Керуючись ст.ст. 181, 344 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 197 ч. 2, 213-218 ЦПК
України суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на тракторний причеп 2-ПТС 4,
номер кузова НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ільтьо І. І.