Справа № 0301/3201/2012 Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/341/14 Категорія: 42 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк К. І.,

суддів - Веремчук Л.М.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі - Черняк О.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
поданням Відділу державної виконавчої
служби Володимир-Волинського
міськрайонного управління юстиції про
вирішення питання про примусове
проникнення до квартири АДРЕСА_1 за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 на ухвалу Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 22
січня 2014 року,

В С Т А Н О В И
Л А :

Ухвалою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 22
січня 2014 року подання ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ в даній
справі задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення
до володіння ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
їх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, ОСОБА_5, а саме до квартири
АДРЕСА_1 з метою звільнення даної
квартири.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 подали
апеляційну скаргу, покликаючись на
незаконність ухвали та неврахування
судом істотних обставин справи,
просять скасувати ухвалу та відмовити
в задоволенні подання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
та третя особа ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримали з підстав в ній
наведених.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою стягувача Володимир-Волинської
районної державної адміністрації
Волинської області відділом державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міського
управління юстиції 20.05.2013 року відкрито
виконавче провадження по виконанню
рішення Володимир-Волинського
міського суду від 12.12.2012 року про
виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
його донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з дітьми ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
приміщення.

Судом першої інстанції встановлено, що
в добровільному порядку рішення суду
не виконано. У зв'язку з цим державним
виконавцем на 19.11.2013 року призначено
примусове виконання виконавчого
документу, про що боржників
повідомлено рекомендованою
кореспонденцією. Однак при виході
державного виконавця на місце
виявлено, що боржники за місцем
проживання були відсутні. На 04.12.2013 року
повторно призначено дату примусового
виселення, про що боржників
повідомлено. При виході державного
виконаця на місце виявилося, що
боржники були відсутні. 16.12.2013 року
боржники перешкоджали державному
виконавцю входженню у житлове
приміщення, про що складено відповідні
акти.

Добровільно відповідачі виконати
рішення не бажають, на вимоги
державного виконавця не реагують, тому
суд відповідно до п. 10 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
надав дозвіл на примусове проникнення
до житла.

Однак, колегія суддів приходить до
висновку, що надання дозволу на
примусове проникнення до житла є
передчасним.

Виконання рішення про виселення
боржника врегульовано ст. 78 Закону
України «Про виконавче провадження».

Пунктом 10 статті 11 цього Закону
передбачено право державного
виконавця звертатись до суду з
поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла.

Задовольняючи подання державного
виконавця, місцевий суд не звернув
уваги на те, що дозвіл на проникнення у
житло з метою виселення не тільки
відповідачів, а їх малолітніх дітей
надано у зимовий період.

Виселення полягає у звільненні
приміщення від осіб, які зазначені в
рішенні суду, їх майна, заборонені
користуватись звільненим приміщенням.
У справі відсутні дані про можливість
поселення дітей в будь-яке житлове
приміщення. Ці питання судом не
з'ясовані.

Виселення малолітніх дітей в зимовий
період без з'ясування зазначених
питань може спричинити шкоду їх
здоров'ю, що суперечить вимогам ст. 18
Закону України «Про охорону
дитинства».

Крім того, як вбачається з оглянутого
судом апеляційної інстанції листа
Володимир-Волинської районної
державної адміністрації, стягувач
звернувся 23.02.2014 року до виконавчої
служби з клопотанням про зупинення
виконавчого провадження.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
ухвала суду від 22.01.2014 року підлягає до
скасування з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського
суду Волинської області від 22 січня 2014
року в даній справі скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: