Справа № 132/4240/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2014 року Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з
даним позовом, в якому просить стягнути
з ОСОБА_2 на свою користь
заборгованість за договором позики,
яка складає 763844 грн.

02.12.2013 року від позивача ОСОБА_1
надійшла заява про зменшення позовних
вимог, в якій останній просить внести
зміни до позовної заяви про стягнення
боргу позики та стягнути з відповідача
ОСОБА_2 заборгованість у сумі 59600
доларів США, що в перерахунку на гривню
по курсу комерційних банків станом на
18.11.2013 року становить 476204 грн. Дана сума
складається з : 49600 доларів США ( 396 304
грн.) - заборгованість за договором
позики, 10000 доларів США (79 900 грн.) -
залишок від несплаченого боргу в сумі
20000 доларів США ( 159 800 грн.).

05.02.2014 року ОСОБА_1 надав письмову заяву
в якій просив позов задовольнити
частково в сумі 10000 доларів США, що
станом на 18.11.2013 року еквівалентно 79900
грн.. В іншій частині позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, однак відповідно поданої
письмової заяви просив справу слухати
у його відсутність, змінені позовні
вимоги підтримує та просить їх
задовольнити, в разі неявки
відповідача проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, однак надав письмову заяву
про розгляд справи у його відсутність,
просив позов задовольнити в сумі 10000
доларів США, що станом на 18.11.2013 року
еквівалентно 79900 грн., в іншій частині
позову просив відмовити.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере
участь у справі, має право заявляти
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, матеріалами справи
встановлено, що 19.11.2013 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
вказує, що з 2000 року з відповідачем
перебував в дружніх стосунках. В жовтні
2007 року відповідач звернувся до нього з
проханням позичити гроші в сумі 20 000
(двадцять тисяч) доларів США під
відсотки, які складали 2,5% в місяць.

В травні 2008 року відповідач вмовив
позивача взяти кредит під заставу його
будинку на суму 49 600 доларів США, який
був повністю оформлений на ім'я
позивача. Відповідач пообіцяв погасити
за нього заборгованість перед
банківською установою на протязі трьох
років, а після погашення боргу дати в
якості винагороди кошти в сумі 24 800
доларів США, що є половиною від суми
отриманого кредиту.

13.05.2008 року позивачем було укладено із
ВАТ "РайффайзенБанк Аваль" кредитний
договір №014/035-43/60221, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3 на суму 49
600 доларів США та надано під заставу
будинок.

Під час укладання договору був
присутній ОСОБА_4 та дружина позивача
ОСОБА_5 Після отримання готівки в касі
банку позивач одразу віддав кошти
відповідачу.

В червні 2008 року відповідач знову
вмовив позивача взяти ще один кредит
під заставу братової квартири, яка
досталась їм у спадок від батьків. Брат
ОСОБА_6 отримав кредит і отриману суму 45
000 доларів США передав відповідачу.

Відповідач обіцяв виплатити кредит на
протязі трьох років, тобто до червня 2011
року.

Після отримання та передачі коштів
ОСОБА_4 останній регулярно до кінця 2008
року виплачував кредит, у кредитній
справі був номер телефона ОСОБА_4 та всі
його дані, тому працівники банку до
позивача ніколи не телефонували, а
телефонували до відповідача.

З 2009 року у відповідача розпочались
проблеми з погашенням кредиту та
відсотків по ньому, після цього
представники банку почали
телефонувати до позивача та вимагати
погашення боргу за кредитним
договором.

Надані позивачем кошти ОСОБА_2 повертав
на протязі двох років по 500 доларів в
місяць, а через 2 роки повідомив, що у
зв'язку з відсутністю коштів та кризою,
яка виникла в країні, у нього немає
коштів та прибутку для того, щоб
повертати борг. Дану суму відповідач
повернув частково - 10 000 доларів США - в
вересні 2012 року.

Оскільки після закінчення терміну
домовленості щодо повернення коштів в
сумі 114600 доларів США відповідач свої
зобов'язання не виконав та на усні
вимоги щодо повернення коштів не
реагував, позивач був вимушений
звернутися до Вінницького СВ ВМВ УМВС у
Вінницькій області із заявою про
протиправні дії відповідача.

29.04.2013 року на адресу позивача надійшов
лист від Вінницького СВ ВМВ УМВС у
Вінницькій області та постанова про
закриття кримінального провадження, де
йшла мова про те, що відповідач визнав
свої зобов'язання щодо повернення
коштів в сумі 114600 доларів США. Разом з
тим, на момент подання позовної заяви
відповідач свої зобов'язання щодо
повернення коштів не виконав.

На даний час у громадянина ОСОБА_4 перед
позивачем ОСОБА_1, не виконано боргових
зобов'язань на загальну суму 95600
доларів США, що в перерахунку на гривню
по курсу комерційних банків становить
763844 гривні.

Отже, відповідач порушив умови
договору, що підтверджується
розписками, та не повернув отримані в
борг грошові кошти в строк.

Однак, 02.12.2013 року від позивача ОСОБА_1
надійшла заява про зменшення позовних
вимог, в якій останній просить внести
зміни до позовної заяви про стягнення
боргу позики та стягнути з відповідача
ОСОБА_2 заборгованість у сумі 59600
доларів США, що в перерахунку на гривню
по курсу комерційних банків станом на
18.11.2013 року становить 476204 грн. Дана сума
складається з : 49600 доларів США ( 396 304
грн.) - заборгованість за договором
позики, 10000 доларів США (79 900 грн.) -
залишок від несплаченого боргу в сумі
20000 доларів США ( 159 800 грн.).

05.02.2014 року ОСОБА_1 надав письмову заяву
в якій просив позов задовольнити
частково в сумі 10000 доларів США, що
станом на 18.11.2013 року еквівалентно 79900
грн. В іншій частині позову відмовити.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позичкодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути позичкодавцю
таку ж суму грошових коштів. Договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей.

Згідно ст. 1047 ЦК України, визначена
обов'язкова письмова форма до договору
позики, на підтвердження укладення
договору позики та його умов, може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання позичкодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 212, 509, 525, 526, 530, 629, 638, 639, 1046, 1047 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 88, 158, 212-215, ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі
10000 доларів США, що станом на 18.11.2013 року
еквівалентно 79900 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 799 грн. 00 коп.
судового збору в доход держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: