Справа № 262/7687/13-ц
Провадження № 2/262/58/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого судді
Лебеденко С.В.

при секретарі
Матроскіної Н.А., Чернета В.І.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - Третя Донецька державна
нотаріальна контора про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, зміну черговості
спадкування -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернулась до суду з
даним позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що вона з травня 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно проживала без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Весь час вони мали спільний сімейний
бюджет, вели спільне господарство,
проживали разом, турбувались один про
одного та мали взаємні права та
обов'язки. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вони мешкали разом до його смерті.
Вважає, що фактично їх можна назвати
подружжям. Перед смертю ОСОБА_5 на
протязі двох місяців мав безпорадний
стан, не міг піднятися без сторонньої
допомоги, не міг самостійно приймати
їжу, сходити в туалет. Позивачка весь
цей час піклувалась про нього, надавала
йому моральну та матеріальну
підтримку, пенсії не вистачало та вона
просила у своєї доньки і у знайомих
гроші у борг. У ОСОБА_5 є син -
відповідач по справі ОСОБА_3, який
спільно з батьком не мешкав, ніякої
допомоги йому не надавав. 2010 року у
ОСОБА_5 діагностували рак висхідного
відділу ободочної кишки. Після чого,
він був прооперований у ЦМКЛ № 16 м.
Донецька, це потребувало великих
матеріальних витрат. Оскільки вона та
ОСОБА_5 були людьми похилого віку, крім
пенсії інших доходів не мали, вона була
змушена зайняти у знайомих гроші.
Всього на лікування ОСОБА_5 нею було
витрачено грошей в сумі 50 000 гривень.
Нею були понесені витрати на поховання
ОСОБА_5, що підтверджується показаннями
свідків, які були присутні на
поховальному обіді в кафе Континент по
вул. Щетиніна. Крім того, їй було видано
свідоцтво про поховання, в якому
зазначено, що вона здійснила поховання
ОСОБА_5, яке відбулось 12.06.2011 року. Факт
проживання однією родиною
підтверджується довідкою № 19 від 29
жовтня 2013 року, відповідно до якої
зазначено, що вона - ОСОБА_1 з травня 2006
року фактично мешкала однією родиною з
ОСОБА_5 до дня його смерті. На прав
власності ОСОБА_5 належала квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва № 14989 від 25.06.1994 року. На
вказану квартиру ОСОБА_5 склав заповіт
на неї та на відповідача ОСОБА_3, згідно
якого він заповів їм по ? частини цієї
квартири. Однак, ОСОБА_3 не погодився з
цим заповітом, оскаржив його в судовому
порядку і згідно рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 22.10.2013 року заповіт
скасовано. Встановлення факту
проживання однією родиною їй необхідно
для звернення в нотаріальну контору з
заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_5. Просила встановити
факт проживання однією сім»єю її та
ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з травня 2006
року, змінити черговість отримання
права на спадкування та надати їй -
ОСОБА_1 право на спадкування після
смерті спадкодавця ОСОБА_5 разом із
спадкоємцем першої черги - сином
померлого чоловіка - ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, що викладені в позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в їх задоволенні, надавши
пояснення, що померлий ОСОБА_5
доводився йому батьком. Через рік після
смерті матері, ОСОБА_1 стала приходити
до батька з метою приготувати їжу,
навести порядок, за що ОСОБА_5 платив їй
гроші. Разом вони не проживали, не були
поєднані спільним побутом. Матеріально
позивачка також його не утримувала,
оскільки він отримував заробітну плату
та пенсію. Під час хвороби батька,
позивачка також ним не опікувалась.
Після лікарні він забрав батька додому.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився, відповідно до
заяви просили розглядати справу за їх
відсутністю. (а.с. 23).

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про таке.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала
ОСОБА_5, про що свідчать копії свідоцтва
про право власності на квартиру та
свідоцтва про право на спадщину за
законом. (а.с. 17, 18).

Відповідно до заповіту від 01 червня 2011
року ОСОБА_5 заповів все своє майно
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. (а.с. 19). 03 червня 2011
року ОСОБА_5 також видав довіреність
ОСОБА_1, відповідно до якої, уповноважив
останню розпоряджатися належною йому
квартирою, у зв'язку з чим, у разі
необхідності зняти його з
реєстраційного обліку. (а.с. 98).

Однак, рішенням Пролетарського
районного суду м. Донецька від 22.10.2013
року заповіт ОСОБА_5 визнаний
недійсним. В основу рішення покладений
висновок посмертної
судово-психіатричної експертизи,
згідно якого під час підписання
заповіту - 01 червня 2011 року, ОСОБА_5
виявляв стійкий хронічний психічний
розлад у виді органічного ураження
головного мозку складного ґенезу.
ОСОБА_5 за своїм психічним станом в
період оформлення заповіту не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. (а.с. 137-139).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть.
(а.с. 10).

Після його смерті відкрилась спадщина
у виді вищевказаної квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно, спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_3,
тобто відповідач по справі.

В позовній заяві позивачка зазначила,
що встановлення факту проживання
однією сім'єю з ОСОБА_5 є необхідним для
оформлення її спадкових прав.

В силу ст. 256 ч.1 п.5 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 надала довідку № 19 від 29.10.2013
року, згідно якої, вона фактично
проживала за адресою: АДРЕСА_3 з
цивільним чоловіком ОСОБА_5 з 05.2006 року
по день його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_4). (а.с.
11).

Свідок ОСОБА_7, яка підписала дану
довідку, суду показала, що вона є
головою комітету мікрорайону
«Раздольний». До неї звернулась ОСОБА_1
з проханням надати таку довідку щодо
факту сумісного проживання. Нею був
здійснений вихід на адресу позивачки
та довідка була складена зі слів
сусідів.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснили, що з 2006
року ОСОБА_1 почала проживати з ОСОБА_5.
При цьому, жили вони в неї, то в нього,
оскільки ОСОБА_1 побоювалась залишати
квартиру. А з 2010 року почали проживати
за адресою позивачки, оскільки ОСОБА_5
хворів та потребував допомоги.

Свідок ОСОБА_11 - брат позивачки суду
показав, що в квітні 2006 року відвідував
сестру за місцем її мешкання та побачив
в неї ОСОБА_5. З того часу вони проживали
разом за адресою ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_12, яка є сусідкою
відповідача, в судовому засіданні
показала, що з січня 2006 року вона почала
бачити ОСОБА_1, яка почала приходити до
ОСОБА_5, а навесні 2006 року вона вже
переїхала до нього. Коли ОСОБА_5
захворів в 2010 році, то в нього стався
конфлікт з сином - ОСОБА_3 та він пішов
жити до ОСОБА_1.

Однак, суд не може покласти в основу
рішення дану довідку та показання
свідків з огляду на таке.

З копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що
вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3
з 13 червня 2001 року по теперішній час.
(а.с. 6-8).

Відповідно до довідки КП «ЖЕК № 2»
ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 з 18.04.1984 року, знятий з
реєстраційного обліку 08.06.2011 року,
тобто за три дні до смерті на підставі
довіреності, яка була видана ним
ОСОБА_1. (а.с. 48, 98).

Таким чином, судом встановлено, що як
ОСОБА_1, так і ОСОБА_5, мали власне житло.

Крім того, в обґрунтування своїх
заперечень проти позову, ОСОБА_3 надав
суду акт встановлення факту проживання
від 21.11.2013 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_5 був зареєстрований та фактично
проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 18 квітня
1984 по червень 2010 року. З червня 2010 року
по ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 проживав з
громадянкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.
(а.с. 49).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що вона є головою комітету
мікрорайону «Щетиніна». До неї
звернувся ОСОБА_3 з проханням скласти
відповідний акт. Відомості, викладені в
акті були підтверджені сусідами в
повному обсязі.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_14 показала, що після смерті
дружини ОСОБА_5 він залишився проживати
в своїй квартирі, а позивачка до нього
стала приходити. При цьому, речей
ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_5 свідок не
бачила. До літа 2010 року ОСОБА_5 проживав
в своїй квартирі, а після цього
позивачка забрала його до себе. Він був
дуже хворий, навіть не впізнав сусідку.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позивачка не надала суду
беззаперечних доказів та не довела
суду факт проживання з померлим ОСОБА_5
з травня 2006 року.

За зазначених обставин позовні вимоги
щодо встановлення факту проживання
однією родиною не підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги щодо зміни черговості
отримання права на спадкування
задоволенню також не підлягають з
огляду на таке.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1259 ч.2 ЦК України, фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Як в позовній заяві, так і в судовому
засіданні позивачка зазначала, що вона
тривалий час опікувалась ОСОБА_5,
здійснювала допомогу, догляд в лікарні,
витратила на лікування гроші в сумі 50 000
гривень, понесла витрати на поховання
та поминальний обід.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак, будь-яких доказів, на
підтвердження вищезазначеного,
позивачка не надала.

Так, з медичних документів вбачається,
що з 02.03.2010 року по 17.03.2010 року ОСОБА_5
перебував на лікуванні в хірургічному
відділенні № 1 ЦМКЛ № 16 з діагнозом -
рак висхідного відділу ободової кишки,
був прооперований. (а.с. 12). Після чого,
був виписаний з лікарні для подальшого
лікування у онколога по місцю мешкання.

З акту посмертної судово-психіатричної
експертизи № 571а146 а167 а на ОСОБА_5 від 12
березня 2013 року вбачається, що з 22.06.2006
по 20.07.2006 року ОСОБА_5 перебував на
стаціонарному лікуванні в ОНД м.
Донецька з діагнозом: синдром
залежності від алкоголю, стан відміни
неускладнений. 30.04.2010 року ОСОБА_5
оглядався лікарем-психіатром на дому
на прохання ОСОБА_3 (сина) та
направлений на лікування в МПНЛ № 2.
(а.с. 116-136). Таким чином, доводи
відповідача щодо того, що після лікарні
він забрав батька додому знайшли
підтвердження в судовому засіданні.

Доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_1 матеріально забезпечувала
ОСОБА_5 під час його хвороби, позивачка
суду не надала.

З довідки УПУ в Пролетарському районі
м. Донецька вбачається, що ОСОБА_5
перебував на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій області та в період з червня
2010 року по червень 2011 року отримував
пенсію в розмірі 2111, 44 грн. щомісячно
(а.с. 141). В свою чергу, ОСОБА_1 за
аналогічний період отримувала пенсію в
розмірі від 765.64 грн. до 823, 64 грн.
щомісячно, про що свідчить відповідна
довідка. (а.с. 62).

Крім того, про те, що саме відповідачем
надавалась допомога батьку - ОСОБА_5
свідчать надані ним суду копії чеків на
придбання лікарських препаратів. (а.с.
45-46).

Будь-яких документів, що ОСОБА_5
тривалий час перебував у лікарні,
потребував сторонньої допомоги, суду
не надано.

Таким чином, оцінюючи надані докази у
їх сукупності суд приходить до
висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні та підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, ст.ст. 256,
1259 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,
213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, зміну черговості
спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
С.В. Лебеденко