ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
справа №201/291/14-ц
УХВАЛА

13 лютого 2014 рокум. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі Нижник
І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу
дублікату виконавчого листа у
цивільній справі за його позовом до
Дніпропетровського обласного
об'єднання садівничих товариств про
стягнення заборгованості по зарплаті, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2003 р. по справі винесено рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
у повному обсязі та стягнуто з
Дніпропетровського обласного
об'єднання садівничих товариств на
його користь 1470 грн. 80 коп. в рахунок
відшкодування заборгованості по
зарплаті та 180 грн. - в рахунок
невикористаної відпустки. За цим
рішенням було видано виконавчий лист
№2-2944.

04.08.2003 р. на підставі вказаного
виконавчого листа державним
виконавцем відділу ДВС Жовтневого
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська (нині - Жовтневий
відділ ДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції) Василегою
І.В. відкрито виконавче провадження.

13.01.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
заявою про видачу дублікату
виконавчого листа, посилаючись на те,
що до теперішнього часу зазначене
рішення суду про стягнення
заборгованості по зарплаті не виконано
по причині втрати виконавчого листа у
виконавчій службі при пересилці.

Заявник, представник боржника та
представник Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явилися, подали до суду письмові
заяви, згідно до яких просять
розглянути заяву у їх відсутність, при
цьому заявник наполягає на її
задоволенні, представник боржника
просив у задоволенні заяви відмовити,
представник Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції покладається на
розсуд суду.

Суд, вивчивши заяву, додані до неї
матеріали і матеріали цивільної справи
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, право на своєчасне одержання
винагороди за працю є одним з
конституційних прав громадян та у
відповідність до ст.43 Конституції
України, це право захищається законом.

У відповідність до ч.2 ст.233 Кодексу
законів про працю України, у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України у справі №1-13/2013 за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положень частини другої статті 233
Кодексу законів про працю України,
статей 1, 12 Закону України "Про оплату
праці" від 15.10.2013 р., «В аспекті
конституційного звернення положення
частини другої статті 233 Кодексу
законів про працю України у системному
зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону
України "Про оплату праці" від 24 березня
1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно
розуміти так, що у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат».

В даному випадку, у судовому засіданні
встановлено, що стягувач надав
виконавчий лист до стягнення в органи
державної виконавчої служби, однак при
пересилці його було втрачено, оскільки
згідно до інформаційного листа
Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції №41038 від 22.11.2013 р.,
строк зберігання виконавчого
провадження закінчився та його було
знищено, у зв'язку з чим перевірити, чи
надходив на виконання вищезгаданий
виконавчий лист, на теперішній час є
неможливим. Інших даних про місце
знаходження виконавчого листа в
судовому засіданні здобути не вдалося.

Таким чином, рішення суду від 04.07.2003 р.
про стягнення заборгованості по
зарплаті на користь ОСОБА_1 до
теперішнього часу не виконано, а
виходячи з системного аналізу
вищенаведених законодавчих норм у їх
співставленні із висновками
Конституційного Суду України,
викладеними у вищезгаданому Рішенні,
до вимог про стягнення заборгованості
по зарплаті строки давності не
застосовуються.

Згідно ст.370 ЦПК України замість
втраченого оригіналу виконавчого
листа суд, що видав виконавчий лист, має
право за заявою стягувача чи за
поданням державного виконавця видати
його дублікат.

Згідно до ч.3 ст.370 ЦПК України та п.п.2 п.4
ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий
збір» за видачу дубліката виконавчого
листа стягувачу повинна бути справлена
плата в сумі 3 (три) гривні. У
відповідність же до п.1 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», від сплати
судового збору звільняються позивачі
за подання позовів про стягнення
заробітної плати, поновлення на роботі
та за іншими вимогами, що випливають із
трудових правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.208-210, 370 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату
виконавчого листа в цивільній справі
за його позовом до Дніпропетровського
обласного об'єднання садівничих
товариств про стягнення
заборгованості по зарплаті -
задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого
листа за рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 04.07.2003 року
у справі № 2-2944/03 за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного
об'єднання садівничих товариств про
стягнення заборгованості по зарплаті.

Судові витрати покласти на рахунок
держави.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий райсуд міста
Дніпропетровська протягом п'яти днів з
дня винесення (отримання) ухвали.

Суддя

С.С. Федоріщев