Справа № 382/2857/13-ц Головуючий у І
інстанції Литвин Л.І.Провадження №
22-ц/780/1231/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 50
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 25 грудня 2013 року за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про
визнання заяви про переведення на іншу
посаду, в зв'язку з реорганізацією
недійсною та відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ДП "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль" про визнання заяви
про переведення на іншу посаду
недійсною та відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що з заяви від
01.08.2013 року вбачається, що вона просить
перевести її з 01.08.2013 року на посаду
покоївки підрозділу готелю ВОДГП
тимчасово по 31 жовтня 2013 року, в зв'язку
з реорганізацією даного підрозділу,
через яку відбулась зміна назви
структури. Зробивши виправлення з ДГД
на ДГП керівник структурного
підрозділу, без її згоди, змінив в заяві
назву структури, до якої і відбулось її
переведення.

Відповідно до ст. 237-1КЗпП України всі ці
дії з боку керівництва, тобто порушення
її законних прав, призвели до її
моральних страждань, виразились у
негативних емоціях та переживаннях,
моральну шкоду вона оцінила у розмірі
1000 грн. Просила визнати дії керівника
структурного підрозділу Авраменко Л.В.
неправомірними, визнати заяву від
01.08.2013 року, в якій зазначено про
прохання переведення її 01.08.2013 року на
посаду покоївки підрозділу готелю
ВОДГП тимчасово по 31 жовтня 2013 року
недійсною та стягнути моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі зазначала, що
посади покоївка підрозділу готель та
покоївка групи розміщення та надання
готельних послуг - це зовсім різні
посади і позивачку без її згоди
перевели на іншу посаду, хоча в
дійсності вона працювала в готелі
«Бориспіль», що знаходиться в
аеропорті «Бориспіль», на посаді
покоївка готелю відділу
обслуговування департаменту готельних
послуг (ВДГП), а не, як встановлено
рішенням суду першої інстанції, на
посаді покоївки готелю «Аеропорт»
відділу обслуговування департаменту
готельних послуг (ВДГП).

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з заяви ОСОБА_2 від 01.08.2013 року (а.с.21)
вбачається, що остання просить
перевести її з 01.08.2013 року на посаду
покоївки підрозділу готелю ВОДГП
тимчасово по 31 жовтня 2013 року, в зв'язку
з реорганізацією даного підрозділу. В
заяві є виправлення, завірені підписом
керівника структурного підрозділу
Авраменко Л.В., а саме, літери у назві
підрозділу виправлені з « ВОДГД» на
«ВОДГП».

З акту ДП Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" від 01.08.2013 року № 67-26/2-13
(а.с.11) вбачається, що 01.08.2013 року після
зборів адміністрації ДП МА "Бориспіль"
та працівниками, на яких ОСОБА_2 була
запропонована посада покоївки
(тимчасово) до 31.10.2013 року, про що
остання особисто склала заяву, в якій
було допущено помилки в назві
структурного підрозділу (а саме,
замість ДГП вказано як ДГД) та
звернувши увагу ОСОБА_2 на дані помилки
в заяві, їй було запропоновано
переписати заяву з коректним
доповненням назви структурного
підрозділу, проте від складання
правильної заяви, ОСОБА_2 відмовилась, а
також відмовилась від внесення
власноручного виправлення.

З наказу ДП Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" від 13.05.2013 року № 01-07-348 "Про
внесення змін до наказу від 08.05.2013 року
№ 01-07-339 "Про внесення змін до
організаційної структури та штатного
розпису департаменту готельних послуг
(а.с. 22) вбачається, що в зв'язку з
виробничою необхідністю в наказ від
08.05.2013 року № 01-07-339 "Про внесення змін до
організаційної структури та штатного
розпису департаменту готельних послуг"
внесено наступні зміни: в пункті 2.1
вираз "виключити із організаційної
структури відділу обслуговування"
замінити на вираз "виключити із
організаційної структури та скоротити
в штатному розписі відділу
обслуговування", в пункті 2.2. вираз
"виключити із організаційної структури
відділу забезпечення" замінити на
вираз "виключити із організаційної
структури та скоротити в штатному
розписі відділу забезпечення".

З наказу ДП Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" від 08.05.2013 року № 01-07-339 "Про
внесення змін до організаційної
структури та штатного розпису
департаменту готельних послуг" (а.с.23-25)
вбачається, що в зв'язку з виробничою
необхідністю з 15 травня 2013 року внесено
зміни до організаційної структури та
штатного розпису департаменту
готельних послуг дирекції з управління
транспортною та готельною
інфраструктурою, відповідно до п.2.1 з
01.08.2013 року виключено із організаційної
структури відділу обслуговування
підрозділ готель Аеропорт з посадами
відповідно до штатного розпису:
комендант у кількості 1 одиниць,
черговий по поверху у кількості
4 одиниці. швейцар у кількості 4
одиниці, покоївка у кількості 13
одиниць.

З наказу ДП "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" від 01.08.2013 року № 11-07/1-944/п
(а.с.27-28) вбачається, що на підставі
заяви ОСОБА_2, 01.08.2013 року її переведено
на посаду покоївки групи розміщення та
надання готельних послуг відділу
обслуговування департаменту готельних
послуг дирекції з управління
транспортною та готельною
інфраструктурою тимчасово по 31 жовтня
2013 року, у зв'язку із змінами в
організаційній структурі та штатному
розписі департаменту готельних послуг
дирекції з управління транспортною та
готельною інфраструктурою.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції на думку колегії
суддів дійшов вірного висновку, що
позов є необгрунтованим та
недоведеним, оскільки діями
відповідача, які оскаржуються
позивачкою в даному позові не було
порушено її жодного права, так як 01
серпня 2013 року позивачка подала заяву
на ім'я генерального директора ДП МА
«Бориспіль» ОСОБА_4 про переведення її
на іншу посаду, а саме: на посаду
покоївки підрозділу готелю ВОДГП, в
зв'язку реорганізацією даного
підрозділу. Під час написання заяви нею
була допущена помилка у назві
структури підрозділу, куди вона
переводилась, та замість «ВОДГП» вона
зазначила абревіатуру «ВОДГД», хоча
раніше та в подальшому такої назви
структурного підрозділу не існувало.
Позивачка працювала на посаді покоївки
готелю «Аеропорт» відділу
обслуговування Департаменту готельних
послуг (ВДГП). На підставі наказу ДП
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" від
01.08.2013 року № 11-07/1-944/п вбачається, що на
підставі заяви ОСОБА_2, 01.08.2013 року її
переведено на посаду покоївки групи
розміщення та надання готельних послуг
відділу обслуговування департаменту
готельних послуг (ВОДГП). Тобто, в заяву
було внесено таке виправлення в назві
підрозділу, яке ніяким чином не могли
вплинути на права позивачки та
спричинити їй моральні страждання,
оскільки власноручно внести
виправлення в свою заяву вона
відмовилася, про що було складено
відповідний акт.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Крім того, як вбачається з позовної
заяви, підставою звернення до суду
позивачка вказала ст. 2 та ст.232 КЗпП
України, тоді як обраний нею спосіб
захисту порушеного на її думку права
(визнання заяви про переведення на іншу
посаду, в зв'язку з реорганізацією
недійсною та відшкодування, у зв»язку з
цим, моральної шкоди) не передбачений
жодною нормою матеріального права в
сфері трудових правовідносин.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги, щодо відсутності належних
повноважень представника відповідача
на участь у розгляді справи судом
першої інстанції, то колегія суддів їх
розцінює критично, оскільки,
відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань. Крім того, в
матеріалах справи (а.с.16) є довіреність
видана відповідачем 28 листопада
2013 року (дійсна до 31.12.2013 року) на ім»я
Величко О.О., як на представника,
відповідно до якої вона і приймала
участь у судовому розгляді суду першої
інстанції, тобто мала всі повноваження
на представлення інтересів
відповідача.

Стосовно вимог представника
відповідача Величко О.О. про стягнення
витрат понесених у суді апеляційної
інстанції з позивача на користь
відповідача на підставі ст. 88 ЦПК
України, то колегія суддів вважає їх
необгрунтованими, оскільки Величко О.О.
в інтересах ДП "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" діяла як представник на
підставі довіреності № 01-22/3-12 від 16
січня 2014 року, яку надала під
час розгляду справи апеляційним судом,
а не як адвокат чи фахівець в області
права, який допущений до участі у
справі за ухвалою суду.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 та ст. 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншо го
фахівця в галузі права, є витратами,
пов'язаними з розглядом справи.

За змістом зазначених норм витрати,
пов'язані з оплатою участі у справі
представника сторони, не відносяться
до судових витрат і не підлягають
відшкодуванню в порядку, передбаченому
ст. 88 ЦПК України.

Оскільки Величко О.О. діяла як
представник відповідача на підставі
довіреності, то стягнення на користь
позивача з відповідача витрат на
правову допомогу є необгрунтованим та
безпідставним.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов