Справа № 283/3189/14-ц
Провадження №2/283/907/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 року
м. Малин

Малинський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю сторін, представника
позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про включення
боргового зобов'язання перед ОСОБА_5
погашеного за рахунок особистих коштів
до складу майна подружжя, що підлягає
поділу у розмірі 20 тис. доларів США та
стягнути половину вартості погашеного
боргового зобов'язання в розмірі 10 тис.
доларів США,-

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2014 року позивач
звернулась до суду з позовом до
відповідача.

В судовому засіданні позов
підтримала повністю, з підстав,
передбачених ст.ст. 60-72 Сімейного
Кодексу України, ст.ст.8,1047 Цивільного
Кодексу України просить позов
задовольнити.

Пояснила , що з 05 вересня 2009 року по 21
липня 2014 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

В період шлюбу, 20 грудня 2011 року, за
спільні кошти подружжя був придбаний
житловий будинок по АДРЕСА_1. Вартість
будинку становила 108370 грн.

З метою проведення капітального
ремонту будинку позивачем 21 червня 2013
року було отримано у позику у ОСОБА_5
кошти в розмірі 20 тис. доларів США про
що написана розписка.

Всі ремонтні роботи проводились
ОСОБА_3 за кошти отримані у позику.

Витрати на проведення будівельних
робіт підтверджуються квитанціями та
товарними чеками.

Відповідно до ч.4 ст.65 Сімейного
Кодексу України договір укладений
одним з подружжя в інтересах сім'ї
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно одержане за
договором використане в інтересах
сім'ї.

Оскільки кошти в розмірі 20 тис. доларів
США використані на проведення ремонту
будинку, який є власністю подружжя, то
ці кошти повинні бути визнанні
борговим зобов'язанням подружжя та з
відповідача підлягає стягненню
половина суми отриманої позики в
розмірі 10 тис. доларів США.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав
повністю. В заперечення позову пояснив,
що в період шлюбу, 20 грудня 2011 року, за
спільні кошти подружжя був придбаний
житловий будинок по АДРЕСА_1. Вартість
будинку становила 108370 грн.

Про позику, отриману позивачем в
розмірі 20 тис. доларів США, ОСОБА_4 не
було відомо до моменту звернення
позивача з позовом до суду. Згоди на
отримання позики відповідачем не
надавалось.

Дійсно у 2013 році проводився ремонт
будинку, однак ремонт здійснювався за
спільні кошти, які були у подружжя.
Відповідач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та має
відповідні доходи від даної
діяльності, що витрачались на ремонтні
роботи. Також кошти в розмірі 10 тис. грн.
надав його батько ОСОБА_6 та кошти в
розмірі 3 тис.Євро позичались
відповідачем у свого брата ОСОБА_8

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
показав, що у червні 2013 року він позичив
ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 кошти в розмірі 20 тис. доларів
США. Дані кошти були йому повернуті
позивачем 19 вересня 2014 року.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили
показання ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 дав показання, що в липні
2013 року він надав своєму сину - ОСОБА_4
на ремонт будинку кошти в розмірі 10 тис.
грн., а у вересні 2013 року ще додатково
надавав кошти в розмірі 800 доларів США.

Свідок ОСОБА_11 показала, що їй відмово
про те, що ОСОБА_3 займалась ремонтними
роботами будинку , а також остання для
даних цілей позичала кошти в розмірі 20
тис. доларів США.

Свідок ОСОБА_12 надав аналогічні
показання.

Під час допиту ОСОБА_8 показав, що у 2013
році він позичив своєму брату ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 кошти в розмірі 3 тис. Євро на
ремонт будинку. Дані кошти повернуті
йому братом в повному розмірі.

Свідок ОСОБА_13 показав, що на прохання
ОСОБА_4 він збирав меблі в будинку за
місцем проживання сторін. За дані
роботи з ним розраховувався
відповідач.

Будучи допитаним в якості свідка
ОСОБА_7 показав , що він робив ремонт в
будинку сторін. В основному
будівельними матеріалами його
забезпечувала ОСОБА_3

Заслухавши сторони, представників
сторін, дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст.61 Сімейного Кодексу
України, якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року
між сторонами був укладений шлюб, який
розірвано відповідно до рішення
Малинського районного суду від 21 липня
2014 року.

20 грудня 2011 року відповідно до договору
купівлі - продажу житлового будинку,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
( арк.с. 39).

21 червня 2013 року укладено договір
позики відповідно до якого ОСОБА_3
позичила у ОСОБА_5 кошти в розмірі 20 тис.
доларів США на ремонт будинку на строк
до 01 вересня 2014 року. Кошти в сумі 20 тис.
доларів США повернуті позивачем ОСОБА_5
19 вересня 2014 року.

За змістом підстав і предмету позову
та вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, саме на
позивачу лежить обов'язок надання суду
належних письмових доказів щодо того,
що на проведення ремонту будинку
витрачались лише кошти отримані ОСОБА_3
у позику і дані кошти повністю були
витрачені в ході ремонтних робіт.

Заперечуючи по суті позов ОСОБА_4
пояснив, що ремонт будинку проводився
за спільні кошти подружжя. Відповідач
працює приватним підприємцем та
отримує доходи від підприємницької
діяльності , які в більшості
витрачались на проведення ремонтних
робіт.

Також кошти на ремонт будинку в
розмірі 10 тис. грн. та 800 доларів США
надавались батько відповідача та
частина коштів в розмірі 3 тис. Євро
позичив брат відповідача - ОСОБА_8

Дані обставини позивачем не
спростовані. Належних доказів, що
ремонт будинку проводився лише за
рахунок позичених коштів, позивач суду
не надала.

Крім того, за положеннями ст.65
Сімейного Кодексу України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Кошти в розмірі 20 тис. доларів США
отримані в позику є цінним майном та
угода з отриманням даних коштів
виходять за межі дрібного побутового
та, виходячи з норм ст. 65 СК України
дана угода потребує згоди іншого
подружжя.

ОСОБА_3 не надала суду доказів, що вона
брала кошти в розмірі 20 тис. доларів у
ОСОБА_5 зі згоди свого колишнього
чоловіка ОСОБА_4, оскільки з розписки
вбачається, що вона підписана тільки
позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,11,60,213,214,215 ЦПК України , на
підставі ст.ст. 60,61,63,65 Сімейного
Кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
включення боргового зобов'язання перед
ОСОБА_5 погашеного за рахунок особистих
коштів до складу майна подружжя, що
підлягає поділу у розмірі 20 тис.
доларів США та стягнути половину
вартості погашеного боргового
зобов'язання в розмірі 10 тис. доларів
США відмовити за безпідставністю
вимог.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області шляхом подання через
Малинський районний суд апеляційної
скарги протягом 10 днів , починаючи з дня
його проголошення .

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги якщо така скарга не
була подана .

Суддя: С. Д. Міхненко