Овруцький районний суд Житомирської
Справа № 286/6578/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2014 року
Овруцький районний суд Житомирської
головуючого судді Смиковська Л. О.
з секретарем Деменчук О. Г.,
позивачем ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивач просить стягнути з відповідача
4000 грн. заборгованості за договором
позики та судові витрати, мотивуючи
тим, що у грудні 2011 року відповідач
отримав від неї позику в сумі 4000 грн. та
зобов`язувався повернути, однак свої
зобов`язання не виконав і не виконує, не
зважаючи на неодноразові нагадування.
Вже тривалий період відповідач уникає
зустрічей з нею, на її телефонні
дзвінки не відповідає.
Позивач в судовому засіданні позов
підтримала повністю та просить його
задовольнити. Щодо ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином.
Про причини неявки не повідомив, про
розгляд справи у його відсутність не
клопотав.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України на підставі наявних у
справі даних та доказів.

Суд вислухавши пояснення позивача та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази встановив наступне.

В силу ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В ч.2 ст.11 ЦК України зазначається, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Як зазначається в ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики вважається укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено,
що на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Позивач надав розписку відповідача,
яка підтверджує факт отримання
останнім від позивача 4000 грн. у 2011 році,
які він зобов'язувався повернути, а
тому суд вважає, що між сторонами
укладено договір позики.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Факт пред'явлення позову суд розцінює
як вимогу позивача до відповідача про
повернення грошових коштів.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач отримавши позов 23.10.2014
року (а.с.16) на день прийняття рішення
своє зобов'язання перед позивачем не
виконав.

Інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 629 ЦК України також
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
законними та знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні. Як
наслідок цього позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі
243,60 грн. в дохід держави, сума якого
відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. ст.3, 10, 11, 60, 196, 212-215,
218ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого
АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер в
матеріалах справи відсутній на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
борг у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого
АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер в
матеріалах справи відсутній на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана через Овруцький районний суд в
апеляційний суд Житомирської області
позивачем протягом 10 днів з дня його
проголошення, відповідачем - в цей же
строк з дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
(крім відповідача), можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено 25.11.2014
року.

Суддя: Л. О. Смиковська