У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мартинюк В.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 серпня 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_2 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 серпня 2013 року, яка не
відповідала вимогам ст. 358 ЦПК України,
до заяви не було додано належним чином
завіреної копії судового рішення, про
перегляд якого подано заяву - ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 серпня 2013
року.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2
долучив до заяви витяг з Єдиного
державного реєстру судових рішень
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011 року, якою
скасовано рішення апеляційного суду й
передано справу на новий апеляційний
розгляд, й постанову Судових палат у
цивільних та господарських справах
Верховного Суду України від 6 листопада
2013 року.

Однак, ухвала колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

14 грудня 2011 року не може бути підставою
перегляду в порядку, передбаченому
главою 3 розділу V ЦПК України, на неї не
може здійснюватися посилання
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
так як постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі та не може вважатися
застосуванням норм матеріального
права при вирішенні спору по суті, а
постанова Судових палат у цивільних та
господарських справах Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року не може
бути підставою перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, й на неї не може здійснюватись
посилання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355
ЦПК України, оскільки така постанова
винесена під час перегляду справи
Верховним Судом України, тоді як
належним може бути посилання тільки на
процесуальний документ, постановлений
за результатами розгляду справи в
касаційному порядку.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 9 грудня 2013 року
зазначену заяву залишено без руху та
надано строк до 15 січня 2014 року для
усунення недоліків заяви.

На виконання вимог ухвали від 9 грудня
2013 року ОСОБА_2 надіслав на адресу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ належним чином завірену копію
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 серпня 2013
року, про перегляд якої ставив питання,
однак на підтвердження неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, не
надав рішень (ухвал) постановлених у
касаційному порядку, про що було
зазначено в ухвалі від 9 грудня 2013 року.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 359 ЦПК
України в разі невиконання особою, що
подала заяву про перегляд, вимог ухвали
суду в установлений строк, заява
вважається неподаною та повертається.

Керуючись ст. ст. 357, 359 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

30 серпня 2013 року вважати неподаною та
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.І. Мартинюк