АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/475/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Лобова О.А.,

суддів: Петренко В.М., Панченка О.О.

при секретарі Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на рішення Октябрського
районного суду м.Полтави від 04 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про припинення зобов'язань за
кредитним договором, договором поруки,
іпотеки, зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О
В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, просила
ухвалити рішення, яким зобов'язати ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк»,
вигодонабувача за договором
добровільного страхування, суму
страхового відшкодування у зв'язку із
настанням страхового випадку;
припинити зобов'язання ОСОБА_2 перед
ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором
№ML-D03|099|2008 від 27 червня 2008 року;
припинити зобов'язання ОСОБА_1 перед
ПАТ «ОТП Банк» за договором поруки №
SR-D03|099|2008 від 27 червня 2008 року; припинити
дію договору іпотеки №PLM-D3|099|2008 від 27
червня 2008 року; зобов'язати ПАТ «ОТП
Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
вчинити дії щодо зняття заборони на
відчуження, вилучення з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна обтяження, виключення
з Державного реєстру іпотек запису про
державну реєстрацію договору іпотеки
№PLM-D3|099|2008 від 27 червня 2008 року відносно
садиби АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на
якій вона розташована.

Заявлені вимоги мотивовані тим,
що внаслідок неналежного виконання ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
зобов'язань за договором добровільного
страхування позичальника банку №
22-651/19/00821 від 01 липня 2008 року зі сплати
страхового відшкодування на користь
вигодонабувача - ПАТ «ОТП Банк»,
утворилася заборгованість за
кредитним договором, укладеним ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Октябрського районного суду
м.Полтави від 04 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» про
зобов'язання сплатити страхове
відшкодування на користь
вигодонабувача залишені без розгляду.

Рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави від 04 грудня 2013 року позов
задоволений: припинено зобов'язання
ОСОБА_2 перед ПАТ «ОТП Банк» за
кредитним договором №ML-D03|099|2008 від 27
червня 2008 року; припинено зобов'язання
поручителя ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк»
за договором поруки № SR-D03|099|2008 від 27
червня 2008 року; припинено дію договору
іпотеки №PLM-D3|099|2008 від 27 червня 2008 року;
зобов'язано ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» вчинити дії щодо
зняття заборони на відчуження,
вилучення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження, виключення з Державного
реєстру іпотек запису про державну
реєстрацію договору іпотеки №PLM-D3|099|2008
від 27 червня 2008 року відносно садиби
АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій
вона розташована.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», посилаючись на
порушення судом норм процесуального і
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зроблене посилання
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та на безпідставне
врахування при вирішенні спору
висновків суду по іншій цивільній
справі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь в
справі, дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав:

Відповідно до ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове по суті
заявлених вимог в разі неправильного
застосування судом матеріального
права.

Як убачається із матеріалів справи,
27 червня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» і
ОСОБА_2 укладений кредитний договір
№ML-D03|099|2008, згідно якого останній
отримав кредит у сумі 171 000 доларів США.

У забезпечення виконання умов
кредитного договору у той же день між
ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 укладений
договір поруки № SR-D03|099|2008, і між ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_2 - договір іпотеки
№PLM-D3|099|2008, предметом якого є садиба
АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,201
га., на якій вона розташована.

01 липня 2008 року між ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» і ОСОБА_2
укладений договір добровільного
страхування позичальника банку №
22-651/19/00821, згідно умов якого страховик
зобов'язався здійснити страхову
виплату на користь вигодонабувача - ПАТ
«ОТП Банк», страхове відшкодування у
розмірі фактичної заборгованості за
кредитним договором у разі настання
страхового випадку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер
внаслідок травм, отриманих в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Листом №04/584 від 16 грудня 2008 року
ПАТ «ОТП Банк» повідомив ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна», що розмір
заборгованості ОСОБА_2 перед Банком за
кредитним договором становить 1 386 992
грн. 14 коп.

Смерть ОСОБА_2 визнана ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
страховим випадком згідно акту № 11.2-2003
від 26 січня 2009 року.

Страхове відшкодування сплачене
ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»
на користь ПАТ «ОТП Банк» окремими
платежами у період з 06 лютого 2009 року по
29 квітня 2009 року на загальну суму 1 212 500
грн.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП
Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
укладений договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, згідно якого
останній отримав право вимоги за
кредитним договором, укладеним з
ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду
Київської області від 04 жовтня 2011 року
за ОСОБА_1 визнане право власності на ?
садиби АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,201 га., на якій вона розташована.

Рішенням Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 28
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 21 жовтня 2013 року, ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» відмовлено у
задоволенні позову до ОСОБА_1 і ОСОБА_4
про звернення стягнення на іпотечне
майно в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з фактичних
обставин, встановлених рішенням суду,
яке набрало законної сили.

З таким висновком суду колегія
суддів не може погодитися, виходячи з
наступного.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлені ці обставини.

Рішенням Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 28
травня 2013 року у цивільній справі за
позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 (спадкоємці померлого
ОСОБА_2), треті особи - ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна», ПАТ «ОТП
Банк», встановлено, що ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» у порушення
умов договору № 22-651/19/00821 від 01 липня 2008
року не сплатила страхове
відшкодування у повному обсязі на
користь вигодонабувача.

Посилання в апеляційній скарзі на
касаційну скаргу, подану на вказане
рішення суду першої інстанції, не має
правового значення для вирішення цього
спору, оскільки відповідно до ч.1 ст.223
ЦПК України у разі подання апеляційної
скарги рішення суду першої інстанції,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Відповідно до ч.2 ст.985 ЦК України
страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача). Пунктом третім ч.1
ст.988 ЦК України визначений обов'язок
страховика у разі настання страхового
випадку здійснити страхову виплату у
строк, встановлений договором.

Пунктом 1.3. договору № 22-651/19/00821
від 01 липня 2008 року встановлено, що
страхове відшкодування, яке має бути
сплачене за цим договором, сплачується
вигодонабувачу в рахунок існуючої
заборгованості страхувальника за
кредитним договором (а.с.15). Згідно
підпункту 5.1.2. договору страхування на
страховика покладений обов'язок при
настанні страхового випадку здійснити
страхову виплату відповідно до розділу
шостого цього договору (а.с.16). У пункті
6.1. договору страхування (а.с.17) його
сторони погодили, що під фактичною
заборгованістю за кредитним договором
№ML-D03|099|2008 від 27 червня 2008 року
розуміється уся сума боргових
зобов'язань страхувальника перед
вигодонабувачем за станом на дату
здійснення страхової виплати.
Підпунктом 5.5.2 договору страхування
передбачено право вигодонабувача на
отримання страхової виплати у межах
існуючої заборгованості
страхувальника перед вигодонабувачем
згідно кредитного договору (а.с.16).

Таким чином, за умовами
укладеного договору страхування ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
після настання страхового випадку -
смерті ОСОБА_2, була зобов'язана
протягом п'яти днів після підписання
страхового акту сплатити ПАТ «ОТП
Банк» 1 386 992 грн. 14 коп. заборгованості
за кредитним договором (а.с.52), проте
фактично з порушенням встановленого
договором строку сплатила 1 212 500 грн.
(а.с.57-69). При цьому ПАТ «ОТП Банк» не
скористався своїм правом вимагати від
ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»
страхової виплати у повному обсязі, що
згідно умов укладених договорів -
кредитного, поруки, іпотеки та
добровільного страхування, не є
підставою для покладення на поручителя
та (або) спадкоємців боржника за
кредитним договором обов'язку сплатити
різницю між фактичною сплаченою сумою
і загальною сумою боргу на час
страхового випадку. Одночасно
вказаними договорами та нормами
закону, що регулюють спірні
правовідносини, не передбачений і
обов'язок Банку як вигодонабувача
вимагати від страховика сплати повної
суми заборгованості за кредитом у разі
настання страхового випадку.

Окрім того, як вбачається з
матеріалів справи, з часу отримання
останнього платежу від ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» (29 квітня 2009
року) ПАТ «ОТП Банк» не вживав будь-яких
заходів щодо стягнення заборгованості
з поручителя та (або) спадкоємців
боржника за кредитним договором. Лише у
січні 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» пред'явило письмову вимогу до
спадкоємця ОСОБА_1 - прийняла спадщину 12
березня 2009 року - про сплату боргу (а.с.25,
26). У липні 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» пред'явило у суд позов до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 як до спадкоємців
померлого ОСОБА_2 про звернення
стягнення на іпотечне майно у рахунок
погашення заборгованості за кредитом.

Наведені обставини дають підстави
зробити обґрунтований висновок про те,
що у системі зобов'язальних
правовідносин: кредитний договір -
договір поруки - договір іпотеки -
договір добровільного страхування,
неповне погашення заборгованості за
кредитом відбулося внаслідок
неналежного виконання страховиком
свого обов'язку з виплати страхової
суми, а також внаслідок недбайливого
ставлення кредитора до свого права
отримати належне йому за договором у
повному обсязі, а це є підтвердженням
відсутності вини позивачки у
неналежному виконанні боржником
зобов'язання за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
яка за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, у межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Зазначену норму закону у її зв'язку із
положеннями ч.2 ст.31 і ч.2 ст.119 ЦПК
України слід розуміти таким чином, що
особа, звертаючись до суду з позовом,
має визначити підстави та предмет
спору. Підставами заявлених вимог, які
суд не вправі змінити, є обставини,
якими обґрунтовуються вимоги, а
предмет спору - це матеріально-правова
вимога до відповідача. При цьому, якщо
позивач посилається не на ту норму
закону, яка регулює спірні відносини,
суд має уточнити підстави позову і
застосувати ту норму закону, яка їм
відповідає, незалежно від посилань на
це позивача.

Заявляючи вимогу про визнання
припиненими кредитного договору,
договору поруки та договору іпотеки,
позивачка послалася на положення ст.598,
ст.599 ЦК України, обґрунтовуючи вимогу,
по суті, відсутністю її вини у
невиконанні кредитного договору. Разом
з тим, відсутність вини (ст.614 ЦК
України) є підставою для відмови у
задоволенні вимоги про стягнення
коштів, тощо внаслідок неналежного
виконання договірних зобов'язань.

Положення параграфів першого і другого
глави 71 ЦК України, а також договору
№ML-D03|099|2008 від 27 червня 2008 року не
містять спеціальних норм, які б
визначали підстави припинення дії
кредитних правовідносин. Загальними
нормами (глава 50 ЦК України) не
передбачено такої підстави для
припинення зобов'язань як неналежне
виконання третьою особою (страховиком)
свого зобов'язання.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин відсутні
правові підстави для визнання
припиненим кредитного договору
№ML-D03|099|2008 від 27 червня 2008 року.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого у договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно пункту 4.1. договору поруки
(а.с.145) строк його дії - до повного
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором.

Пунктом другим частини першої
кредитного договору (а.с.7) встановлено,
що остаточною датою виконання
основного зобов'язання є 23 червня 2023
року.

Умови договору поруки про його
дію до повного виконання усіх
зобов'язань боржника, не свідчать про
те, що договором встановлено строк
припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4
ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Кредитор у основному зобов'язанні
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред'явило
ОСОБА_1 як поручителю письмову вимогу
про виконання зобов'язання у січні 2012
року (а.с.25), тобто до настання кінцевого
строку виконання основного
зобов'язання, отже відсутні підстави
вважати припиненою поруку на підставі
ч.4 ст.559 ЦК України. У матеріалах справи
відсутні належні і допустимі докази
існування (настання) обставин
передбачених частинами 1,2,3 ст.559 ЦК
України.

З огляду на наведене вимога про
визнання припиненою поруки є
безпідставною.

Частиною 5 статті 3, статтями 17, 42, 50
ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що
іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і припиняється
у разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Частиною 3 статті 49 ЗУ «Про
іпотеку» передбачено, що іпотека може
бути припинена за рішенням суду у разі,
якщо протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими,
що не відбулися, іпотеко держатель не
придбає предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок ціни майна.

Інших правових підстав для
визнання іпотеки припиненою законом не
передбачено. Оскільки жодна з
перелічених вище обставин судом не
встановлена, то позовні вимоги про
визнання припиненим договору іпотеки
№PLM-D3|099|2008 від 27 червня 2008 року слід
визнати недоведеними.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим
майном, яка встановлена або законом,
або актами уповноважених на це
органів державної влади, їх посадових
осіб або яка виникає на підставі
договорів.

Як вбачається з матеріалів
справи, заборона відчуження садиби
АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій
вона розташована, внесена до Єдиного
державного реєстру на підставі
укладеного договору іпотеки, який за
станом на сьогодні не є виконаним,
припиненим або у встановленому законом
порядку не визнаний недійсним. Отже,
відсутні законні підстави для
задоволення вимог про покладення на
відповідачів обов'язку зняти заборони
на відчуження вказаного нерухомого
майна.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.4,
ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 04 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

ОСОБА_1 відмовити за
недоведеністю у задоволенні позовних
вимог ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» про припинення
зобов'язань за кредитним договором,
договором поруки, іпотеки, зобов'язання
вчинити дії.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий судя

О.А. Лобов

Судді:

В.М. Петренко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов