Справа № 1326/1159/12
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/5102/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді - Копняк
С.М.

суддів: - Кабаля
І.І., Монастирецького Д.І.

секретар -
Матяш С.І.

з участю прокурора -
Гончар О.С.

представника апелянта -
ОСОБА_4

представників позивача -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на ухвалу
Франківського районного суду м.Львова
від 19 травня 2014 року у справі за позовом
Львівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України в інтересах
держави - Адміністрації Державної
прикордонної служби України,
Державного підприємства «Окрема
будівельна дільниця Державної
прикордонної служби України» до
ОСОБА_8, ОСОБА_7, треті особи: ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО», приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,
застосування наслідків його
недійсності та визнання права
власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Франківського районного
суду м.Львова знаходиться дана
цивільна справа.

Прокурор у поданій до суду
позовній заяві просить в порядку
забезпечення позову заборонити
ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії,
спрямовані на відчуження будівлі
складу, загальною площею 43,5 м.кв., у
АДРЕСА_1. Стверджуює, що невжиття таких
заходів може утруднити та зробити
неможливим виконання рішення суду,
внаслідок чого законні права
позивачів в інтересах держави не
будуть захищені.

Ухвалою Франківського
районного суду м.Львова від 19 травня 2014
року клопотання прокурора задоволено.

Заборонено ОСОБА_7,
проживаючої за адресою АДРЕСА_2 вчиняти
будь-які дії, спрямовані на відчуження
будівлі складу, загальною площею 43, 5 м.
кв. у АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з даною
ухвалою, представник відповідача
ОСОБА_4 оскаржив таку в апеляційному
порядку.

В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що
оскаржувана ухвала є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм процесуального та матеріального
права.

Зазначає, що вирішуючи питання
вжиття заходів забезпечення позову суд
повинен враховувати роз»яснення
постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову».

Крім того, вирішуючи питання
про забезпечення позову суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права та інтереси яких
можуть бути порушені у зв»язку із
застосуванням відповідних видів
забезпечення позову.

Мотивує апеляційну скаргу
також і тим, що у відповідності до п. 3 ч.1
ст. 210 ЦПК України у мотивувальній
частині ухвали суду повинно бути
зазначено мотиви, з яких суд дійшов
висновків, і закон, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу. Всупереч
наведеному, оскаржувана ухвала не
містить жодної мотивації,
обґрунтованості, а лише припущення про
те, що невжиття заходів забезпечення
позову може в майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання
ухваленого рішення.

Відтак, на думку апелянта, суд,
постановляючи ухвалу, не керувався
доказами, а керувався голослівними
твердженнями прокурора, позивачів та
їх представників, що свідчить про
порушення вищезазначених
процесуальних норм, а основне,
оскаржуваною ухвалою грубо
порушуються гарантовані ст. 41
Конституцією України права ОСОБА_7

Просить ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 19 травня 2014
року скасувати та ухвалити нову ухвалу,
якою відмовити в задоволенні
клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність відхилення такої з
наступних підстав.

Згідно із ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов"язків має право на справедливий
судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних
осіб, державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За приписами ст.151 ЦПК України
суд, за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це
сукупність процесуальних дій, які
гарантують виконання рішення суду в
разі задоволення позовних вимог. В п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову роз»яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з»ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення
позову, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Судом першої інстанції при
розгляді клопотання про забезпечення
позову встановлено, що між сторонами
дійсно виник спір з приводу нерухомого
майна, з»ясовано обсяг позовних вимог
та те, що існує реальна загроза
відчуження нерухомого майна, що в
подальшому призведе до утруднення або
й неможливості виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.
При цьому судом враховано
відповідність виду забезпечення
позову позовним вимогам.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що такі заходи як заборона
ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії, спрямовані
на відчуження будівлі складу,
загальною площею 43, 5 м. кв. у АДРЕСА_1. є
допустимими та співмірними із
заявленими позивачами позовними
вимогами.

Ухвала суду відповідає вимогам
закону і зібраним по справі доказам,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав
для її задоволення немає. А відтак,
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п. 1,
312 ч.1 п. 1, 313, 314 ч.1 п. 6, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 19 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню не
підлягає.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.