Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2014 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гусак М.І.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,
відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, третя особа -
Універсальна товарна біржа «Віконт-Т»
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання права власності на 14
частки квартири в порядку спадкування
за законом,-

В С Т А
Н О В И В:

20 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду із позовом до відповідачів про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання розміру ідеальних
часток у спільної сумісної власності
по ? частині за ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та
визнання права власності на 14 частки
квартири в порядку спадкування за
законом.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
30 грудня 1997 Договору між нею, її
чоловіком ОСОБА_9, а також ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 був укладений договір № 1009
купівлі-продажу, відповідно до якого
останні придбали квартири квартиру
АДРЕСА_1, яка належала відповідачам на
підставі «Свідоцтво про право
власності на житло», виданого ДКП
«Житло» за № 2399/ж від 28.10.1996 року,
зареєстрованого МБТІ Миколаївської
області за реєстр. № 16567 від 13.02.1997 року.
В рахунок укладеного договору
позивачка, її чоловік ОСОБА_9 та доньки
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 передали відповідачам
відповідну грошову суму, а вони
фактично передали їм у власність
нерухомість, а саме квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до заповіту від 07 вересня 2005
року, посвідченого ПН ММНО ОСОБА_10,
ОСОБА_9 заповів усе майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось, і
взагалі все те, що на день смерті буде
йому належати і на що він за законом
матиме право заповів ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_9
помер. Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді частки вказаної
квартири.

В установлений законом строк вона, як
спадкоємець після смерті чоловіка,
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але
постановою було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Посилаючись на те, що частки
співвласників квартири не визначені, в
зв'язку з чим вона не може отримати
свідоцтво про право на спадщину на
частину квартири, належну померлому
чоловіку, а при укладенні угоди сторони
досягли згоди з усіх її суттєвих умов
та виконали умови договору, але на
теперішній час відповідачі ухиляються
від нотаріального посвідчення
укладеного договору, позивачка просила
визнати договір купівлі-продажу
дійсним, визначити розмір ідеальних
часток на вищевказану квартиру по ? за
ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та за померлим
ОСОБА_9, визнати за нею право власності
на ? частку вищевказаної квартири в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_9

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у судовому засіданні не
заперечували проти задоволення позову,
а також повністю підтвердили викладені
обставини щодо дійсності укладання
договору купівлі-продажу.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялась судом
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову, дослідивши матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 30
грудня 1997 року між ОСОБА_9, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, від імені яких діяв
ОСОБА_9, та відповідачами ОСОБА_6,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
був укладений договір № 1009
купівлі-продажу, відповідно до якого
ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_5
придбали у відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1, яка належала останнім
підставі «Свідоцтво про право
власності на житло», виданого ДКП
«Житло» за № 2399/ж від 28.10.1996 року,
зареєстрованого МБТІ Миколаївської
області за реєстр. № 16567 від 13.02.1997 року.

Договір № 1009 купівлі-продажу
нерухомого майна був зареєстрований на
Універсальній товарній біржі
«Віконт-Т» у «Журналі реєстрації
біржових угод» р.№1010 30 грудня 1997 року,
зареєстрованого в ММ БТІ.

Відповідно до довідки ММБТІ від 30.10.2013
року, власниками квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_5,
відповідно до договору купівлі-продажу
№ 1009 від 30.12.1997 року.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Статтею 368 ЦК України встановлено, що
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ст. 369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

У відповідності до ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що квартира
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_9, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_5 на праві спільної
сумісної власності.

Частки у спільній сумісній власності
на вищевказану квартиру на теперішній
час не виділені.

Таким чином, враховуючи відсутність у
справі доказів про наявність таких
обставин, суд приходить до висновку, що
частки кожного із співвласників
квартири АДРЕСА_1, є рівними і складають
по 1/4 частині.

Відповідно до заповіту від 07 вересня 2005
року, посвідченого ПН ММНО ОСОБА_10,
ОСОБА_9 усе майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалось, і взагалі все
те, що на день смерті буде йому належати
і на що він за законом матиме право
заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік
позивачки ОСОБА_9 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
частки вказаної квартири, яка як
встановлено судом складає ? частку.

Постановою державного нотаріусу
Першої Миколаївської державної
нотаріальної контори Миколаївської
області від 16 жовтня 2013 року, позивачу
було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії.

У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який
діяв на час укладення договору,
постанови №9 Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», якщо угода, що потребує
нотаріального посвідчення виконана
повністю або частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, прокурора вправі
визнати угоду дійсною.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ст. 220, 224,316,319, 328,355368,
369,370,372, 655, 1216-1218,1222-1223,1226, 12331261,1267,1268-1270 ЦК
України, суд приходить до висновку, що
позов позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий
збір сплачений позивачем при подачі
позову до суду.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5,
третя особа - Універсальна товарна
біржа «Віконт-Т» про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності на 14 частки квартири в
порядку спадкування за законом-
задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1009
купівлі-продажу, а саме квартири
АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_1,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, від імені якої діяв
ОСОБА_9, ОСОБА_5, від імені якої діяв
ОСОБА_9 - покупцями, та ОСОБА_6, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
продавцями, та посвідчений на
Універсальній товарній біржі
«Віконт-Т» 30 грудня 1997 року.

Визначити розмір ідеальних часток у
праві спільної часткової власності на
квартири АДРЕСА_1 по ? частині за ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 - в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
ГУДЕНКО О.А.