Справа № 101/6291/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Алуштинський
міський суд Автономної Республіки
Крим

в складі головуючого судді: Гордєйчик
Т.Ф.

при секретарі : Левченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Алушті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Алуштинського міського суду із
зазначеним позовом, у якому просить
стягнути з відповідачки на свою
користь суму боргу за договором позики
у розмірі 8000 гривень та 400 гривень
витрат на правову допомогу і судові
витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що між
нею та відповідачкою ОСОБА_2 02.03.2011 року
було укладено договір позики,
відповідно до якого відповідачка
отримала від позивачки позику у
розмірі 5000 гривень. 16 липня 2011 року між
позивачкою та відповідачкою було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідачка отримала від
позивачки грошові кошти у розмірі 3000
гривень та зобов'язалась повернути
кошти позивачці через 1 місяць.
Зазначені обставини підтверджуються
власноруч складеною розпискою ОСОБА_2
від 02.03.2011 року з додатковим записом від
16.06.2011 року. Позивачка зазначає, що до
теперішнього часу, незважаючи на її
неодноразові звернення, відповідачка
суму боргу у розмірі 8000 гривень їй не
повернула, у зв'язку з чим вона вимушена
звернутися до суду з відповідними
позовними вимогами.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала
у відповідності до наведеного та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачка в судовому
засіданні позов визнала. Несвоєчасне
повернення боргу мотивує складним
матеріальним становищем та
відсутністю у зв'язку з цим грошових
коштів.

Суд, заслухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з вимогами статей 10 та 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.
Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На підставі наданих суду доказів
встановлено, що згідно до письмової
розписки від 02.03.2011 року ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у
розмірі 5000 гривень, та зобов'язалася
повернути дану суму їй на протязі 1
місяця.

З наданої письмової розписки
вбачається, що 16.06.2011 року ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 у борг ще 3000
гривень.

Таким чином, загальна сума, яку ОСОБА_2
отримала у борг від ОСОБА_1 складає 8 000
гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій саме кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З пояснень позивачки вбачається, що до
теперішнього часу відповідачка
грошові кошти їй не повернула. Остання
визнала даний факт , посилаючись на
вищевикладені обставини.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення суми боргу за договором
позики від 02.03.2011 та 16.06.2011 року у сумі 8000
гривень підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року N 590 "Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави"
затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних справ.

Додатком до цієї постанови
встановлено, що розмір компенсації
витрат, пов'язаних із правовою
допомогою стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, якщо
компенсація сплачується іншою
стороною, не перевищує суму, що
обчислюється виходячи з того, що
зазначеній особі виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88
ЦПК України судові витрати на правову
допомогу - це фактично понесені
стороною і документально підтверджені
витрати, пов'язані з наданням цій
стороні правової допомоги адвокатом
або іншим спеціалістом в галузі права
при вирішенні цивільної справи.

Так, з Акту про надання послуг від 10.12.2013
року та Квитанції до прибуткового
касового ордеру №13 від 10.12.2013 року
вбачається, що адвокат ОСОБА_3 передала,
а ОСОБА_1 прийняла позовний матеріал по
стягненню з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі
8000 гривень. Сума наданих послуг складає
400 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивачки
щодо стягнення з відповідачки на її
користь суми, що пов'язана з отриманням
нею правової допомоги у розмірі 400
гривень.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню із
відповідачки на користь позивачки
судові витрати, пов'язані зі сплатою
нею судового збору у сумі 229 гривень 40
копійок., що підтверджується наданою
квитанцією (а.с.2).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.536, 629, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
61, 84, 88, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 8 000 гривень
та судові витрати у розмірі 629 гривень 40
копійок, а всього стягнути 8 629 гривень 40
копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим через
Алуштинський міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його оголошення
апеляційної скарги.

Суддя

Алуштинського міського суду

Т.Ф.Гордєйчик