Справа № 297/2763/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд за кордон дітей у супроводі
одного із батьків, без згоди та
супроводу другого з батька та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про надання дозволу на виїзд за кордон
дітей у супроводі батька, без згоди та
супроводу матері,-

встановив:

07 листопада 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просить надати дозвіл на виїзди
за межі України їхньому
неповнолітньому сну ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
16-річного віку, для його відпочинку,
оздоровлення, без згоди та супроводу
його батька ОСОБА_2

В обґрунтування своїх доводів
зазначила, що з 13.11.2010 року була у шлюбі
з ОСОБА_2, який рішенням Берегівського
районного суду від 22.03.2013 року було
розірвано. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
син залишився проживати разом з нею та
знаходиться на повному її утриманні. На
неодноразові звернення позивачки до
відповідача з прохання надати дозвіл
на виїзд за кордон на відпочинок з
їхнім сином в її супроводі, останній
постійно відмовляв у наданні такого,
при цьому не пояснюючи мотиви свого
рішення. Оскільки відповідач
відмовляється надати дозвіл на
тимчасовий виїзд дітей за кордон, тому
позивачка просить надати дозвол на
виїзд за кордон дітей у її супроводі.

06.12.2013 року відповідач по первісному
позову звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на виїзд за кордон дітей у супроводі
батька, без згоди та супроводу матері.

Ухвалою суду від 09.12.2013 року зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання
дозволу на виїзд за кордон дітей у
супроводі батька, без згоди та
супроводу матері, об'єднано в одне
провадження з первісним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
за кордон дітей у супроводі матері, без
згоди та супроводу батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначив,
що з 13.11.2010 року був у шлюбі з ОСОБА_1,
який рішенням Берегівського районного
суду від 22.03.2013 року було розірвано. Від
шлюбу з ОСОБА_1 мають сина ОСОБА_3. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_1 син проживає
з нею. За останній час відповідачка не
надає йому можливості спілкуватися з
дітьми, брати участь у їх вихованні.
Мирним шляхом узгоджувати питання щодо
виховання, розвитку та відпочинку
дітей відповідачка не бажає та
забороняє йому бачитись з дітьми.
Вищенаведені обставини унеможливлюють
його права у повній мірі приймати
участь в вихованні їх дітей. Тому
просить надати йому дозвіл на виїзд за
кордон дітей у супроводі батька, без
згоди та супроводу матері.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явилася, однак
подала заяву в якій просить розглянути
справу без її участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
задовольнити. Зустрічний позов
відповідача ОСОБА_2 визнає та не
заперечує проти надання дозволу на
виїзд за межі України дітей для
відпочинку та оздоровлення, строком до
досягнення ним 16 річного віку.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
в судове засідання не з'явився, однак
подав заяву в якій просить розглянути
справу без його участі, позовні вимоги
ОСОБА_1 визнає, та не заперечує проти
надання дозволу на виїзд за межі
України дітей для відпочинку та
оздоровлення, строком до досягнення
ним 16 річного віку. Зустрічний позов до
ОСОБА_1 підтримує та просить його
задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
первісний та зустрічний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Берегівського районного
суду було розірвано 22.03.2013 року. Від
шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, які на теперішній час
постійно мешкають разом з позивачем
ОСОБА_1.

Позивач за первісним позовом має намір
виїжджати за межі України разом з сином
до досягнення ним 16 річного віку, для їх
відпочинку, оздоровлення, без згоди та
супроводу батька, однак до
теперішнього часу вона не має
нотаріально посвідченої згоди батька
дитини - ОСОБА_2 на виїзд дітей за
кордон. Останній безпідставно
відмовляється надати згоду на
оформлення документів для тимчасового
виїзду дітей за межі України.

Відповідач за первісним позовом також
має намір виїжджати за межі України
разом з сином до досягнення ним 16
річного віку, для їх відпочинку,
оздоровлення, без згоди та супроводу
матері, однак до теперішнього часу він
не має нотаріально посвідченої згоди
матері дітей - ОСОБА_1 на виїзд дітей за
кордон. Остання відмовляється надати
згоду на оформлення документів для
тимчасового виїзду дітей за межі
України.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
за відсутності згоди одного з батьків,
виїзд неповнолітнього громадянина за
кордон може бути дозволено на підставі
рішення суду.

Згідно п.п. 4.2.8 Постанови від 27.01.1995 року
№57, затвердженою КМ України «Про
затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України»виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріальної згоди
другого з батьків рішенням суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16 - річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що сторони
необґрунтовано та безпідставно не
надають один одному згоди на
тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей
за межі України до досягнення ним 16
річного віку. За таких обставин суд
задовольняє позовні вимоги позивачів
за обома позовами.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Зважаючи на вказане, суд приходить до
переконання, що слід задовольнити
первісний позов та надати ОСОБА_1
дозвіл без згоди батька на оформлення
документів для виїзду за кордон та
виїжджати за межі України з
неповнолітнім синомОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення ними 16-ти річного віку,
оскільки заявлені вимоги суд вважає
обґрунтованими та такими, що не
суперечать закону.

Крім того, суд приходить до
переконання, що слід задовольнити
також зустрічний позов та надати
ОСОБА_2 дозвіл без згоди матері на
оформлення документів для виїзду за
кордон та виїжджати за межі України з
неповнолітнім сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним 16-ти
річного віку, оскільки заявлені вимоги
суд вважає обґрунтованими та такими, що
не суперечать закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 197 ч. 2, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 153,
Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд за кордон
дітей у супроводі одного із батьків,
без згоди та супроводу другого з батька
- задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за кордон ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
16-річного віку, без згоди батька -
ОСОБА_2, у супроводі матері матері
ОСОБА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
надання дозволу на виїзд за кордон
дітей у супроводі батька, без згоди та
супроводу матері - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за кордон ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
16-річного віку, без згоди матері -
ОСОБА_1, у супроводі батька ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Гецко Ю. Ю.