Справа № 666/332/14-ц
УХВАЛА

12.02.2014 року Дніпровський
районний суд м. Херсона у складі :

головуючого
судді
Полив'яного В.М.

при секретарі

Стрекозовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця, заінтересовані особи:
Відділ примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області (далі - ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області) в особі
начальника Вакуленка Романа
Анатолійовича, старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Херсонській області Пасіков
Олексій Миколайович, Приватне
підприємство «Нива-В.Ш.»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
вищезазначеною скаргою, в якій вказує,
що 21.07.2011 року було проведено опис та
накладено арешт на нерухоме майно, а
саме житловий будинок АДРЕСА_1, що
належить йому на праві власності. Крім
того, 16.12.2013 року між Відділом
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.»
було укладено договір про надання
послуг з організації і проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна. Вважає, вказані дії
незаконними, оскільки арештоване
майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1,
є предметом іпотеки згідно договору
іпотеки від 03.08.2006 року, укладеного між
ним та ВАТ «Укргазбанк». Так, рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 12.11.2009 року з нього було
стягнуто на користь ВАТ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 619 057,98 грн., проте рішення щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
за вказаним договором не має, а отже
державний виконавець не мав права
накладати арешт та проводити подальші
заходи щодо реалізації іпотечного
майна. Крім того, зазначив, що в супереч
вимог закону старшим державним
виконавцем ВПРВ УДВС ГУЮ у Херсонській
області Пасіковим О.М. на його адресу не
було надіслано копій оціночного звіту
майна. Стверджував, що про виконавче
провадження дізнався лише 20.01.2014 року,
при ознайомленні з матеріалами справи,
та не мав змоги раніше звернутись до
суду. Просить суд визнати незаконними
дії начальника ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області Вакуленка Р.А. щодо
укладення договору про реалізацію
арештованого нерухомого майна, що
належить йому, а саме житлового будинку
АДРЕСА_1; визнати недійсним договір про
надання послуг з організації і
проведення прилюдних торгів з
реалізації вищевказаного арештованого
нерухомого майна від 16.12.2013 року,
укладеного між ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.»;
визнати незаконними дії старшого
державного виконавця ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області Пасікова О.М., які
полягають у не надсиланні копій
оціночного звіту від 21.03.2013 року,
складеного ТОВ «Вега», та не проведенні
повторної оцінки арештованого майна.

В судовому засіданні представник
скаржника уточнили вимоги, просив суд
визнати недійсним договір про надання
послуг з організації і проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме
житлового будинку АДРЕСА_1, від 16.12.2013
року, укладеного між ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.»;
виключити з акту опису й арешту майна
та зняти з арешту нерухоме майно -
житловий будинок АДРЕСА_1, через
відсутність правової підстави на його
арешт.

Представник ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області, в особі
начальника Вакуленка Р.А., - Садова Т.М.
заперечувала проти задоволення скарги,
вважала, що реалізація арештованого
майна відповідала вимогам закону, а
саме ч.1 ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження».

Державний виконавець ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області Пасіков О.М. у
судовому засіданні скаргу не визнав і
пояснив, що діяв у відповідності з
законом та в межах своїх повноважень.
Зазначав, що ОСОБА_1 було відомо про всі
проведені виконавчі дії та він
особисто був присутній при передачі
арештованого майна на зберігання
відповідальній особі, тобто ще 21.07.2011
року. Просив відмовити у її задоволенні
за необґрунтованістю.

Представник ПП «Нива-В.Ш.», заперечував
проти скарги, вважав, що скаржник
пропустив строк звернення до суду, крім
того вибрав невірний спосіб захисту
своїх прав та вказані ним у скарзі
вимоги мали б розглядатись у порядку
позовного провадження.

Вислухавши пояснення представника
скаржника, представників
заінтересованих осіб, дослідивши
матеріали скарги, суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з
нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що Відділом
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області було відкрите виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів № 2-4094/09 від 03.12.2009
року, виданих Дніпровським районним
судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1
та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ
«Укргазбанк» 77 285,64 доларів США, що в
еквіваленті становить 619 057,98 грн. в
рахунок відшкодування заборгованості
за кредитним договором № 81 від 03.08.2006
року; про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5
солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк» 7
446,81 грн. в рахунок відшкодування
заборгованості за кредитним договором
№ 81 від 03.08.2006 року; з ОСОБА_1 та ОСОБА_5
солідарно на користь ПАТ «Укргазбанк»
судові витрати в розмірі 1 820 грн.

27.01.2011 року державним виконавцем ВПРВ
УДВС ГУЮ у Херсонській області був
складений опис та арешт майна ОСОБА_1, а
саме житлового будинку АДРЕСА_1.

16.12.2013 року між ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області, в особі
начальника Вакуленка Р.А., та ПП
«Нива-В.Ш.» було укладено договір про
надання послуг з організації і
проведення прилюдних торгів з
реалізації вище вказаного
арештованого майна.

Твердження представника скаржника, що
державний виконавець не мав права
накладати арешт та проводити дії з
реалізації майна, що є предметом
іпотеки без відповідного рішення суду
чи виконавчого напису нотаріусу, а тому
арештоване майно має бути виключене з
вказаного опису, суд вважає
безпідставними, оскільки
представником невірно трактуються
норми чинного законодавства.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.590 ЦК
України, заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Рішення Дніпровського районного суду
від 12.11.2009 року про стягнення боргу за
кредитним договором № 81 від 03.08.2006 року
на користь ПАТ «Укргазбанк»
(заставодержателя) на теперішній час
залишається невиконаним, у
відповідності до наданих на огляд суду
матеріалів виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Крім того, положеннями ч.5 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що у разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно.

Таким чином, дії державного виконавця
проводилися у відповідності з законом
та в межах його повноважень.

Крім того, суд враховує і те, що
скаржником був пропущений строк на
звернення до суду з вимогою про
виключення з акту опису й арешту майна
та зняття його з арешту, оскільки про
оскаржувані виконавчі дії йому стало
відомо 21.07.2011 року в ході складання акту
опису та арешту майна та передачі його
на зберігання відповідальні особі.
Посилання ж представника на те що,
ОСОБА_1 не був повідомлений про хід
виконавчого провадження та дізнався
про накладення арешту на належне йому
майно лише 20.01.2014 року при ознайомленні
з матеріалами виконавчого провадження,
суд не приймає до уваги, оскільки вони
спростовуються наданими в судовому
засіданні доказами.

Щодо вимоги про визнання недійсним
договору про надання послуг з
організації і проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, а саме житлового
будинку АДРЕСА_1, від 16.12.2013 року,
укладеного між ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.»,
суд вважає, що скаржник не вірно обрав
спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Так, п.17 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» зазначено, що
оскільки дії державного виконавця,
пов'язані з реалізацією арештованого
майна, є підставою для виникнення
цивільних прав та обов'язків, до таких
правовідносин мають застосовуватися
загальні положення про захист
цивільних прав шляхом пред'явлення
позову, у зв'язку з чим у цій частині
скаргу на дії державного виконавця суд
ухвалою залишає без розгляду і
роз'яснює заявникові можливість
вирішення спору в позовному
провадженні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.52, 54 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 60, 383, 387 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В частині вимог ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору про надання послуг
з організації і проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 16.12.2013 року,
укладеного між ВПРВ УДВС ГУЮ у
Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.» -
залишити без розгляду.

Роз'яснити скаржнику, що з вказаними
вимогами він може звернутись до суду в
порядку позовного провадження.

В решті вимог ОСОБА_1 про виключення з
акту опису й арешту майна та зняття з
арешту нерухомого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Херсонської області
через Дніпровський районний суд
м.Херсона, шляхом подачі апеляційної
скарги в 5-ти денний строк з дня
проголошення ухвали.

Суддя
В.М. Полив'яний