№ производства 2/646/335/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2014 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Журавель
В.А.

При секретарі - Бікасовій
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, третя особа
ОСОБА_2, про визнання права власності на
самочинне будівництво

в с т а н
о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду,
посилаючись на те, що 14 серпня 1995 року
між нею та ОСОБА_3 було укладено договір
довічного утримання, відповідно до
якого ОСОБА_3 передала позивачці у
власність належні їй за правом
власності 38/100 частин житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1.
Рішенням народного суду
Червонозаводського району м. Харкова
від 11 січня 1965 року ОСОБА_3 було
виділено у користування земельну
ділянку для обслуговування належної їй
частини житлового будинку в розмірі 398
кв. м. Право власності позивача на 38/100
частин було належним чином
зареєстровано в КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» за р. №
1811 від 24 липня 2000 року. За третьою
особою ОСОБА_2 зареєстровано право
власності на 62/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1. З метою поліпшення
житлових умов позивачкою за власні
кошти в межах земельної ділянки площею
398 кв. м. самочинно було побудовано
прибудову літ. «А2-1» до житлового
будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1, яка
складається з приміщення 2-8 загальною
площею 10,7 кв. м., приміщення 2-9 загальною
площею 14,6 кв. м., приміщення 2-10
загальною площею 9,9 кв. м., приміщення 2-11
загальною площею 9,6 кв. м., приміщення 2-12
загальною площею 8,3 кв. м., та самочинно
переобладнано частину приміщення 2-3
площею 2,0 кв. м. з коридору в житлове.
Зазначену прибудовану прибудовано до
приміщень 2-1, 2-3, 2-5, 2-6, 2-7, які
знаходяться у власності позивачки. За
даними технічної інвентаризації,
проведеної КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» загальна
площа житлового будинку літ. «А-1»
складає 193,5 кв. м., житлова - 110,8 кв. м.
Згідно технічного висновку ТОВ «АРОФ»
про стан будівельних конструкцій
житлового будинку можливе його
подальше збереження для подальшої
експлуатації без проведення
додаткових заходів, ця експлуатація не
суперечить будівельно-технічним,
санітарним та протипожежним нормам.
Враховуючи, що право власності на
нерухоме майно може бути визнано за
власником або користувачем земельної
ділянки, позивач просила визнати за нею
право власності на 38/100 частин
житлового будинку літ. «А-1» загальною
площею 193,5 кв. м., житловою площею 110,8 кв.
м. з урахуванням самочинно збудованих
приміщень житлової прибудови літ.
«А2-1», яка складається з приміщення 2-8
загальною площею 10,7 кв. м., приміщення 2-9
загальною площею 14,6 кв. м., приміщення
2-10 загальною площею 9,9 кв. м., приміщення
2-11 загальною площею 9,6 кв. м., приміщення
2-12 загальною площею 8,3 кв. м., та
самочинно переобладнану частину
приміщення 2-3 площею 2,0 кв. м., що
розташовані по АДРЕСА_1, без зміни
часток співвласників.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник адвокат
ОСОБА_4 . повністю підтримали заявлені
позовні вимоги, надали судові
аналогічні пояснення. Додатково
позивач пояснила, що прибудова до
житлового будинку побудована за її
власні кошти кілька років тому, вона
розташована та тій частині земельної
ділянка, яка виділена в її користування
та відокремлена огорожею від земельної
ділянки співвласника ОСОБА_2, тому це
будівництво ніяким чином не порушує
його права.

Представник відповідача - Харківської
міської ради у судове засідання не
з»явився, надав судові заяву про
розгляд справи за його відсутності,
рішення по справі покладав на розсуд
суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився з відомих суду причин,
належним чином був повідомлений про
дату та місце судового засідання, про
причину неявки до судового засідання
не повідомив. ОСОБА_2 викликався в
судове засідання шляхом направлення
відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України на
його адресу судової повістки, однак до
поштового відділення не з'явився,
судову повістку не отримав.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за адресою, зазначеною
стороною або іншою особою, яка бере
участь у справі, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з»явилися в судове засідання без
поважних причин. Неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце слухання справи, не перешкоджає
розглядові справи.

З урахуванням вимог Закону щодо
дотримання розумних строків розгляду
справи судом та належного повідомлення
учасників процесу про слухання справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності третьої особи
ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення позивача та
її представника, перевіривши матеріали
справи, вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні житловий будинок АДРЕСА_1 за
правом власності належить: ОСОБА_1 - 38/100
частин, ОСОБА_2 - 62/100 частини.

14 серпня 1995 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було укладено договір довічного
утримання, посвідчений 1 ХДНК за р. №
2-2-5176, відповідно до якого ОСОБА_3
передала позивачці у власність належні
їй за правом власності 38/100 частин
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходяться в АДРЕСА_1 ( а. с. 12-13).

Рішенням народного суду
Червонозаводського району м. Харкова
від 11 січня 1965 року в порядку розподілу
житлового будинку між співвласниками
ОСОБА_3 було виділено у користування
частину житлового будинку та земельну
ділянку для обслуговування належної їй
частини житлового будинку в розмірі 398
кв. м. АДРЕСА_1 ( а. с. 11). Відповідно до
акту державного виконавця народного
суду Червонозаводського району м.
Харкові від 12 травня 1965 року було
здійснено розподіл земельної ділянки
між співвласниками (а. с. 14). Право
власності позивача на 38/100 частин було
належним чином зареєстровано в КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» за р. № 1811 від 24 липня
2000 року ( а. с. 12).

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

На вказаній земельній ділянці площею 398
кв. м. позивачкою за власні кошти з
метою поліпшення житлових умов для
потреб сім»ї було самочинно побудовано
прибудову літ. «А2-1» до житлового
будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1, яка
складається з приміщення 2-8 загальною
площею 10,7 кв. м., приміщення 2-9 загальною
площею 14,6 кв. м., приміщення 2-10
загальною площею 9,9 кв. м., приміщення 2-11
загальною площею 9,6 кв. м., приміщення 2-12
загальною площею 8,3 кв. м., та самочинно
переобладнано частину приміщення 2-3
площею 2,0 кв. м. з коридору в житлове.
Зазначену прибудовану прибудовано до
приміщень 2-1, 2-3, 2-5, 2-6, 2-7, які
знаходяться у власності позивачки.

Відповідно до технічного паспорту,
виданого КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації»,
вищезазначені самочинно побудовані
прибудови за інвентаризовані, за
даними технічної інвентаризації
загальна площа житлового будинку літ.
«А-1» складає 193,5 кв. м., житлова - 110,8 кв.
м. (а. с. 4-10).

Відповідно до технічного висновку про
стан будівельних конструкцій
житлового будинку з прибудовою,
виконаного ТОВ «АРОФ», за результатами
проведеного технічного обстеження
основних несучих та огороджуючи
будівельних конструкцій та інженерних
мереж житлового будинку літ. «А-1» та
побудованої з боку квартири АДРЕСА_1
встановлено її відповідність вимогам
надійності та безпечної експлуатації.
Всі основні будівельні конструкції
обстежених житлового будинку,
прибудови до житлового будинку не
мають видимих ознак деформації,
знаходяться у задовільному технічному
стані та забезпечують несучу
здатність, яка достатня для їх
збереження та подальшої безпечної
експлуатації (а. с. 19-58).

Як вбачається з листа
Червонозаводського РВ ГУ ДСНС України
в Харківській області від 05 лютого 2014
року № 480-189 враховуючи, що часткову
реконструкцію та будівництво на
території домоволодіння по АДРЕСА_1
проведено з урахуванням збереження
існуючих відстаней між будівлями
Червонозаводський РВ ГУ ДСНС України в
Харківській області не заперечує проти
збереження прибудови літ. «А2-1» та
переобладнання частини приміщення з
коридору під житлове (а. с. 72).

Відповідно до повідомлення
Харківського міського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області за результатами проведених
досліджень в приміщеннях прибудови до
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
санітарно-епідеміологічного
обстеження житловий будинок
відповідає вимогам розділу 3
«Санітарно-гігієнічні вимоги» ДБН
В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення» ( а. с. 73).

Згідно довідки ПАТ «Харківміськгаз»
газифікація житлового будинку
здійснена згідно проекту та
виконавчо-технічної документації,
порушень «Правил безпеки систем
газопостачання України не допущено» (
а. с. 74).

Відповідно до заяви ОСОБА_6, який
проживає в АДРЕСА_2 та є сусідом
позивачки з боку території
домоволодіння якого здійснено
самочинне будівництво, він не
заперечує проти збереження побудов,
здійснених позивачкою ОСОБА_1 ( а. с. 75 ).

Також з технічного паспорту на спірний
житловий будинок вбачається, що
територія домоволодіння розподілена
на дві частини, містить огорожу,
самочинне будівництво здійснене
позивачкою на території тією земельної
ділянки, які виділена їй в
користування та відокремлена від
земельної ділянки, якою користується
ОСОБА_2 та на якій розташовану належну
йому частину житлового будинку. Тому
суд вважає, що самочинно будівництво не
порушує права співвласника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ із своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно. На
вимогу власника /користувача/
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач своїми силами за свої кошти
самочинно виконала будівництво
прибудови до житлового будинку
реконструкцію в житловому будинку, це
будівництво проводилося на земельній
ділянці, яка на законних підставах
перебуває у користуванні позивача,
воно не порушує права сторін та інших
осіб, з технічної точки зору
будівництво негативно не вплинуло на
несучі будівельні конструкції
житлового будинку в цілому, тому суд
вважає можливим визнати за позивачкою
право власності на самочинно збудовані
прибудови та реконструкцію.

Відповідно до ст. 357 ч. 4 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

При розгляді цього спору судом
встановлено, що співвласник спірного
житлового будинку ОСОБА_2 не давав
згоду ОСОБА_1 на здійснення прибудов до
житлового будинку, але при цьому судом
також встановлено, що здійснене
будівництво не порушує права
співвласника ОСОБА_2, оскільки
здійснено на відокремленій земельній
ділянці, яка не перебуває у
користуванні ОСОБА_2 Тому здійснення
позивачкою прибудови та визнання права
власності за нею не змінює розміру
часток співвласників і суд залишає їх
без змін.

При цьому з позивачки підлягає
достягнути судовий збір в розмірі 1082
грн. 84 коп., виходячи з вартості
здійснених нею прибудов.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 317,
319, 328, 331, 357, 375, 376 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
38/100 частин житлового будинку літ. «А-1»
загальною площею 193,5 кв. м., житловою
площею 110,8 кв. м. з урахуванням
самочинно збудованих приміщень
житлової прибудови літ. «А2-1», яка
складається з приміщення 2-8 загальною
площею 10,7 кв. м., приміщення 2-9 загальною
площею 14,6 кв. м., приміщення 2-10
загальною площею 9,9 кв. м., приміщення 2-11
загальною площею 9,6 кв. м., приміщення 2-12
загальною площею 8,3 кв. м., та самочинно
переобладнану частину приміщення 2-3
площею 2,0 кв. м., що розташовані по
АДРЕСА_1.

Частки співвласників у житловому
будинку АДРЕСА_1 залишити без змін.

Достягнути з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 1082 грн. 84 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
В.А.Журавель