Справа №784/5120/13 21.01.2014 21.01.2014 21.01.2014
Провадження №22ц/784/335/14 Головуючий в
першій інстанції Губницький Д.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

за участю заявника
ОСОБА_3,

представників ДВС Щербатих М.В.,
Нечипуришиної Ю.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11 грудня 2013 року за
скаргою

ОСОБА_3

на дії державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Щербатих
М.В. та Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
відділ ДВС),

заінтересовані особи: товариство з
обмеженою відповідальністю
«Українська експертна група»,

кредитна спілка «Злагода»,

В С Т А Н О В И Л А :

22 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ДВС Щербатих М.В. та відділу
ДВС щодо визнання проведення оцінки і
рецензування звіту про оцінку
нерухомого майна неправомірними.

Заявник зазначав, що в провадженні
відділу ДВС знаходиться зведене
виконавче провадження № 36697288. 25
вересня він був ознайомлений зі звітом
про ринкову вартість належної йому на
праві власності квартири АДРЕСА_1. Не
погодившись з висновками суб'єкта
оціночної діяльності ТОВ «Українська
експертна група» він звернувся до
державного виконавця з заявою про
проведення рецензування висновків
звіту про ринкову вартість
вищезазначеної квартири. 21 жовтня 2013
року він отримав копію рецензії на звіт
про оцінку належної йому квартири.

Посилаючись на те, що оцінювач при
виконанні оцінки не здійснив
ідентифікацію об'єкта в натурі з
виходом на місце, опис квартири та
технічний стан відображений у звіті на
підставі фото - та графічних матеріалів
наданих державним виконавцем, вважає
оцінку ринкової вартості квартири
такою, що не відповідає дійсності, а
тому є незаконною. Крім того, не
відповідає дійсності й замовлена ним
рецензія на звіт, оскільки підтвердила
висновки вказаного звіту.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11 грудня 2013 року у
задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу про задоволення його
скарги в повному обсязі. На думку
апелянта висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника та представників відділу ДВС,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що за своєю правовою природою і змістом
скарга на дії державного виконавця не є
оскарженням оцінки вартості майна.

Такий висновок суду відповідає
практики Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ (ухвала від 17 жовтня
2013 року по справі за скаргою ПАТ КБ
«Привекс-банк» про затвердження та
використання звіту про належну оцінку
рухомого майна).

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою
на дії державного виконавця та відділу
ДВС щодо визнання проведення оцінки і
рецензування звіту про оцінку
нерухомого майна неправомірними.

Матеріально-правовою підставою даного
позову позивач обрав ч. 4 ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження».

Зі змісту зазначеної скарги, дійсно,
вбачається, що ОСОБА_3 не згоден з
оцінкою належної йому на праві
власності квартири АДРЕСА_1, яку
проводило ТОВ «Українська експертна
група» та яким проведено рецензування
висновків звіту про ринкову вартість
вищезазначеної квартири.

Але, при цьому, заявник в своїй скарзі
також посилається на порушення
експертом порядку (правил) при
проведенні незалежної оцінки майна, що
вплинуло на вартість майна.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку; здійснення
оцінки майна в порядку, передбаченому
законодавством про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність віднесено до обов'язків
державного виконавця при здійсненні
виконавчих дій. Таким чином, залучення
до проведення виконавчих дій органів,
установ, осіб ( в тому числі для
проведення оцінки) здійснюється
відповідно до вимог вказаного Закону.

Частини 3, 4 статті 58 цього Закону
встановлюють, що державний виконавець
повідомляє про визначення вартості чи
оцінки майна. У разі, якщо сторони не
згодні з результатами визначення
вартості чи оцінки, вони мають право
подати державному виконавцю
заперечення в десятиденний строк з дня
надходження повідомлення, а у разі
заперечення однієї із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна.

Також частина 4 статті 58 Закону України
«Про виконавче провадження» надає
сторонам право оскаржити в судовому
порядку оцінку майна, визначену за
результатами рецензування.

За результатами рецензування висновку
оцінювача про вартість майна ОСОБА_3,
суб'єктом оціночної діяльності
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6
зроблено висновок від 14 жовтня 2013 про
те, що звіт оцінювача у цілому
відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, але має незначні недоліки, що не
вплинули на достовірність оцінки (а.с.
10-12).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» звіт про оцінку майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує виконані
процедури з оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання відповідно до договору.

Тобто, звіт про оцінку майна (висновок
оцінювача) по своїй суті є лише
результатом практичної діяльності
фахівця-оцінювача з визначених питань.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 суд не
звернув увагу на вищезазначене та на
те, що заявник вже звертався до суду зі
скаргою на дії державного виконавця і
відділу ДВС щодо неприйняття заходів
по належному проведенню рецензування
звіту про оцінку нерухомого майна і
зупинці прилюдних торгів (справа
№4с/489/304/2013), в якій доводи також
зводились до незгоди з оцінкою майна та
не перевірив чи не зводяться доводи
заявника по теперішній скарзі до інших
вимог.

Також, суд не роз'яснив заявнику його
право на звернення до суду з вимогою
про визнання недійсним висновку оцінки
майна на підставі ч. 4 ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, а суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Тобто суд в порушення вимог ст. 10 ЦПК
України не сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Зважаючи на наведене, а також на
положення п. 3 ст. 312 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції порушений порядок,
встановлений для вирішення цього
питання, що є безумовною підставою для
скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати наведене,
перевірити доводи та вимоги заявника,
обґрунтованість заперечень держаного
виконавця, з'ясувати дійсні обставини
справи і в залежності від
встановленого ухвалити законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11 грудня 2013 року
скасувати та справу направити на новий
розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді