Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"18" лютого 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі :

головуючого судді Саландяк О.Я.

секретаря Кащенко Г.Р.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Жмеринської міської ради Вінницької
області, за участю третьої особи на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 про визначення часток у
спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Жмеринської міської ради Вінницької
області в якому просить визначити, що
її частка та частка її синів: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, є рівними і частка
кожного становить по 1/3. В
обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
згідно рішення виконкому Жмеринської
міської ради від 25.05.1993 року №730,
зареєстрованого Жмеринським відділом
Вінницького обласного об'єднаного БТІ
31.05.1993 року №5622, їй та двом її синам:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві спільної
сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Позивачка після смерті сина ОСОБА_3
прийняла спадщину, звернувшись із
відповідною заявою до Жмеринської
міської державної нотаріальної
контори, однак постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 20.11.2013
року №1549/02-31 позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на квартиру у зв'язку з невизначеністю
частки померлого у спільній сумісній
власності на квартиру, адже п.4.15 глави 10
ч.2 Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства Юстиції України
від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.

Оскільки свідоцтво про право власності
на квартиру видавалось на підставі
рішення виконкому Жмеринської міської
ради, то позивачка із питання
врегулювання спору звернулась до
Жмеринської міської ради, однак 21.01.2014
року за №32/2 отримала письмову відмову,
відповідно до якої визначення часток
та видача нового свідоцтва про право
власності не належить до повноважень
ВК ЖМР та рекомендовано звернутись до
суду.

Оскільки іншого способу захисту
порушеного права позивачки немає, за
життя ніхто із членів родини позивачки,
на яких приватизована квартира, частки
не визначав, інші особи, які прийняли
спадщину чи претендують на неї
відсутні, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала із підстав, що в ньому
вказані. Додатково суду пояснила, що
іншого способу захисту права у неї
немає, просила позов задовольнити.
Судові витрати не просить стягнути з
відповідача.

ОСОБА_2, що залучений ухвалою суду про
відкриття провадження від 23.01.2014 року
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору суду пояснив, що проти
задоволення позову ОСОБА_1 не
заперечує, він не звертався з питанням
визначення власної частки у
приватизованій квартирі, свідоцтво про
право власності є чинним та не
скасоване, не заперечив проти
визначення часток його, його матері та
померлого брата в рівних частках по 1/3,
оскільки це також і в його інтересах.
Доводів щодо інших розмірів часток не
навів. Пояснив, що у нього із матір»ю
після смерті брата погіршились
відносини.

Представник відповідача -
представник Жмеринської міської ради
Вінницької області в судове засідання
не з'явився, але надіслав письмову
заяву через канцелярію суду, в якій не
заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_1 та згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України
покладається на розсуд суду, просить
справу розглядати без його участі
(а.с.42-43).

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК
України, враховуючи що сторона
скористалась своїми процесуальними
правами.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, третьої особи, взявши до
уваги заяву представника відповідача,
дослідивши письмові докази, вважає, що
визнання представником відповідача
позову необхідно прийняти, оскільки це
не суперечить закону і не порушує
будь-чиїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_1 є матір»ю померлого
ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 - братом, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с.8-9). Із свідоцтва про
право власності на житло від 25.05.1993
року, виданого згідно рішення
виконкому Жмеринської міської ради від
25.05.1993 року №730, зареєстрованого
Жмеринським відділом Вінницького
обласного об'єднаного БТІ 31.05.1993 року
№5622, позивачці та двом її синам: ОСОБА_2
та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
належить на праві спільної сумісної
власності квартира АДРЕСА_1, без
визначення часток кожного із
співвласників.

Нотаріус Жмеринської міської
державної нотаріальної контори,
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 20.11.2013 року №1549/02-31
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину на квартиру у
зв'язку з невизначеністю частки
померлого у спільній сумісній
власності на квартиру (а.с. 11).

Згідно довідки № 339 від 30.10.2013 року КП
«ВООБТІ» згідно інвентаризаційної
справи №9191 11.06.1993 р. була проведена
реєстрація спільної сумісної
власності квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
виконавчим комітетом Жмеринської
міської ради, згідно рішення від
25.05.1993року №730. Станом на 11.09.2013 року
квартира в цілому складається з
коридору 2-1, кімнат 2-2, 2-4, кладової 2-3,
кухні 2-5, санвузла 2-6, балкону, загальна
площа квартири складає 41,4 кв.м., в тому
числі житлова площа 27,0 кв.м., самочинно
збудованих та переобладнаних
приміщень немає (а.с.12), що також
відображено і в технічному паспорті на
дану квартиру (а.с.13-15).

Виконавчим комітетом ЖМР листом від
21.01.2014 року №М32/2 позивачку
повідомлено, що визначення часток у
спільній сумісній власності
співвласників та видача нового
свідоцтва про право власності не
належить до повноважень ВК ЖМР та
рекомендовано звернутись до суду
(а.с.16).

Відповідно до копії спадкової справи №
143/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 (а.с.20-26) встановлено, що
позивачка у встановлений законом строк
звернулась до нотконтори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України
спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Отже, вказана вище квартира
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. Оскільки один із співвласників на
даний час помер, встановити таку
домовленість неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Відповідно до роз»яснень, що
містяться в п. 3.4. інформаційного листа
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року у разі
відмови нотаріуса видати свідоцтво про
право на спадщину спадкоємці учасника
спільної сумісної власності мають
право звернутись з позовом про
визначення частки майна, належної
померлому на праві спільної сумісної
власності.

Таким чином, враховуючи позицію
відповідача, третьої особи, суд вважає,
що частки позивачки ОСОБА_1, її сина
ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі, яка
знаходиться у їх спільній сумісній
власності, є рівними, та складає по 1/3
квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 355, 370 ЦК
України, керуючись ст.ст. 3, 15, ч. 4 ст.174,
209, 212-216 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ
:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частки частки ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1, є
рівними і частка кожного становить 1/3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, що не були
присутні при його оголошенні - у цей же
час із часу отримання копії рішення.

Суддя