Справа №
Провадження по справі № 2/635/135/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 лютого 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:
головуючий - суддя Бобко Т.В.
секретар судових засідань Щербак Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел..
Покотилівка Харківського району
Харківської області у порядку заочного
розгляду цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики та стягнення
Позивач звернувся до суду із
позовом, яким просить стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
за договором позики з урахуванням
індексу інфляції у розмірі 273286,30
гривень, 3% річних від простроченої суми
судовий збір у розмірі 2978,70 гривень,
витрати на правову допомогу у розмірі
8000 гривень та відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 5735 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11 жовтня 2010 року між
сторонами був укладений договір позики
грошових коштів на суму 210000 гривень, за
умовами якого відповідач зобов'язався
повернути позивачу борг в строк до 11
листопада 2010 року. 12 травня 2012 року між
сторонами був укладений ще один
договір позики грошових коштів на суму
відповідач зобов'язався повернути
позивачу борг в строк до 15 серпня 2012
року. 22 травня 2013 року ОСОБА_3 повернув
частину боргу у розмірі 6500 доларів США,
у зв'язку з чим заборгованість
відповідача за договором позики від 12
травня 2012 року становить 6600 доларів США
і відповідно до офіційного курсу валют
станом на 07.11.2013 року у національній
Заборгованість відповідача за
договором позики від 11.10.2010 року з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення становить 220532,50
гривень, а три проценти річних від
простроченої суми за договором позики
від 11.10.2010 року за два роки та 362 дні -
відповідач не повернув, вимоги
позивача щодо повернення боргу
ігнорує, на телефонні дзвінки не
відповідає та всіляко уникає зустрічі
з останнім. Зазначені дії відповідача
призвели до моральних страждань
позивача, зіпсуванню нормальних
життєвих стосунків і потребують від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя та членів його
родини, відсутність у позивача суми
позичених коштів, яка є значною,
суттєво знижує його життєвий рівень, у
зв'язку з чим моральну шкоду він оцінює
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат. Крім того, позивач був змушений
звертатися за правовою допомогою до
фахівця у галузі права і вартість
юридичних послуг становить 8000 гривень,
яку він також просить стягнути з
Представник позивача Коц В.В., який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги, у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримує, просить
розглянути справу за його відсутності.
Відповідач, будучи повідомленим про
день та час слухання справи своєчасно і
належним чином, протягом тривалого
часу у судові засідання не з'являється,
надаючи заяви про відкладення розгляду
справи з різних причин, у судове
засідання, призначене на 24 лютого 2014
року відповідач, будучи своєчасно та
належним чином повідомленим, не
з'явився повторно, а тому відповідно до
ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу
на підставі наявних у ній доказів та
постановляє заочне рішення.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за
згодою позивача вважає можливим
ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази у їх сукупності,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню.
У ході судового розгляду справи були
встановлені наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
11 жовтня 2010 року між сторонами був
укладений договір позики, за умовами
якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові
кошти у розмірі 210000 гривень, які ОСОБА_3
зобов'язався повернути в строк до 11
листопада 2010 року за першою вимогою,
про що останнім була складена розписка.
Як вбачається зі змісту вказаної
розписки, ОСОБА_3 отримав гроші у
зазначеній сумі в присутності свідка
12 травня 2012 року між сторонами був
укладений договір позики, за умовами
якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові
ОСОБА_3 зобов'язався повернути в строк
до 15 серпня 2012 року за першою вимогою,
про що останнім була складена розписка.
Як вбачається зі змісту вказаної
розписки, ОСОБА_3 отримав гроші у
зазначеній сумі в присутності свідків
Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку саму суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
В ході судового розгляду судом
встановлено, що відповідач частково
виконав умови договору позики,
повернувши 22 травня 2013 року частину
боргу за договором позики від 12 травня
2012 року у розмірі 6500 доларів США.
Таким чином, згідно даних
Національного банку України,
відповідно до офіційного курсу валют
станом на 07 листопада 2013 року, загальна
сума не повернутих відповідачем коштів
гривень за договором позики від 12
травня 2012 року (6600 доларів США х 7,993), за
договором позики від 11 жовтня 2010 року -
Як вбачається з матеріалів справи, 15
жовтня 2013 року позивачем на адресу
відповідача була направлена вимога з
проханням повернути суму позики у
добровільному порядку.
Судом встановлено, що відповідач до
теперішнього часу не повернув у
повному обсязі позичені у позивача
Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
стягнення з відповідача суми боргу за
договором позики від 12 травня 2012 року у
межах заявлених позовних вимог у сумі
Щодо позовних вимог в частині
стягнення суми боргу за договором
позики від 11.10.2010 року з урахуванням
індексу інфляції та 3 % річних суд
Згідно з вимогами ст. 1050 ЦПК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦПК
Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
Судом не встановлено існування
домовленості між сторонами про
виконання простроченого грошового
зобов'язання без урахування індексу
інфляції та річних процентів.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Суд частково задовольняє позовні
вимоги про стягнення суми індексації у
межах заявлених позовних вимог за
період з грудня 2010 року по жовтень 2013
При обчисленні суми індексації
грошового боргу суд виходить з того, що
за період з грудня 2010 року по жовтень 2013
року індекси інфляції у процентах
склали: грудень 2010 року - 100,8 %, січень 2011
року - 101 %, лютий 2011 року - 100,9 %, березень
2011 року - 101,4 %, квітень 2011 року - 101,3 %,
травень 2011 року - 100,8 %, червень 2011 року -
100,4 %, липень 2011 року - 98,7 %, серпень 2011
року - 99,6 %, вересень 2011 року - 100,1 %,
жовтень 2011 року - 100 %, листопад 2011 року -
100,1 %, грудень 2011 року - 100,2 %, січень 2012
року - 100,2 %, лютий 2012 року - 100,2 %, березень
2012 року - 100,3 %, квітень 2012 року - 100 %,
травень 2012 року - 99,7 %, червень 2012 року -
99,7 %, липень 2012 року - 99,8 %, серпень 2012
року - 99,7 %, вересень 2012 року 100,1 %,
жовтень 2012 року - 100 %, листопад 2012 року -
99,9 %, грудень 2012 року 100,2 %, січень 2013 року
- 100,2 %, лютий 2013 року - 99,9 %, березень 2013
року - 100 %, квітень 2013 року - 100 %, травень
2014 року - 100,1 %, червень 2013 року - 100 %,
липень 2013 року - 99,9 %, серпень 2013 року - 99,3
%, вересень 2013 року- 100%;, жовтень 2013 року
Всього, за період прострочення
виконання грошового зобов'язання
індекс інфляції склав - 1,050 %.
Таким чином, сума заборгованості з
урахуванням індексу інфляції за час
прострочення виконання грошового
зобов'язання за договором позики від 11
жовтня 2010 року складає 220500 гривень (210000
Х 1,050=220500). З наданим позивачем
розрахунком індексу інфляції на суму
заборгованості суд не погоджується.
Суд задовольняє позовні вимоги
про стягнення трьох процентів річних
за час прострочення виконання
грошового зобов'язання за договором
позики від 11 жовтня 2010 року у межах
позовних вимог, виходячи з наступного.
Станом на 07 листопада 2013 року
виконання грошового зобов'язання за
договором позики від 11 жовтня 2010 року
було прострочено на 2 роки 362 дні.
Таким чином, сума трьох процентів
річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача за договором позики від 11
(210000 Х 3 Х 1092 / 365 / 100).
Виходячи з наведеного, загальна сума
заборгованості за договором позики від
11 жовтня 2010 року з урахуванням індексу
інфляції та трьох процентів річних, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача складає 239348,22 гривень.
Суду не надано беззаперечних, належних
та допустимих доказів, які свідчать про
наявність підстав звільнення
відповідача від відповідальності за
порушення зобов'язання, відповідно до
Суд не вважає позовні вимоги в частині
стягнення 5735 гривень у рахунок
відшкодування моральної шкоди такими,
що підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової )
шкоди", спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної шкоди розглядаються судами,
зокрема коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Правовідносини, що виникли між
сторонами в даній справі, є
договірними, тому відшкодування
моральної шкоди у випадку їх порушення
законом не передбачено. Відшкодування
моральної шкоди також не передбачено
умовами договору позики.
Крім того, позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження завданої йому моральної
шкоди та не обґрунтовано розмір, в який
позивач оцінює завдану йому моральну
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача витрат на правову
допомогу у сумі 8000 гривень, виходячи з
Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця
в галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.
В матеріалах справи маються договір
про надання юридичних послуг,
укладений 08 жовтня 2013 року між ОСОБА_2
та фізичною особою підприємцем Коц В.В.,
а також квитанція про сплату ОСОБА_2 8000
гривень згідно укладеного договору,
однак відомості, що ФОП Коц В.В. є
фахівцем у галузі права або адвокатом в
матеріалах справи відсутні. Крім того,
позивачем та його представником в ході
судового розгляду не наданий
розрахунок суми наданої юридичної
допомоги в зазначеному розмірі
відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 року
№590 «Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
Позивачем при пред'явленні позову до
суду були сплачені судові витрати, а
саме -судовий збір у сумі 2978,70 гривень,
що підтверджується квитанцією №890730006
від 07 листопада 2013 року.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.
Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України: судові витрати суд стягує
з відповідача на користь позивача
пропорційно до задоволених позовних
Загальна сума заявлених позовних вимог
складає 297869,52 гривень, загальна сума
задоволених позовних вимог складає
292102,02 гривень, що складає 98,06 % ціни
При таких обставинах з
відповідача на користь позивача
стягуються судові витрати у сумі 2921,02
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ст.ст. 203, 205, 208, 215, 230, 536, 549, 611, 617, 1046,
1048, 1049, 1050, 1052 ЦК України, 11, 60, 61,79, 84, 88, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України Постановою
Кабінету Міністрів України від 27
квітня 2006 року №590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»,
Постановою пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди",-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 суму боргу за договором
позики від 11 жовтня 2010 року з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох процентів річних від
простроченої суми в розмірі 239348
(двісті тридцять дев'ять тисяч триста
сорок вісім) гривень 22 копійки.
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 суму боргу за договором
позики від 12 травня 2012 року в розмірі
п'ятдесят три) гривень 80 копійок.
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 витрати по оплаті
судового збору у сумі 2921 (дві тисячі
дев'ятсот двадцять одна) гривень 02
В задоволенні іншої частини позовних
Відповідачем, який не
приймав участі у розгляді справи,
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення може бути
подана письмова заява про перегляд
заочного рішення, відповідно до вимог
ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути
оскаржене іншими особами, які брали
участь у розгляді справи до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Іншими особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя