Справа № 2-727/2011 Провадження №
22-ц/0290/1752/2012Головуючий в суді першої
інстанції:Шидловський О.В.Категорія: 6
Доповідач: Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 лютого 2014 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :
Головуючого: Матківської М.В.
Суддів: Іванюка М.В., Шемети Т.М.
При секретарі: Іщук О.В.
За участю: позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за заявою ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Вінницької
міської ради, за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3 та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області, про
визнання права власності на
господарські будівлі, -
В с т а н о в и л а:
Рішенням Староміського районного суду
м. Вінниці від 1 серпня 2011 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2
право власності на прибудову «А1», в
якій розташовані кухня площею 7,3 кв. м.,
кімната площею 9,10 кв. м., коридор площею
4,3 кв. м., та на господарські приміщення:
сарай літерою «В» розміром 1,9 х 3,16 м,
погріб літерою «п/А1», вбиральню
літерою «Т» розміром 1,2 х 1,08 м, гараж
розміром 5,10 х 5,10 м, що розташовані по
АДРЕСА_1

Ухвалою Староміського районного суду
м. Вінниці від 05 жовтня 2011 року
виправлено описки, допущені в рішенні
Староміського районного суду м.
Вінниці від 01.08.2011 року.

Сімнадцятий абзац мотивувальної
частини рішення викладено у наступній
редакції:

«Враховуючи, що самочинне будівництво
споруд за адресою АДРЕСА_1
проведені з дотриманням будівельних,
санітарних, архітектурних,
протипожежних норм та правил, а також
те, що земельна ділянка
використовується за призначенням, суд
вважає можливим визнати за ОСОБА_2
право власності на прибудову «А1», в
якій розташовані: кухня 2-2 площею 7,3 кв.
м., коридор 2-1 площею 5,4 кв. м., кімната 2-3
площею 9,9 кв. м., гаража літ. «Б» розміром
5,10 х 5,10 кв. м.».

Чотирнадцятий абзац мотивувальної
частини рішення викладено у наступній
редакції:

«Позивачем було добудовано прибудову
«А1», яка складається з кухні 2-2 площею
7,3 кв. м., коридору 2-1 площею 5,4 кв. м.,
кімнату 2-3 площею 9,9 кв. м., гаража літ.
«Б» розміром 5,10 х 5,10 кв. м.».

Другий абзац резолютивної частини
рішення викладено у наступній
редакції:

«Визнати за ОСОБА_2 право власності на
прибудову «А1», в якій розташовані:
кухня під інд. 2-2 площею 7,3 кв. м., коридор
під інд. 2-1 площею 5,4 кв. м., кімната під
інд. 2-3 площею 9,9 кв. м., гараж літ. «Б»
розміром 5,10 х 5,10 кв. м.».

Ухвалою Староміського районного суду
м. Вінниці від 22 грудня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 29 лютого 2012 року, роз'яснено рішення
Староміського районного суду м.
Вінниці від 01.08.2011 року наступним чином:

«Визнати за ОСОБА_2 право власності на
прибудову «А1»: коридор 2-1 площею 5,4 кв.
м., кухню 2-2 площею 7,3 кв. м., кімнату 2-3
площею 9,9 кв. м., кімнату 2-4 площею 7,1 кв.
м. в будинку літ. «А», гараж літ. «Б»,
сарай літ. «В», погріб літ. «п/А1»,
вбиральню літ. «Т», що розташовані в
АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 13 червня 2012 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Староміського районного суду
м. Вінниці від 1 серпня 2011 року
скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2
до Вінницької міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3 та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, про визнання права
власності на господарські будівлі,
відмовлено.

В січні 2014 року третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою
про ухвалення апеляційним судом
додаткового рішення у справі, якою
просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на
його користь судові витрати, понесені
ним при зверненні до суду із
апеляційною скаргою, в розмірі 446,19 грн.,
що підтверджується відповідними
банківськими квитанціями № 422722-1 та
№422722-2 від 29 травня 2012 року і в розмірі
53,65 грн., що підтверджується квитанцією
№ 102033.630.1 від 23 листопада 2012 року, а
всього 519,84 грн.

В судовому засіданні позивач заперечив
проти задоволення заяви ОСОБА_3 про
постановлення додаткового рішення.

Відповідач і треті особи, будучи
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та рішення апеляційного суду
Вінницької області від 13 червня 2012
року, колегія суддів вважає, що заява
підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 13 червня 2012 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 було задоволено
частково; рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог; при цьому апеляційним
судом не було вирішено питання про
стягнення на користь ОСОБА_3 судових
витрат, що були понесені ним при
поданні апеляційної скарги на рішення
суду.

Як вбачається із матеріалів справи за
подання до суду апеляційної скарги на
рішення Староміського районного суду
м. Вінниці від 1 серпня 2011 року ОСОБА_3
сплатив судовий збір в сумі 441,77 грн., що
підтверджується квитанцією № 422722-1 від
29 травня 2012 року (а. с. 192).

Таким чином документально
підтверджені судові витрати в сумі 441,77
грн., понесені ОСОБА_3, на користь якого
апеляційним судом було ухвалено
рішення, підлягають до стягнення із
позивача ОСОБА_2

Решта суми судових витрат, що
зазначена ОСОБА_3 у заяві про ухвалення
додаткового рішення, не підлягає до
стягнення, оскільки кошти в сумі 4,42 грн.
були сплачені ним в рахунок комісії
банку згідно квитанції № 422722-2
від 29 травня 2012 року (а. с. 229), що не є
судовими витратами в розумінні ст. 79
ЦПК України. А судові витрати в сумі 53,65
грн. не підтверджені документально,
оскільки квитанція № 102033.630.1. від 23
листопада 2012 року на суму 53,65 грн., про
яку зазначено ОСОБА_3 у заяві, в
матеріалах справи відсутня. Крім того,
як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3
про ухвалення додаткового рішення дана
сума була сплачена після ухвалення
апеляційним судом Вінницької області
рішення від 13 червня 2012 року. Тобто
зазначені ОСОБА_3 судові витрати в сумі
53,65 грн. не пов'язані із розглядом даної
справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 88, 220, 313, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В и р і ш и л а:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1; місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер
НОМЕР_2; місце проживання:
АДРЕСА_1) понесені ним судові витрати, а
саме: судовий збір в сумі 441,77 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення набирає законної
сили з моменту проголошення.

На додаткове рішення може бути подана
касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
М.В. Іванюк

/підпис/
Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська