Cправа № 235/7064/13-ц
Провадження № 2/235/281/14
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 березня 2013 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Коваленко В.О.,

при секретарі
Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явився),

представник позивача ОСОБА_2
(не з'явився),

представник відповідача не
з'явився

представник третьої особи не
з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради, третя
особа Управління держземагенства у
Красноармійському районі Донецької
області про визнання права власності в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
до Красноармійської міської ради,
третя особа Управління
держземагенства у Красноармійському
районі Донецької області і в
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
дружина ОСОБА_4 і після її смерті
відкрилася спадщина на АДРЕСА_1. Він
звернувся до нотаріусу за прийняттям
спадщини і 26.06.2013 року приватний
нотаріус ОСОБА_5 відкрив спадкову
справу № 28/2013. Згідно відповіді
Управління Держземагенства № 02-1332 від
19.09.2013 року земельна ділянка площею 0,0556
га, розташована по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_6 відповідно державного акту на
землю № ДН 02329 від 23.06.1999 року. 18.11.2013
року нотаріус видав Свідоцтво про
право на спадщину за законом на АДРЕСА_1
та відмовив у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
АДРЕСА_1. При проведенні геодезичної
зйомки виявлена невідповідність
фактичного розміру земельної ділянки -
0,0568 зазначеним у землевпорядній
документації - 0,0556. Позивач просить суд
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,0568 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1

У судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, надали заяви
про розгляд справи без їх участі,
просили задовольнити позовні вимоги
позивача.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, про час та
місце розгляду справи сповіщений
належним чином, заяви про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання представник
відповідача Управління
держземагенства у Красноармійському
районі Донецької області не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без їх
участі , проти задоволення позову не
заперечували.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду. Враховуючи
заяву позивача, те що відповідач
належним чином сповіщений про розгляд
стосовно нього цивільної справи, суд
дану справу розглядає у порядку
заочного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 18 жовтня 2013 року ОСОБА_1
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини
ОСОБА_4 отримав у спадок житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1 /а.с. 6 - 8/.

Відповідно постанови від 18 жовтня 2013
року приватний нотаріус ОСОБА_7
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 через ненадання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
/а.с. 9/.

Згідно повідомлення Управління
Держземагенства у Красноармійському
районі Донецької області від 19.09.2013 р №
02-1332/2 земельна ділянка площею 0,0556 га,
розташована по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6
на підставі державного акту на право
власності на землю серії ДН № 02329 від
23.06.1999 року /а.с. 11/.

Відповідно геодезичної зйомки ТОВ
«Геоцентр - плюс» по АДРЕСА_1 в м.
Красноармійську землі ОСОБА_6 0,05668 га
/а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 13/.

Відповідно домової книги ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 проживали у АДРЕСА_1 /а.с. 14 - 15/.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8
народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, батько -
ОСОБА_9, мати - ОСОБА_6.

Відповідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 25
вересня 1971 року одружився із ОСОБА_8,
прізвище після шлюбу ОСОБА_1.

Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 01 липня 2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Спори про визнання права власності на
земельну ділянку та права на земельну
частку (пай) в порядку спадкування,
зокрема у випадках, якщо відсутній
отриманий спадкодавцем державний акт
про право власності на земельну
ділянку, зареєстрований належним
чином, якщо спадкодавцем не був
отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК).

На час відкриття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, в період чинності
ЦК УРСР ст. 549 було передбачено певні
дії, які свідчили про прийняття
спадщини, у тому числі прийняття
спадщини шляхом вступу у володіння та
управління спадковим майном (фактичне
прийняття спадщини).

Враховуючи спільне проживання ОСОБА_6
із своєю донькою ОСОБА_4 на спірній
земельній ділянці АДРЕСА_1, суд вважає,
що ОСОБА_4 фактично прийняла у спадщину
зазначену земельну ділянку.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про прийняття
спадщини від 18 жовтня 2013 року прийняв
спадщину АДРЕСА_1 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї дружини ОСОБА_4,
відмову нотаріусу позивачу у видачі
свідоцтва на спадщину на земельну
ділянку під спадковим будинком, суд
вважає можливим визнати за позивачем
ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку площею 0,0568 га, відповідно
геодезичної зйомки, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, розташованої
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4.

На підставі статей 392, 1225, 1261, 1268 - 1270 ЦК
України, 125, 126 ЗК України керуючись
статтями 11, 57, 174, 208, 209, 212, 213-218, 224 - 226 ЦПК
України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради, третя
особа Управління держземагенства у
Красноармійському районі Донецької
області про визнання права власності в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_1,
право власності на земельну ділянку
площею 0,0568 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, розташованої
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко