Справа № 450/116/13- ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді Кіпчарського
М.О.,

при секретарів Стельмащук Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача 1 ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача 2
Терез С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Відповідач
1) та Звенигородської сільської ради
Пустомитівського району (
Відповідач 2), про визнання права
власності на земельну ділянку,
визнання недійсним державного акту
та скасування запису ,-

в с т а н о в и в :

Позивач 11.01.2013 р. звернувся до суду з
даним позовом, позовні вимоги
обґрунтовує тим, що за Договором
купівлі-продажу від 22.03.2007р., ОСОБА_6
продала , а він набув право власності на
земельну ділянку площею 0,1152 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, на яку йому
14.08.2008р. видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку. Дана
земельна ділянка була передана
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_6 15.02.1996р. на підставі рішення
Звенигородської сільської ради, якою
остання користувалась ще з 1987 року.

На належній йому земельній ділянці
він збудував будинок, після чого йому
стало відомо, що 11.03.2011р. комісією
Звенигородської сільської ради
складений акт про те, що даний будинок
знаходиться на земельній ділянці,
належній ОСОБА_2, переданій тому на
підставі рішення №66 виконкому
Звенигородської сільської ради від
27.06.2001 р., якому 27.12.2001р. був виданий
Державний акт І-ЛВ №028968 на право
приватної власності на землю,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за НОМЕР_1. Але
згідно архівного витягу, у рішенні №66
не значиться прізвище ОСОБА_2, а тому
такий Державний акт виданий йому
безпідставно.

З врахуванням зазначеного просить
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,1152 га у межах
згідно з планом на території
с.Шоломинь та згідно Державного акту на
право приватної власності на земель ну
ділянку серії ЯД №511880, виданого на його
ім.»я, а також визнати недійсним
Державний акт І-ЛВ №028968 на право
приватної власності на землю , виданий
на ім»я ОСОБА_2 та скасувати запис про
його реєстрацію.

Позивач в судовому засіданні
заявлений позов підтримав з вище
зазначених підстав та просить його
задовольнити. Зазначив також, що на
даний час ОСОБА_2 не має до нього
претензій щодо спірної земельної
ділянки та визнав, що така йому не
належить.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні
заявлений позов визнали та не
заперечують щодо його задоволення.
Пояснили, що дійсно на прізвище ОСОБА_2
у 2001р. був виданий згаданий державний
акт, але такий був виданий помилково,
дана земельна ділянка не перебувала у
його користуванні. Тому на даний час
він не має будь-яких претензій до
ОСОБА_1 та не заперечує щодо визнання
недійсним виданого на його ім.»я
Державного акту.

Представник відповідача 2 -
Звенигородської сільської ради , в
судовому засіданні заявлений позов
визнав повністю. Пояснив, що у 2001р.
сільська рада помилково видана на
спірну земельну ділянку державний акт
на право власності на прізвище ОСОБА_2,
що було з»ясовано тільки після того, як
ОСОБА_1 збудував на ній будинок. На
даний час спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щодо даної земельної ділянки не існує.

З»ясувавши повно та всебічно
обставини справи, на які позивач
посилається як на підставу своїх вимог,
підтверджених дослідженими в
судовому засіданні доказами, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково.

Встановлено, що рішенням виконкому
Звенигородської сільської ради №14
від 15.02.1996р., ОСОБА_6 передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,11 га,
розташовану АДРЕСА_1, на яку їй 22.05.1996р.
видано Державний акт на право
приватної власності на землю.

22.03.2007р. за договором купівлі-продажу
ОСОБА_6 продала ОСОБА_1 дану земельну
ділянку площею 0,1152 га. Договір
нотаріально посвідчений та
зареєстрований в реєстрі за №356.

14.08.2008р. ОСОБА_1 виданий Державний акт
серії ЯД №511880 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1152 га,
розташовану АДРЕСА_1, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №01:08:458:00120.

11.03.2011р. комісія Звенигородської
сільської ради склала акт про те, що
АДРЕСА_1 в кварталі забудови була
надана земельна ділянка під
будівництво житлового будинку ОСОБА_2
на підставі державного акту серії І-ЛВ
№028968, на якій невідома особа
збудувала житловий будинок.

Суду надано Державний акт І-ЛВ №028968
на право приватної власності на землю,
виданий 27.12.2001р. на ім.»я ОСОБА_2
Звенигородською сільською радою на
підставі рішення №66 від 27.06.2001р, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за НОМЕР_1.

Згідно Довідки Архівного відділу
Пустомитівської РДА за 22.07.2011р., у
рішенні виконкому Звенигородської
сільської ради №66 від 27.06.2001р.,
прізвища ОСОБА_2 не значиться.

Статтями 316,317,321 ЦК України
встановлено, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших.
Власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право
чинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З врахуванням встановленого суд
вважає доведеним той факт, що позивач
ОСОБА_1 на законних підставах набув у
2007 р. право власності на земельну
ділянку площею 0,1152 в АДРЕСА_1, і таке
його право на даний час ніким не
оспорюється. Тому відсутні підстави
для задоволення позову в частині
визнання за ним права власності,
оскільки згідно статей 3 і 4 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, не визнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання недійсним державного акту та
скасування запису про його реєстрацію,
то такі підлягають до задоволення, так
як встановлені в судовому засіданні
обставини свідчать про те, що виконком
Звенигородської сільської ради не
приймав рішення про передачу ОСОБА_2 у
власність спірної земельної ділянки, і
на час видачі йому Державного акту на
дану земельну ділянку, така не була
вільною, оскільки належала на праві
власності іншій особі.

Статтею 174 ЦПК України встановлено, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Визнання відповідачами позову в цій
частині не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, тому суд вважає за можливе
з цих підстав ухвали рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.316,317,321,328 ЦК України,
ст.ст.3,4,8,10, 57, 60,174, 209, 212- 215,218, 223, 292,294 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт І-ЛВ
№028968 на право приватної власності на
землю від 27.12.2001р., зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за
НОМЕР_1, виданий на ім»я ОСОБА_2 та
скасувати запис НОМЕР_1 від 27.12.2001 р. в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю
Звенигородської сільської ради .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено

та підписано 31.01.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський