РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Баргалюка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_3,

10008, АДРЕСА_1,

до ПАТ «Банк Форум» в особі
Житомирської дирекції,

10001, м. Житомир, вул. Київська, буд. 79,

та Богунського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції,

10003, м. Житомир, вул. Перемоги, буд. 55,

про визнання недійсними п. 3.4.7
іпотечного договору від 13.12.2007 р., а
також виключення з акту опису та арешту
майна від 23.08.2013 р. та зняття арешту з
магазину непродовольчих товарів, що за
адресою: АДРЕСА_2, -

ВСТАНОВИВ:

З урахуванням уточнених позовних
вимог, позивач просить визнати
недійсним п. 3.4.7 іпотечного договору,
укладеного 13.12.2007 р. між акціонерним
комерційним банком «Форум» та ОСОБА_3;
виключити з акту опису та арешту майна
від 23.08.2013 р. магазин непродовольчих
товарів, що знаходиться в АДРЕСА_2, який
зареєстрований за ОСОБА_3; скасувати
арешт, накладений постановою ДВС від
10.06.2013 р. в порядку виконання
виконавчого листа Корольовського
районного суду м. Житомира №2-204 від
19.07.2012 р.

В обґрунтування посилається на те, що
законом не дозволено звертати
стягнення на предмет іпотеки майнового
поручителя в сумі, що перевищує розмір
забезпечених іпотекою вимог, а також не
передбачено задоволення вимог
кредитора (іпотекодержателя) за
рахунок іншого майна іпотекодавця. В
даному випадку, зазначає позивач, такі
частини правочину є недійсними з
врахуванням ст. 228 ЦК України як такі, що
порушують публічний порядок.

Крім того вказує, що відповідно до ч. 8
ст. 54 Закону України «Про виконавче
провадження» примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Разом з тим, державний виконавець у
відсутність судового рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, вчинив дії по арешту майна та
подальшої його реалізації на прилюдних
торгах.

У зв'язку із цим, просить звільнити
заставне майно з-під арешту.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив,
посилаючись на дотримання виконавчою
службою вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Щодо вимог в частині визнання окремих
положень договору недійсними просив
застосувати строк позовної давності.

Богунський ВДВС Житомирського МУЮ,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання свого представника не
направив, проти задоволення позовних
вимог заперечив, посилаючись на
дотримання вимог закону.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши та оцінивши
докази по справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, з урахуванням меж
заявлених позовних вимог, керуючись
законом, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Із матеріалів справи судом встановлені
наступні обставини.

13.12.2007 р. між акціонерним комерційним
банком «Форум» (правонаступник -
публічне акціонерне товариство «Банк
Форум») як іпотекодержателем та ОСОБА_3
як іпотекодавцем (майновим
поручителем) було укладено іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованим в реєстрі під №19241.

Предметом іпотеки за договором є
магазин непродовольчих товарів (літ.
«А»), загальною площею 189,9 кв.м, що
знаходиться в АДРЕСА_2, та належить
іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності, виданого виконкомом
Житомирської міської ради 28.04.2004 р. і
зареєстрованого в реєстрі прав
власності на нерухоме майно 05.05.2004 р.
під №5718266.

Вказаний іпотечний договір забезпечує
виконання боржником - ОСОБА_5
зобов'язань, що випливають з укладеного
між нею та іпотекодержателем
кредитного договору №0015/07/101-СЬ від
12.12.2007 р. та додаткових угод до нього,
які можуть бути укладені в майбутньому.

Пунктом 3.4.7 іпотечного договору
іпотекодержатель обумовив для себе
право задовольнити свої вимоги за
рахунок іншого майна іпотекодавця,
якщо суми, вирученої від реалізації
предмета іпотеки недостатньо для
повного задоволення вимог
іпотекодержателя.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про
іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

В п. 23 Постанови №5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зазначено, що
при вирішенні спорів за участю
майнових поручителів слід виходити з
того, що відповідно до ст. 11 ЗУ «Про
заставу», ст.ст. 1, 11 ЗУ «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. А тому він
відповідає перед
заставо/іпотеко-держателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки. У
зв'язку із цим, солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Судом відхиляються твердження
представника позивача про те, що строк
позовної давності ним пропущений з
поважних причин і зв'язку із прийняттям
Вищим Спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ лише 30.03.2012 р. постанови пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
оскільки тільки після прийняття даної
постанови позивач дізнався про своє
порушене право.

Вказані обставини не є поважними.

А отже, у задоволенні позовних вимог в
частині визнання п. 3.4.7 іпотечного
договору недійсним слід відмовити.

Що стосується вимоги про виключення з
акту опису та арешту майна та
скасування арешту, то суд прийшов
наступного висновку.

Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму
Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6
«Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 08.02.2012 р. у
цивільній справі №2-204/12 задоволений
позов ПАТ «Банк Форум» про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_3
заборгованості по кредитному договору
у сумі 1903404,50 грн.

29.09.2013 р. на адресу позивача поштою
надійшов рекомендований лист №05
з супровідним повідомленням від
Богунського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції №41272/27 від
23.08.2013 р., до якого долучено копію акту
опису й арешту майна від 23.08.2013 р.

З акту опису й арешту майна позивачу
стало відомо про опис і арешт майна, яке
є предметом іпотеки за вказаним вище
іпотечним договором.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно абз. 1 ст. 62-1 Закону України «Про
виконавче провадження», якою останній
доповнений на підставі п. 8 Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 980-15 від
20.06.2007 р. звернення стягнення на
предмет іпотеки і його реалізація для
задоволення вимог іпотекодержателя
здійснюються відповідно до умов
іпотечного договору.

Згідно п. 5.4 іпотечного договору
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
відповідного застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно абз. 1, 3 ст. 33, ст. 41 Закону
України «Про іпотеку» реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження» з дотриманням вимог цього
Закону.

За таких обставин, процедура
реалізації іпотечного майна у
виконавчому провадженні можлива при
наявності судового рішення про
звернення стягнення на іпотечне майно.

У судовому засіданні представник банку
пояснив, що судове рішення такого
змісту відсутнє.

Отже, державним виконавцем не
дотриманий порядок здійснення
виконавчих дій, які стосуються
іпотечного майна.

У зв'язку із викладеним, позовні вимоги
в частині виключення з акту опису та
арешту майна та скасування арешту
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виключити з акту опису та арешту майна
від 23.08.2013 р. магазин непродовольчих
товарів, що знаходиться в АДРЕСА_2, який
зареєстрований за ОСОБА_3.

Скасувати арешт, накладений постановою
ДВС від 10.06.2013 р., в порядку виконання
виконавчого листа Корольовського
районного суду м. Житомира №2-204 від
19.07.2012 р.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції на користь ОСОБА_3 судовий збір
у сумі 114, 70 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення, особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
із дня отримання копії даного рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.О.
Корицька