Справа № 265/7929/13-ц
Провадження № 2/265/155/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Мальській Г.Ю.,

за участю представників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
спілкуванні з дитиною,

третя особа - Орган опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації

Маріупольської міської
ради Донецької області

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною.

В обґрунтування позову позивач
посилався на ті обставини, що з 23
листопада 2007 року по 30 липня 2013 року він
перебував у шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_4 від якого народився син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні стосунки з
відповідачкою не склалися, а тому з
лютого 2011 року він проживав окремо від
відповідачки. Син залишився проживати
разом з матір'ю - відповідачкою по
справі. У зв'язку зі складними
взаєминами з відповідачкою ОСОБА_4, у
нього виникають труднощі в спілкуванні
зі своїм сином, оскільки відповідачка
постійно чинить перешкоди для зустрічі
з сином, забороняє йому спілкуватися з
ним по телефону, постійно настроює
дитину проти нього, від чого страждає і
він і дитина. Враховуючи що
відповідачка дозволяє йому
спілкуватися з дитиною лише тоді коли
їй заманеться, він позбавлений права на
спілкування та виховання сина в повній
мірі, а не визначеність днів та часу
спілкування з дитиною та не бажання
відповідачки надавати добровільно
можливість для спілкування з сином,
породжує постійні сварки, що негативно
впливає на психіку дитини. Виїжджаючи
на відпочинок за кордон, відповідачка
залишає дитину невідомо з ким, у зв'язку
з чим він вимушений розшукувати сина
по родичам та знайомим. Враховуючи
вищенаведене позивач ОСОБА_3 просить
суд встановити наступний порядок
спілкування з сином - понеділок ,
п'ятницю з 17 години по 20 годину, та у
неділю на весь день. Також позивач
просить суд зобов'язати відповідачку
дозволити спільний відпочинок з
дитиною протягом декількох днів з
ночівлею без присутності відповідачки,
а у разі виїзду відповідачки за кордон
просить суд надати йому можливість
брати дитину до себе за місцем свого
проживання до повернення відповідачки.

Під час розгляду справи позивачем
ОСОБА_3 було уточнено позовні вимоги,
згідно яких він просить суд встановити
наступний порядок спілкування з сином -
четвер з 17 години по 20 годину, та в
суботу з 19 години по 19 годину неділі.
Також просить надати йому право бачити
сина в день його народження та новий
рік протягом трьох годин. Також позивач
просить суд зобов'язати відповідачку
дозволити спільний відпочинок з
дитиною протягом 10 днів без
присутності відповідачки, а у разі
виїзду відповідачки за кордон просить
суд надати йому можливість брати
дитину до себе за місцем свого
проживання до повернення відповідачки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
повністю підтримав уточнені позовні
вимоги та пояснив, що відповідачка
тривалий час намагається всіма
способами розлучити його з сином.
Постійно наводить на нього наклеп
серед сторонніх людей, настроює дитину
проти нього, з різних підстав
намагається не давати дитину для
спілкування. В судовому засіданні
відповідачка намагається ввести суд в
оману щодо його характеристики як
людини. Наводить на нього наклеп що він
нібито жорстоко ставиться до дитини,
сам не бажає спілкуватися з сином. При
цьому поїхавши за межі України на
відпочинок відповідачка залишила сина
стороннім особам нічого не повідомив
йому про місце перебування дитини.
Також пояснив що відповідачка часто
залишає п'ятирічного сина вдома в той
час коли сама розважається в нічних
клубах, а після того як він робить їй
зауваження вона починає не давати сина
для спілкування. При цьому позивач
пояснив, що він добровільно з 2011 року
сплачував аліменти на утримання
малолітнього сина, в той час як
відповідачка ніде не працює. Щоб
уникнути сварок які негативно
впливають на психіку дитини позивач
просить суд визначити чіткий графік
спілкування з дитиною та призначити
йому для спілкування четвер з 17 години
по 20 годину, в суботу з 19 години по 19
годину неділі. Просить надати йому
можливість бачити сина в день його
народження та новий рік протягом трьох
годин. Також позивач просить суд
зобов'язати відповідачку дозволити
спільний відпочинок з дитиною протягом
10 днів без присутності матері, а у разі
виїзду відповідачки за кордон просить
суд надати йому можливість брати
дитину до себе за місцем свого
проживання до повернення відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог оскільки
вважає, що всі причини зазначені
позивачем є надуманими. При цьому
зазначила, що вона взагалі ніколи не
перешкоджала у спілкуванні позивача з
сином ОСОБА_5. Просто позивач сам не
бажає спілкуватися з дитиною. Також
пояснила, що після того як позивач
звернувся до суду з позовом про
усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною, вона почала вести зошит в
якому зазначає дату та час спілкування
сина ОСОБА_5 з батьком, та в якому він
розписується кожен раз коли забирає
сина. Так протягом місяця позивач
ОСОБА_3 спілкувався з дитиною майже
кожного тижня, і йому в цьому ніхто не
перешкоджав. Також відповідачка
зазначила, що після щільного
спілкування батька з дитиною, її син
ОСОБА_5 почав більше хворіти, дитина
стала більш нервовою, у зв'язку з чим
вона вимушена була звернутися до
невропатолога. Просить суд,
враховуючи інтереси дитини, її
хворобливий стан, відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 діюча на підставі довіреності,
повністю підтримала пояснення
відповідачки та пояснила, що ніякого
спору щодо спілкування позивача з
сином ОСОБА_5 взагалі не існує. Всі
підстави є надуманими самим позивачем.
При цьому наполягала що спілкування
малолітнього ОСОБА_5 з позивачем
негативно відображається на здоров'ї
малолітньої дитини, а тому просить суд
прийняти рішення в інтересах дитини,
та відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3

Представник третьої особи органу
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що батько має
право на відвідування дитини, на
спілкування з нею, не залежно від
бажання матері. Під час прийняття
рішення просить суд врахувати
висновок органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, та максимально врахувати
інтереси дитини.

Суд вислухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи надійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб виданого
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області, 23 листопада 2007 року, ОСОБА_3
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, про що було
зроблено відповідний актовий запис №
1397. Після одруження подружжю було
надано прізвище ОСОБА_4. ( а.с.4)

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням м у цивільній, господарський
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 30
липня 2013 року було встановлено, що
згідно свідоцтва про народження,
виданого 15 травня 2008 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції, ОСОБА_5 народився 1 травня 2008
року, про що було зроблено відповідний
актовий запис № 396. Батьками було
записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ( а.с.5)

Рішенням Орджонікідзхевського
районного суду міста Маріуполя від 30
липня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було розірвано, та стягнуто з ОСОБА_3
аліменти на утримання малолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
зі всіх видів заробітку. ( а.с.5)

Згідно висновку Органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області від 24
грудня 2013 року та доповнення до
висновку від 22 січня 2014 року, про
визначення порядку спілкування ОСОБА_3
з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Орган
опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації вважає за можливе
клопотати перед судом про
встановлення графіку спілкування
ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_5 в
четвер з 17 години по 20 годину у неділю з
09 години по 18 години без присутності
матері в літку брати дитину для
оздоровлення на спільний відпочинок не
більш семи днів з ночівлею без
присутності матері, закріпити за
батьком право бачити свого сина у День
народження дитини, 1 травня та Новий
рік, 1 січня протягом трьох годин без
присутності матері. Щодо прохання
ОСОБА_3 про надання йому права брати
дитину до його мешкання у разі виїзду
відповідачки за кордон або інше місто
до її повернення залишають на розгляд
суду. (а.с. 39-40, 59-60)

Відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України кожна
заінтересована особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права чи охоронюваного законом
інтересу.

Як убачається з матеріалів справи та
як пояснює позивач ОСОБА_3 він
звертався до начальника служби по
справам дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради із заявою про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною.

При цьому відповідачка ОСОБА_4
пояснюючи в судовому засіданні що вона
не чинить позивачу перешкод у
спілкуванні з дитиною, після того як
позивач ОСОБА_3 звертається до суду з
уточненими позовними вимогами в грудні
2013 року та просить суд визначити йому
день для спілкування - четвер,
позивачка віддає сина ОСОБА_5 на
заняття в ансамбль народного танцю
«Барвинок», в якому проводяться
зайняття у вівторок та четвер.
Враховуючи той факт що дитина ще
займається в творчому об'єднанні
«Іриска» Орджонікідзевського будинку
дитячої та юнацької творчості тричі на
тиждень понеділок, середа, п'ятниця, то
відповідачка таким чином не залишає
позивачу вільних днів для спілкування
з сином , окрім суботи та неділі.

Також згідно довідки завідуючого
амбулаторією №1 центру первинної
медико - санітарної допомоги №6 міста
Маріуполя від 21 січня 2014 року, ОСОБА_5
знаходиться на обліку з 2008 року. Дитина
часто хворіє простудними
захворюваннями. В теперішній час
знаходиться на амбулаторному
лікуванні з діагнозом інфекція
мочевиводящих шляхів, та був
направлений на консультацію до
невропатолога. ( а.с.64)

Згідно консультативного висновку від 16
січня 2014 року у ОСОБА_5 було виявлено
син усовую орадиаритмію ( а.с.65)

Виникнення всіх цих захворювань
відповідачка ОСОБА_4 пов'язує зі
стресами які виникають після
спілкування дитини з батьком.

Однак суд критично ставиться до
пояснень відповідачки ОСОБА_4 щодо
негативного впливу позивача ОСОБА_3 на
психічний та фізичний стан здоров'я
малолітнього ОСОБА_5, оскільки дитина
сама по собі хвороблива, про це
свідчить довідка завідуючого
амбулаторією № 1. В січні 2014 року було
поставлено діагноз інфекція
мочевиводящих шляхів, що є інфекційним
захворюванням. Щодо відвідування
лікаря невропатолога, у зв'язку з
появою у дитини роздратованості, то
суд не пов'язує нервовий стан дитини з
відвідуванням батька, оскільки
відвідування позивача носили досить
періодичний характер. При цьому суд
звертає увагу, що дитина в
малолітньому віці окрім дитячого
садочку відвідує дуже багато занять в
творчих об'єднаннях ( п'ять разів на
тиждень) що могло вплинути на
нервовий стан дитини.

Щодо пояснень відповідачки в частині
грубого поводження позивача ОСОБА_3 з
малолітнім ОСОБА_5, то суду не було
надано жодного доказу грубого
поводження батька з сином. Згідно
висновку Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області від 24 грудня 2013
року про визначення порядку
спілкування ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент консультування
дитини, порушень психоемоційного стану
хлопця не відзначалося. В результаті
дослідження було виявлено, що ступінь
прихильності дитини на час проведення
діагностичного дослідження, ОСОБА_5 у
більший мірі схилявся на бік матері, що
відповідає віковим потребам хлопчика.
При цьому в висновку було зазначено, що
між батьками існує стійне негативне
ставлення один до одного. Вплив батьків
на дитину залежить не тільки від самих
батьків та рівня їх виховного
потенціалу, але й від взаємовідносин
одного з одним. ( а.с.40)

Також відповідачка наполягала на тих
обставинах, що позивач ОСОБА_3
намагається ввести суд в оману щодо
щирих почуттів до свого сина та бажання
спілкуватися з ним, оскільки на
протязі тривалого часу він не сплачує
аліменти сину, не купує ніяких
подарунків, і взагалі не цікавиться
життям сина.

Зазначені пояснення відповідачки не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні оскільки:

- згідно заяви ОСОБА_3 до начальника
служби по справам дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації міста Маріуполя, з
вересня 2013 року він намагається мирним
шляхом вирішити питання щодо
спілкування з сином, навидь за
допомогою Служби, але відповідачка
продовжує чинити перешкоди в
спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5. ( а.с.42)

- згідно довідки Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції № В-5/409 від 6 лютого 2014 року, на
виконані служби знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання малолітнього ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини зі всіх
видів заробітку. Станом на 6 лютого 2014
року борг по аліментам відсутній. (
а.с.75)

Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу
України встановлює, що регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини. Стаття 153
СК України передбачає право матері,
батька та дитини на безперервне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею, а той із батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини,

Згідно ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з того,
що мати і батько як власники права на
виховання дитини, не мають будь яких
переваг один перед одним і під час
розгляду спорів та розбіжностей, що
виникають між ними з приводу виховання
дитини, виступають як рівні суб'єкти
права. Це положення закріплено в ст. 51
Конституції України, відповідно до
якої «Кожен з подружжя має рівні права
і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття».

У ст. 12 Закону України «Про охорону
дитинства» чітко визначені задачі та
напрямки у вихованні неповнолітніх
дітей їх батьками - «Виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного із батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки та
особи, що їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці».

Таким чином суд приходить до висновку,
що не дивлячись на неприязні стосунки
між сторонами, фактів негативного
впливу батька на фізичний та психічний
стан дитини під час судового розгляду
встановлено не було. Всебічно
враховуючи інтереси дитини, яка має
право та повинна спілкуватися з обома
батьками суд вважає за можливе
встановити ОСОБА_3 наступні дні для
спілкування: четвер з 17 години по 20
годину а також в день народження ОСОБА_5
( 1 травня ) протягом 3 годин, та на Новий
рік ( 1 січня ) протягом трьох годин.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_3 в
частині надання йому дитини для
спілкування з 19 години суботи по 19
годину неділі, та зобов'язання
відповідачки ОСОБА_4 надавати
можливість протягом року на спільний
відпочинок строком на 10 днів за межами
міста Маріуполя без присутності
матері, то суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги в цій
частині частково.

Як пояснює відповідачка ОСОБА_4 то її
син ОСОБА_5, у вихідний день
просинається після 8 годині і дитині
потрібно вмитися, одягнутися та
поснідати, що займає деякий час, а тому
о 09 годині вона не має можливості
віддати дитину батьку. Також
відповідачка заперечує проти
залишення дитини з ночівлею в родині
батька, оскільки вважає, що батько не
впорається з вихованням дитини, однак
більш поважних причин, які б свідчили
про неможливість батька доглядати за
дитиною суду надано не було.
Враховуючи той факт, що малолітній
ОСОБА_5 п'ять разів на тиждень після
дитячого садочка, відвідує дошкільні
творчі об'єднання, і для відпочинку та
знаходження вдома у нього залишається
лише два дні субота та неділя, то
враховуючи малолітній вік дитини, його
потреби, необхідність спокійного
відпочинку, суд вважає що можливо
встановити ОСОБА_3 час для спілкування
з сином ОСОБА_5, в неділю з 9 години 30
хвилин по 20 годину.

Також враховуючи той факт, що ОСОБА_5
будучи малолітньої дитиною, все ж таки
досяг того віку, коли дитина вже може
себе обслуговувати, виконувати
повсякденні речі, а також виникнення у
зв'язку з хворобливим станом, потреби
дитини на літній відпочинок за межами
міста, суд вважає за можливе
зобов'язати відповідачку ОСОБА_4
надавати можливість ОСОБА_3 протягом
року на спільний відпочинок батька з
дитиною, строком на сім днів за межами
міста Маріуполя без присутності
матері.

Визначення такого порядку спілкування
з дитиною не є обмеженням права батька
або матері у спілкуванні зі своїм сином
оскільки зміни обставин, як то
збільшення віку дитини, час навчання,
тощо, дають сторонам право на перегляд
часу та місця відвідування дитини.

Однією з позовних вимог позивача
ОСОБА_3 є зобов'язання відповідачки
ОСОБА_4, віддавати йому дитину під час
її відпочинку за межами України.

Суд вважає що ці позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки це
обмежує відповідачку в особистому
житті, оскільки під час виникнення
бажання у відповідачки відпочити за
кордоном вона повинна буде
повідомляти свого бувшого чоловіка
про її наміри. При цьому суд звертає
увагу на той факт, що у малолітнього
ОСОБА_5 є ще бабусі та дідусі, які теж
мають законне право на спілкування з
онуком.

При зверненні до суду позивачем ОСОБА_3
було сплачено судовий збір в розмірі
114,70 гривень, що підтверджується
квитанціями, які на підставі ч. 1 ст. 88
ЦПК України підлягають стягненню з
відповідачки ОСОБА_4 на користь
позивача. Однак позивачем ОСОБА_3 не
було заявлено позовних вимог щодо
стягнення з відповідачки судових
витрат, а оскільки суд розглядає
позови в межах заявлених позовних
вимог, то суд не виходячи за межі
позову не вирішує питання щодо судових
витрат.

На підставі ст.141, 151, 153, 157, 159 Сімейного
кодексу України, ст. 12 ЗУ «Про охорону
дитинства», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209,
212-215,218 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною, третя особа - Орган опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області -
задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 час для спілкування
з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
- два рази на тиждень а саме: четвер з 17
години до 20 години та в неділю з 9
години 30 хвилин до 20 години, а також в
день народження ОСОБА_5 (1 травня) та на
Новий рік - три години без присутності
матері.

Зобов'язати ОСОБА_4 надавати в літні
місяці ОСОБА_3 сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
для спільного відпочинку строком на
сім днів, за межами міста, без
присутності матері.

В інший частині позовних вимог ОСОБА_3
- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя ________________________ Шиян В.В.