АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/591/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 635/2170/13-ц
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
11 листопада 2013 року

по справі за позовом Харківського
міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_4,
ОСОБА_8, Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції, Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області, треті особи Садове товариство
«Сонячна поляна», про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
витребування майна і скасування
державної реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

Харківський міжрайонний прокурор
Харківської області звернувся до суду
із зазначеним позовом, в якому послався
на те, що рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
27 квітня 2012 року було задоволено позов
Харківського міжрайонного прокурора
Харківської області в інтересах
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_4
про скасування розпорядження
Харківської районної державної
адміністрації від 20 серпня 2007 року № 1817
«Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_4», та визнання
недійсним державного акту на право
власності серії ЯЕ № 511756,
зареєстрованого під № 96 від 10
липня 2009 року на земельну ділянку
площею 2 га для ведення особистого
селянського господарства, розташовану
за межами населеного пункту на
території Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області біля санаторію «Роща».

Разом з тим, ОСОБА_4 до набрання
чинності вказаного рішення, під час
його апеляційного оскарження, 03 липня
2012 року продала ОСОБА_8 спірну земельну
ділянку.

Посилаючись на сказані обставини та
відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України
прокурор після уточнення своїх вимог
просив витребувати із чужого
незаконного володіння ОСОБА_8 земельну
ділянку НОМЕР_1 загальною площею 0,057 га,
яка розташована за межами населеного
пункту на території Пісочинської
селищної ради біля санаторію «Роща», що
належить ОСОБА_6 на підставі
державному акту серії ХР 25-00-082701 на
праві приватної власності, зобов'язати
ОСОБА_8 передати з її незаконного
володіння вказану земельну ділянку
ОСОБА_6; витребувати із чужого
незаконного володіння ОСОБА_8 земельну
ділянку НОМЕР_2 загальною площею 0,0525 га,
яка розташована за межами населеного
пункту на території Пісочинської
селищної ради біля санаторію «Роща», що
належить ОСОБА_7 на підставі державного
акту серії ХР 25-00-071295 на праві приватної
власності, зобов'язати ОСОБА_8
повернути ОСОБА_7 із її незаконного
володіння вказану земельну ділянку;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладений 03 липня 2012 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрований в реєстрі за № 1988;
скасувати запис про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_8 на
земельну ділянку з кадастровим номером
:03:020:0018, що зареєстроване на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 03 липня 2012 року,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстрованого у
реєстрі за № 1988.

Крім того, ОСОБА_5 додатково просив
зобов'язати Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області внести до
Державного земельного кадастру
відомості про належну йому земельну
ділянку площею 0,108 га з кадастровими
номерами :03:008:0010 та :03:008:0011,
державний акт на право приватної
власності на землю серії ХР-25-00063130 від 25
грудня 1998 року; замінити державний акт
на право приватної власності на землю
серії ХР-25-00063130 від 25 грудня 1998 року,
виданий на його ім'я, на державний акт
встановленого зразка відповідно до
діючого законодавства.

Прокурор та позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали
заявлені вимоги.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_8, діючи в
особі свого представника, позов не
визнали.

Представники третьої особи СТ «Сонячна
поляна» в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали і просили їх
задовольнити.

Представник Реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області просив у
задоволенні позовних вимог в частині
скасування запису про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_8 на
спірну земельну ділянку відмовити, в
іншій частині вимог своєї позиції не
повідомив.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 11 листопада 2013
року позов прокурора задоволено
частково.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладений 03 липня 2012 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрований в реєстрі за № 1988.

Витребувано із володіння ОСОБА_8
земельну ділянку НОМЕР_2 загальною
площею 0,057 га, яка розташована за межами
населеного пункту на території
Пісочинської селищної ради в СТ
«Сонячна поляна» біля санаторію
«Роща», що належить ОСОБА_6 на підставі
державного акту серії ХР 25-00-082701 на
праві приватної власності.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог прокурора та у задоволенні
позову ОСОБА_5 - було відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з таким рішенням
районного суду, ОСОБА_5 в апеляційній
скарзі поставив питання про зміну
рішення Харківського районного суду і
ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог та
повне задоволення позову прокурора,
посилаючись на невідповідність його
положенням п. 10 Постанови Пленуму ВС
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9; порушення
його прав при відмові суду провести
заміну наявного у нього державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку від 25 грудня 1998 року
на більш сучасного зразка; на
безпідставність відмови у задоволенні
його вимог про повернення із
незаконного володіння належної ОСОБА_5
земельної ділянки НОМЕР_3 загальною
площею 0,054 га; невідповідності висновки
суду обставинам справи, за якими
спірний договір купівлі-продажу є
недійсний внаслідок його укладення
після скасування Харківським районним
судом розпорядження Харківської
райдержадміністрації № 1322 від 21.05.2008
року «Про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_4», а не
внаслідок визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
рішення районного суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні розглянутих
позовних вимог, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. При цьому вказала,
що районний суд не взяв до уваги, що на
день укладення спірного договору
рішення Харківського районного суду
Харківської області по цивільній
справі № 2034/2-3975/11 про визнання
недійсним державного акту на земельну
ділянку, яке набрало законної сили
11.07.2012 року, ще не набрало чинності; тому
на день укладення спірного договору
купівлі-продажу право власності у
продавця не було скасовано.; при
застосуванні ст. 388 ЦК України суд не
звернув уваги на те, що право
користування у позивачів не порушено;
суд передчасно вирішив справу по суті,
оскільки у провадженні того ж
районного суду на розгляді перебувала
заява ОСОБА_4 про перегляд рішення
районного суду, на якому базувалося
оскаржене по цій справі рішення, за
нововиявленими обставинами.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, обговоривши доводи скарг,
вважає, що вони не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
виконкому Харківської обласної ради
народних депутатів № 356 від 11 серпня 1986
року Харківському облагропрому для
організації садового товариства
виділено 5,0 га ріллі на землях радгоспу
«Пісочинський». Додатково на вказані
цілі рішенням виконкому Харківської
обласної ради народних депутатів № 184
від 15 березня 1988 року № 351 від 16 квітня
1981 року, № 1081 від 11 грудня 1997 року
виділено у постійне користування
земельну ділянку площею 21,37 га.

15 травня 1998 року СТ «Сонячна поляна»
видано державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 21,37 га, серії ХР 25-00-03122,
який зареєстровано у книзі державних
актів на право постійного користування
землею за № 268.

Рішенням виконкому Пісочинської
селищної ради народних депутатів
Харківського району № 638 від 09 грудня
1997 року вказану земельну ділянку
передано у приватну власність членам
садового товариства «Сонячна поляна».

Частина членів СТ «Сонячна поляна»
приватизувала земельні ділянки, які
перебували у них в користуванні,
отримали відповідні державні акти на
право приватної власності: ОСОБА_6 -
державний акт ХР 25-00-082701 від 21 травня 1999
року; ОСОБА_5 - державний акт ХР 25-00-063130
від 25 грудня 1998 року; ОСОБА_7 - державний
акт ХР 25-00-071295 від 16 листопада 1998 року.

20 серпня 2007 року розпорядженням
Харківської районної державної
адміністрації № 1817 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_4 для ведення
особистого селянського господарства
земельної ділянки площею 2 га,
розташованої на території
Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області за межами населеного пункту
біля санаторію «Роща» та 10 липня 2009
року було зареєстровано державний акт
на право власності ОСОБА_4 на зазначену
земельну ділянку.

При цьому земельна ділянка, яка була
надана у власність ОСОБА_4, знаходиться
у північній частині земельної ділянки,
що з 1998 року знаходиться у постійному
користуванні садового товариства
«Сонячна поляна», та частково
перетинає землі СТ «Цукровик».

Частина земельних ділянок, що були
раніше надані у приватну власність
членам СТ «Сонячна поляна»,
знаходяться в межах земельної ділянки,
наданої ОСОБА_4 для ведення особистого
селянського господарства, а саме: 1-д,
3-д, 4-д, 9-д, 10-д, 016-д, 19-д, 35-д, 33-д, 31-д, 29-д,
28-д, 27-д, 26-д, 25-д, 24-д, 23-д.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 27 квітня 2012
року скасовано розпорядження
Харківської районної державної
адміністрації від 20 серпня 2007 року № 1817
«Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_4» та
розпорядження Харківської районної
державної адміністрації від 21 травня
2008 року № 1322 «Про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_4», визнаний
недійсним з моменту видачі державний
акт на право власності серії ЯЕ № 511756,
зареєстрований за № 96 від 10 липня
2009 року на земельну ділянку площею 2 га
для ведення особистого селянського
господарства, розташовану за межами
населеного пункту на території
Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області біля санаторію «Роща».

03 липня 2012 року, під час апеляційного
оскарження вказаного рішення
районного суду від 27 квітня 2012 року
ОСОБА_4 за посвідченим нотаріусом
ОСОБА_10 договором купівлі-продажу,
реєстровий номер 1988, продала ОСОБА_8
зазначену земельну ділянку площею 2,0 га
для ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до ст. 658 ЦК України у
даному випадку право продажу товару,у
тому числі й земельної ділянки,
належить його власникові. Якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має права
вимагати його повернення. Згідно до ст.
216 ЦК України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Вищевказаним рішенням районного
суду від 27 квітня 2012 року було не лише
скасовані розпорядження Харківської
районної державної адміністрації від 20
серпня 2007 року № 1817 «Про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_4» та розпорядження
Харківської районної державної
адміністрації від 21 травня 2008 року № 1322
«Про передачу у власність земельної
ділянки ОСОБА_4», а й визнаний недійсним
з моменту видачі державний акт серії ЯЕ
№ 511756, зареєстрований 10 липня 2009 року,
на право власності на земельну ділянку
площею 2 га для ведення особистого
селянського господарства, розташовану
за межами населеного пункту на
території Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області біля санаторію «Роща». Саме
державний акт за ч. 1 ст. 126 ЗК України, в
редакції, яка була чинною на день
виникнення спірних правовідносин,
посвідчував право власності на
земельну ділянку і тому внаслідок його
видачі органом влади та наступної
державної реєстрації такий правочин
спричиняв до виникнення у відповідної
особи, а після визнання його недійсним,
- до втрати права власності на земельну
ділянку.

Тому, хоча на день укладення
спірного договору купівлі-продажу
вказане рішення районного суду ще не
набрало чинності, однак передбачена у
наведеній вище нормі ст. 216 ЦК України
відсутність позитивних юридичних
наслідків для недійсного правочину з
моменту його укладення також означає
відсутність у продавця за спірним
договором купівлі-продажу, ОСОБА_8,
права власності на продану ОСОБА_4
земельну ділянку.

Оскільки внаслідок цього у даному
випадку земельні ділянки вибули з
володіння своїх власників не з їх волі,
то відповідно до п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України
вони вправі витребувати це майно від
набувача, висновки районного суду з
цього приводу є законними і
обґрунтованими і доводами скарги не
спростовуються.

Що стосується доводів скарги про
скасування рішення Рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 27 квітня 2012
року за нововиявленими обставинами, то
на день ухвалення рішення по цій
справі, як і на день розгляду справи в
апеляційному провадженні, вказане
рішення від 27 квітня 2012 року є чинним. У
випадку набрання чинності рішення про
таке скасування за нововиявленими
обставинами, зазначені доводи скарги
підлягають вирішенню з передбачених п.
3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, в
порядку провадження за нововиявленими
обставинами.

Стосовно відмови у задоволенні
позову ОСОБА_5 Судова колегія
погоджується з висновками районного
суду про похідний характер скасування
державної реєстрації прав ОСОБА_8, який
виникає на підставі ухвалення рішення
районного суду по цій справі про
витребування земельної ділянки на
користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відновлення
їх прав відбувається за законом, в
порядку виконання цього рішення і
окремого ухвалення рішення з цього
приводу не потребують.

Суд також правильно послався на п.
2 Постанови КМУ від 02.04.2002 року № 449, з
наступними змінами, за яким раніше
видані акти на право приватної
власності на землю, державні акти на
право власності на землю, державні акти
на право власності на земельну ділянку
та державні акти на право постійного
користування землею внаслідок
введення нового зразка такого
документу, тощо - своєї чинності не
втрачають і тому додаткових рішень
суду про заміну державних актів не
потрібно.

Внесення відомостей до
Державного земельного кадастру
регулюються Законом України «Про
Державний земельний кадастр» та
Постановою КМУ № 1051 від 17 жовтня 2012
року «Про затвердження порядку ведення
Державного земельного кадастру» і
вимоги ОСОБА_5 про внесення таких змін,
за відсутності з цього приводу спору
цивільно-правого характеру, не мають
юридичного значення і тому судова
колегія погоджується з рішення суду
про відмову задоволенні цих вимог. За
відсутності спору цивільно-правового
характеру у даному випадку суд своїх
рішень не ухвалює. При відмові у
здійсненні такої перереєстрації
ОСОБА_5 не позбавлений права вирішити
такий спір в порядку адміністративного
судочинства.

Що стосується доводів скарги про
ухвалення нового рішення за позовними
вимогами прокурора в інтересах ОСОБА_5
про витребування земельної ділянки
НОМЕР_3 загальною площею 0,054 га, межі
якої визначено у державному акті серія
ХР 25-00063130, ОСОБА_5, то в цій частині
прокурор внаслідок уточнення позову
11.11.2013 року таких вимог більше не
підтримував, а ОСОБА_5 їх самостійно не
заявляв, тому судова колегія їх
відхиляє з передбачених ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, як такі, що перебувають поза
межами розглянутого судом позову. Все
зазначене не позбавляє ОСОБА_5 права
звернутися до суду з таким позовом у
загальному порядку.

Оскільки таким чином районний суд
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи скарги цього висновку не
спростовують, то з передбачених ст. 308
ЦПК України підстав аапеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
313, 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 11 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
при цьому протягом двадцяти днів після
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: