Справа № 346/182/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано -Франківської області в складі:

головуючого судді -
Потятинника Ю.Р.,

секретаря Васильчук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка представляє
інтереси неповнолітньої ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, який є законним представником
неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа:
орган опіки і піклування про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом та визнання особи
такою, що не набула права користування
житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
даним позовом, який мотивують тим, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1 і неповнолітній
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.11.1992 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_4 і від даного шлюбу
у них народилось двоє дітей: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 1998 році ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в рівних частках по 1/4 частини
приватизували квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
розірвано і 13.12.2002 року розірвання
шлюбу зареєстровано у відділ ДРАЦС по
м. Коломия Коломийського
міськрайонного управління юстиції.

Оскільки у відповідача була велика
заборгованість по сплаті аліментів, то
ОСОБА_2 в 2010 році звернулась до
Коломийського міськрайонного суду з
позовом до відповідача про стягнення
боргу та пені по сплаті аліментів. В
судовому засіданні відповідач
погодився подарувати його частку у
спірній квартирі ОСОБА_1, а ОСОБА_2
відмовилась від позовних вимог.

Згідно нотаріально посвідченого
договору дарування 1/2 частини квартирі;
від 01.10.2010 року відповідач і ОСОБА_2
подарували ОСОБА_1 кожен свою частку 1/4
цієї квартири, але відповідач ОСОБА_4 не
знявся з реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_1 належить 3/4
частини, а неповнолітньому ОСОБА_3
належить 1/4 частини цієї квартири.

Відповідач хоча і зареєстрований в
даній квартирі, але не проживає в ній з
2010р, створив нову сім'ю, проживає в м.
Івано-Франківськ і не бажає в
добровільному порядку знятися з
реєстрації. 18.08.2012 року в даній квартирі
без відома власників квартири
відповідач зареєстрував свою
новонароджену доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу з ОСОБА_6.
Крім того, відповідач замінив вхідні
замки в дверях квартири, чим позбавив
їх права користування своєю власністю.

Так як відповідач з відчуженням у
2010 році своєї частки втратив право па
дану квартиру то відповідно і його
донька ОСОБА_5 від другого шлюбу не
набула права на користування спірним
житлом.

Просять суд визнати ОСОБА_4 таким,
що втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1 а малолітню доньку
ОСОБА_5 визнати такою, що не набула
права на користування квартирою.

Позивачі та їх представник в
судове засідання не з»явились.
Представник позивачів подав до суду
заяву, якій просить справу розглядати
без його участі, позовні вимоги
підтримав повністю, згідний на заочний
розгляд справи без участі
відповідачів. Вказав, що відповідач в
спірній квартирі не проживає з 2010р., а
лише створює видимість проживання,
перешкоджаючи позивачам користуватись
квартирою та зробити там ремонт. Дочка
відповідача від другого шлюбу ОСОБА_5
ніколи не проживала в квартирі.
Будь-яких домовленостей між сторонами
щодо проживання відповідача та ОСОБА_5
не було. На даний час останні не
зареєстровані в спірній квартирі.

Відповідач та законний представник
малолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в судове
засідання не з»явився.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, але звернувся до
суду із заявою в якій позов підтримав,
просить справу розглядати в його
відсутності.

Суд, дослідивши зібрані докази,
аналізуючи обставини встановлені в
судовому засіданні, вважає, що позов
підставний і підлягає до задоволення
виходячи з наступних мотивів.

В ст. 317 ЦК України закріплено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч.2 ст. 318 ЦК України всі
суб'єкти права власності є рівними
перед законом.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.
Держава не втручається у здійснення
власником права власності.
Діяльність власника може бути
обмежена чи припинена або власника
може бути зобов'язано допустити до
користування його майном інших осіб
лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 383 ч.1 К України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім»ї, інших осіб… .

Відповідно до ст. 391 ЦК України,
власник майна мас право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном

Судом встановлено, що 09.11.1992 року
ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з
відповідачем і від даного шлюбу у них
народилось двоє дітей: ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
є неповнолітньою.

В 1998 році вони, як члени однієї сім»ї
в рівних частках приватизували згідно
свідоцтва про право власності на житло,
яке видане 22.10.1998 року бюро по
приватизації при Дистанції цивільних
споруд Львівської залізниці, в АДРЕСА_1.

Після набуття права спільної
часткової власності сторони
залишались в ній зареєстрованими.
Позивачі зареєстровані по даний час, а
відповідач з дочкою знятий з
реєстрації 16.-7.2013р. на підставі рішення
Коломийського міськрайсуду від
22.04.2013р., яке вступило в законну силу
згідно ухвали Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 02.07.2013р.,
що підтверджується талоном зняття з
реєстраційного обліку та довідками КП
«Коломиятеплоенергія» від 27.11.2012р.
03.02.2014р. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
23.10.2013р. скасовано вищевказані рішення
судів першої та апеляційної інстанції.

Рішенням Коломийського
міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 розірвано і 13.12.2002 року
розірвання шлюбу зареєстровано у
відділі ДРАЦС по м. Коломия
Коломийського міськрайонного
управління юстиції.

Згідно нотаріально посвідченого
договору дарування 1/2 частини спірної
квартири від 01.10.2010 року відповідач і
ОСОБА_2 подарували ОСОБА_1 кожен свою 1/4
частку спірної квартири і таким чином
ОСОБА_1 належить 3/4 частини квартири, а
неповнолітній ОСОБА_3 належить 1/4
частини квартирі. Після відчуження
своєї частки право власності
відповідача і відповідно ОСОБА_2
фактично припинилося.

Згідно довідки ОКП «Коломийського
МБТІ за ОСОБА_1 зареєстровано право
власності на 3/4 частини спірної
квартири, а за ОСОБА_3 - на 1/4 частку.

Після відчуження в добровільному
порядку частки своєї квартири
відповідач добровільно знятись з
реєстрації в даній квартирі
відмовляється, більше того чинить
перешкоди в користуванні власниками їх
права на вільне користування та
розпорядження своєю власністю. Крім
того, відповідач без відома власників
квартири зареєстрував в ній свою
доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого
шлюбу. Однак, ні відповідач, ні його
малолітня донька в спірній квартирі з
часу відчуження частки не проживають,
оскільки проживає з сім'єю в м.
Івано-Франківськ в квартирі батьків
дружини. Відповідач лише створює
видимість проживання у спірній
квартирі своїм приїздом та іншими
діями, які не дають йому права на
проживання у ній. Існування будь-яких
домовленостей між сторонами щодо
проживання відповідача та ОСОБА_5 в
спірній квартирі після відчуження
відповідачем своєї частки, в судовому
засіданні не доведено. Також, не
спростовано доводів позивачів щодо
реєстрації в спірній квартирі ОСОБА_5
за відсутності згоди власників
квартири.

Встановлене судом підтверджено
копією договору дарування; довідками
Коломийського МБТІ; довідками КП
"Коломийятеплоенргія"; довідкою
Коломийської дитячої лікарні згідно
якої новонароджена з пологового
будинку не виписувалась в спірну
квартиру, документи на неї в
Коломийську дитячу поліклініку не
надходили і під наглядом медичного
персоналу останньої не знаходиться;
довідками Коломийського УЕГГ про те, що
за 2011-2012рр. спожито 100 куб.м. газу та
відокремленого підрозділу
«Енергозбут» про те, що розхід
електроенергії за 2012р. становить 300
кВт/год; листом заступника міського
голови згідно якого реєстрація
відповідача та ОСОБА_5 в спірній
квартирі є формальною, останні
фактично не проживають, орган опіки і
піклування вважає, що є підстави для
втрати права ними права на
користування житлом; наданими
представником позивачів квитанціями
про оплату заборгованості по оплаті за
комунальні послуги; заявою ОСОБА_3 в
органи міліції зареєстрована 08.07.2013р.
згідно якої відповідач в квартирі не
проживає, епізодично приходить в
нічний час, зокрема 07.07.2013р. в 22 год 40 хв
приїхав з дружиною, стукав в двері,
виносив речі з квартири, порушує спокій
її та матері.

Долучені відповідачем до апеляційної
скарги довідки управління соцзахисту,
центру зайнятості, «Укрпошти»,
вузлової лікарні станції Коломиї,
виписка з історії хвороби, додаткової
угоди від 09.06.2011р. про надання послуг
рухомого зв»язку, рахунки за
телекомунікаційні послуги не
спростовують доводів позивачів.

Отже, суд приходить до висновку, що
спірні правовідносини виникли між
власниками і колишнім власником
квартири та його малолітньою дочкою, а
тому спір підлягає вирішенню із
застосуванням норм цивільної права.

Тому, з метою захисту права
власності позивачів на користування та
розпорядження спірною квратирою,
усунення перешкод в здійсненні цих
прав, слід визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право на користування спірним
житлом, а малолітню ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3
такою, що не набула права користування
даною квартирою.

На підставі викладеного та ст. 16 ЦК
України, керуючись ст. 213 - 215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Визнати ОСОБА_4
таким, що втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що
не набула права на користування
квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 107 грн. 30 коп. судового збору.

Дане заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляцію до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення чи отримання копії
повного рішення, через Коломийський
міськрайсуд.

Суддя: Потятинник Ю. Р.