Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/105/14-ц
Провадження № 2/670/73/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого судді Потапова О.О.,

секретаря Главацького О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
головного лікаря Віньковецької ЦРЛ
ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного
стягнення та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до головного лікаря
Віньковецької ЦРЛ ОСОБА_3 про
скасування дисциплінарного стягнення
та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що працює лікарем-хірургом
хірургічного, хірургічно-гнійного,
травматологічного відділення
Віньковецької ЦРЛ. Наказом головного
лікаря Віньковецької ЦРЛ № 20 від 03.02.2014
року його за неналежне ведення
медичної документації та порушення
функціональних обов'язків було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності.

Позивач вважає наказ головного лікаря
Віньковецької ЦРЛ № 20 незаконним,
винесеним з мотивів давніх неприязних
стосунків , а резолюція, яка була
накладена на доповідній записці лікаря
ОСОБА_4, винесена передчасно. Це
свідчить про порушення головним
лікарем ОСОБА_3 ст. 149 Кодексу законів
про працю України. Ним не враховано всі
обставини по даному факту (не
призначене службове розслідування), що
мало передувати оголошенню
дисциплінарного стягнення.

Позивач вважає, що він безпідставно
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності, цим порушені права
та гарантії його як працівника.
Порушення привело до моральних
страждань, погіршення стану здоров'я,
втрати впевненості у завтрашньому дні
та побоювань його незаконного
звільнення з боку адміністрації ЦРЛ.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 3000, 00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю, просить їх
задовольнити. Повідомив, що працює на
0,5 ставки лікарем урологом та на 0,5
ставки лікарем хірургом з 2001 року у
Віньковецькій ЦРЛ. Працює старанно. Мав
заохочення в 2007 році у виді премії
Кабінету Міністрів України. Головний
лікар до нього відноситься упереджено
і має намір його звільнити з посади.
Саме тому застосував дисциплінарне
стягнення за неналежне ведення
медичної документації - нездання двох
«історій хвороб». Таке ставлення
керівника спричинило йому моральну
шкоду, яку він оцінює в 3000 грн. і просить
стягнути кошти з ОСОБА_3, дії якого
вважає протиправними. Повідомив, що
такого документа, як «історія хвороби»,
не існує. Лікуючими лікарями ведеться
«медична карта стаціонарного хворого».
Карту він повинен здавати завідуючому
відділенням, а не передавати в
статистичний відділ, тому догану як
дисциплінарне стягнення застосовано
безпідставно.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав
позов з мотивів, викладених у позовній
заяві. Повідомив, що документа,
вказаного в наказі, такого як «історія
хвороби» не існує, тому лікар не
зобов'язаний вести нерегламентовану
законом медичну документацію. Саме про
«історію хвороби» іде мова в наказі №20.
При винесенні догани головний лікар
недотримався вимог статті 149 КЗпП
України, не врахував попередню роботу
лікаря, його нагороду. Фактично
працівнику оголосив догану 24.01.2014 року,
наклавши на доповідній записці
заступника головного лікаря свою
резолюцію про це. Звернув увагу суду на
те, що моральну шкоду слід стягувати з
відповідача ОСОБА_3 на підставі ст. 237-1
КЗпП України.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовних вимог не визнав з підстав,
зазначених у письмовому запереченні.
Вважає, що дисциплінарне стягнення
накладено на працівника з додержанням
вимог ст. 147 КЗпП України. Медичні
картки стаціонарного хворого
відповідно до Порядку приймання та
виписки хворих з Віньковецької ЦРЛ
затвердженого наказом головного
лікаря Віньковецького району № 24 від
10.01.2013 року протягом доби після вибуття
хворого з стаціонарного відділення
разом з статистичною карткою
стаціонарного хворого передаються до
інформаційно - аналітичного відділу
закладу. ОСОБА_1 в порушення
зазначеного порядку та наказу без
поважних на те причин це зроблено не
було, не дивлячись на те, що з дня
вибуття хворих з стаціонару пройшло
більше одного місяця. Про це свідчить
доповідна записка заступника
головного лікаря ОСОБА_4 та пояснення
статистика медичного ОСОБА_5,
відсутність відповідного запису в
Журналі обліку прийому хворих в
стаціонар та відмові в госпіталізації.
Усі ці документи є в матеріалах
дисциплінарного провадження.

При вирішенні питання про застосування
стягнення враховано попередню роботу
працівника, аналіз особової справи
ОСОБА_1, в якій є чисельні доповідні
записки посадових осіб, що свідчить
про неодноразове порушення ним вимог
щодо ведення медичної документації,
статистичної звітності, Правил
внутрішнього трудового розпорядку.
Стягнення застосовується вперше за
останніх чотири роки, тому
безпідставне звинувачення позивача, що
воно накладено на грунті особистої
неприязні головного лікаря до нього.

Відповідач наголошував на тому, що
лікар ОСОБА_1 порушив пункт 1, підпункт
1.4 Правил внутрішнього трудового
розпорядку щодо ведення медичної
документації, порушив наказ Головного
лікаря ЦРЛ № 24 та наказ МОЗ України №
110. Зазначив, що термін «історія
хвороби» аналогічний терміну «медична
карта стаціонарного хворого», тому в
наказі про дисциплінарне стягнення №20
застосоване словосполучення «історія
хвороби». Видаючи наказ, він діяв як
адміністратор, який зобов'язаний
підтримувати трудову дисципліну в
колективі.

Судом в якості співвідповідача у
справі притягнуто Віньковецьку
центральну районну лікарню. ЇЇ
представник ОСОБА_3 заперечував проти
позову з підстав, оговорених в
письмовому запереченні.

Суд, вислухавши сторони, представників,
вивчивши матеріали справи, виходить з
того, що, відповідно до ст. ст. 150, 231-233
Кодексу Законів про Працю України,
позовні вимоги, пов'язані з трудовими
правовідносинами і трудовий спір
позивача про зняття дисциплінарного
стягнення є предметом судового
розгляду.Те, що спір виник в межах
трудових правовідносин, повідомляє у
позовній заяві ОСОБА_1 та в судовому
засіданні його представник ОСОБА_2.
Вони посилаючись на статті Кодексу
законів про працю України.

На підтвердження існування трудових
відносин позивачем надана копія
трудової книжки, із якої слідує, що в 2001
році ним укладено трудовий договір з
Віньковецькою центральною районною
лікарнею (далі -ЦРЛ).

Відповідно до статті 21 КЗпП України,
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства.
Працівник бере на себе обов'язок
виконувати роботу, а власник за
виконану роботу виплачувати заробітну
плату. Власником лікарні являється
Віньковцька районна рада. Лікарня
згідно статуту є юридичною особою.
ОСОБА_6 з лікарнею укладено трудовий
договір як з найманим працівником.
Таким же найманим працівником, але на
підставі контракту (різновидність
трудового договору) являється ОСОБА_3, а
тому позовні вимоги до останнього про
відшкодування моральної шкоди та про
визнання його дій протиправними не
ґрунтуються на нормах трудового
законодавства. У зв'язку з цим судом,
відповідно до ст. 33 ЦПК України,
залучено в якості співвідповідача
Віньковецьку центральну районну
лікарню.

Судом встановлено, що з 2001 року ОСОБА_1
перебуває в трудових відносинах з
Віньковецькою ЦРЛ. Займає посади на 0,5
ставки лікаря - хірурга та лікаря -
уролога. Наказом головного лікаря
Віньковецької ЦРЛ № 20 від 03.02.2014 року
ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної
відповідальності і оголошено догану.

В наказі говориться, що проведений
аналіз здачі історій хвороб
заступником головного лікаря ОСОБА_4 по
відділенням райлікарні показав, що за
2013 рік до цих пір не здано дві історії
хвороби лікарем-хірургом хірургічного
відділення ОСОБА_1

За неналежне ведення медичної
документації, порушення
функціональних обов'язків, керуючись
статтями 147 та 147-1 КЗпП України
оголосити догану лікарю - хірургу
ОСОБА_1

Підстава - доповідна записка начмеда
ОСОБА_4 від 24.01.2014 року.

Факт нездачі двох історій хвороб
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 24 січня 2014 року
підтверджується пояснюючою запискою
медичного статистика лікарні ОСОБА_5,
доповідною запискою заступника
головного лікаря ОСОБА_4 та показаннями
свідка ОСОБА_4, даними у судовому
засіданні.

Згідно п.2.5 посадової Інструкції, лікар
- хірург ОСОБА_1 зобов'язаний вести
медичну документацію, виконувати
правила внутрішнього трудового
розпорядку.

Відповідач наголошував, що неналежне
ведення медичної документації і
порушення функціональних обов'язків
лікарем ОСОБА_1 виразилось в
несвоєчасній здачі ним двох медичних
карток та допущенням інших порушень,
зазначених у доповідних записках.

Суд погоджується з позицією
відповідача в тім, що термін «ведення
медичної документації» охоплюється
поняттям її своєчасної здачі
відповідальній посадовій особі.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку приймання та
виписки хворих з Віньковецької ЦРЛ(
далі - Порядок), затвердженого наказом
головного лікаря № 24 від 10.01.2013 року
встановлено, що на протязі доби медична
карта стаціонарного хворого
передається медичному статистику.

Із пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9
слідує, що медичну карту стаціонарного
хворого (раніше її називали - «історія
хвороби») лікар ОСОБА_1 повинен здавати
завідуючому хірургічним відділенням
на підпис, а той - передавати в
статистичний відділ. Свідки
повідомили, що історія хвороби
здається на наступний день після
виписки стаціонарного хворого.

Те, що лікар ОСОБА_1 не здав на наступний
день дві історії хвороби стаціонарних
хворих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завідуючому
хірургічним відділенням ОСОБА_9,
відповідачем не доведено. Цей свідок
повідомив, що історії хвороби здаються
в приймальне відділення ЦРЛ, там вони
перевіряються заступником головного
лікаря ОСОБА_4, який деякі з них
повертає на доопрацювання, і лише
після цього вони здаються в
статистичний відділ. Свідок ОСОБА_4
проти цього не заперечував.

Згідно п.6 розділу 2 Зазначеного
Порядку, при виписці хворого лікуючий
лікар у виписному епікрізі стисло
резюмує дані про стан хворого, режим та
рекомендації подальшого його
лікування. Медична карта стаціонарного
хворого підписується лікуючим лікарем
та завідуючим відділення. На підставі
даних медичної карти заповнюється
Статистична карта стаціонарного
хворого, який вибув із стаціонару (ф.
066/о), яка на протязі доби разом з
медичною картою передається медичному
статистику, а потім до архіву закладу.

Тобто, чітко відпрацьованого та
регламентованого внутрішнім наказом
по Віньковецькій ЦРЛ механізму хто,
кому, протягом якого часу, коли здає
історію хвороби, не існує. Не зазначено
у пункті 6 Порядку, що карту протягом
доби повинен передати безпосередньо
лікуючий лікар. Із показань обох
свідків слідує, що навпаки з цими
документами існує плутанина, оскільки
вони повертаються на доопрацювання.

За таких обставин відповідачем
доведено факт нездачі двох історій
хвороб, але недоведено обов'язок здачі
цих історій лікуючим лікарем, в даному
випадку ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

На думку суду, не враховано власником
під час винесення догани ступінь
тяжкості вчиненого проступку та
заподіяну ним шкоду. Догану винесено з
інших підстав. Виходячи із пояснень
свідка ОСОБА_4, лікар ОСОБА_1 образив
заступника головного лікаря, а той
подав доповідну записку.

В цей же день 24.01.2014 року головним
лікарем було накладено резолюцію на
доповідній записці про оголошення
догани відповідачу. Фактично рішення
було прийнято до видачі офіційного
наказу № 20.

Суд погоджується з позицією
відповідача про допущення порушень
ОСОБА_1, про що зазначається в чисельних
доповідних записках. Згідно розділу 3
пункту 3.1 Правил внутрішнього
трудового розпорядку, працівник
зобов'язаний додержуватись дисципліни
праці, але факт несвоєчасної здачі двох
історій хвороб при відсутності чіткого
механізму їх передачі не може бути
підставою для притягнення лікаря зі
стажем більше 12 років до
дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на накази №110 МОЗ України
та № 24 по Віньковецькій ЦРЛ, Правила
внутрішнього трудового розпорядку,
інструкцію, відповідач не довів суду,
що цими нормативними актами чітко
регламентований порядок і строк
передачі медичних карт стаціонарного
хворого і що саме лікуючий лікар
зобов'язаний передати медичну карту на
наступний день після виписки пацієнта
до статистичного відділу.

Згідно п.1.2 наказу № 110 МОЗ «Про
затвердження форм первинної облікової
документації та Інструкцій щодо їх
заповнення, що використовуються у
закладах охорони здоров'я незалежно
від форми власності та
підпорядкування», форма первинної
облікової документації оформляється у
виді Медичної карти стаціонарного
хворого. Вона ведеться відповідно до
Інструкції щодо її заповнення .

Пунтами 5-8 Інструкції щодо заповнення
форми первинної облікової
документації №003/0 «Медична карта
стаціонарного хворого» передбачено, що
цю карту заповнює лікар приймального
відділення і лікуючий лікар. Останній
згідно пункту 11 зазначає в ній
заключний клінічний діагноз, який
складається із основного діагнозу,
ускладнення основного діагнозу та
супутніх захворювань.

Виписний або посмертний епікриз
засвідчується підписами лікуючого
лікаря або патологоанатома та
завідувача відділення. Форму № 003/о
підписують лікуючий лікар та завідувач
відділення. На підставі даних форми №
003/о лікуючим лікарем заповнюється
облікова форма № 066/о "Карта хворого,
який вибув зі стаціонару", затверджена
цим наказом, після чого медична карта
передається в кабінет статистики для
обробки, а потім до архіву закладу
охорони здоров'я.

Зазначеною Інструкцією не
встановлений строк передачі медичної
карти завідуючому відділенням та в
кабінет статистики. ЇЇ може передавати
як лікуючий лікар так і патологоанатом
так і завідувач відділенням.

За таких обставин з підстав означених у
наказі № 20 неможна притягнути лікаря
до дисциплінарної відповідальності.

Наказ про накладення дисциплінарного
стягнення повинен обов'язково містити
і нормативне посилання, тобто
роботодавець повинен зазначити назву,
статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт нормативно-правового акту
локального нормотворення, на підставі
якого працівник притягується до
дисциплінарної відповідальності.

В силу приписів ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Вимагаючи відшкодування моральної
шкоди, сторона позивачів посилається
на статтю 237-1 КЗпП України, яка
зазначає, що відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Із змісту цієї правової норми слідує,
що моральну шкоду відшкодовує власник
або уповноважений ним орган, а не
найманий працівник ОСОБА_3. За таких
обставин ОСОБА_1 слід відмовити у
задоволенні позову про відшкодування
моральної шкоди.

Окрім того, в судовому засіданні не
знайшла підтвердження позиція
позивача про те, що наказ головним
лікарем про накладення на позивача
дисциплінарного стягнення винесено на
грунті особистих неприязних стосунків
цих осіб. Посилання ОСОБА_1 на лист № 77
від 30.07.2013 року недоречне, оскільки в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4
повідомив про образу заступника
головного лікаря лікарем - хірургом
ОСОБА_1 і в той же день - 24.01.2014 року була
постановлена резолюція головним
лікарем на доповідній записці про
дисциплінарне стягнення - догану.

З аналізу досліджених доказів, позовну
заяву слід задовольнити частково,
скасувавши наказ №20 головного лікаря
Віньковецької ЦРЛ про накладення
дисциплінарного стягнення у виді
догани на лікаря цієї лікарні ОСОБА_1.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, з
Віньковецької ЦРЛ на користь держави
слід стягнути судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 5-1, 21, 147, 147-1, 149, 231, 232, 237-1
КЗпП України, ст.ст. 8, 10, 60, 212, 214-216 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати наказ № 20, виданий головним
лікарем Віньковецької центральної
районної лікарні ОСОБА_3 03.02.2014 року про
оголошення лікарю цієї лікарні ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у виді
догани.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити за їх недоведеністю.

Стягнути з Віньковецької ЦРЛ на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
оголошення , а відсутніми особами в той
же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
О.О. Потапов