Справа № 495/1544/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Островерх В.В.

за участю:

від заявника: Коваленко Н.В.

від прокуратури: Колесніченко І.В.

народні засідателі: Завгороднюк В.О.

Чумак Є.І.

у присутності: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
в приміщенні Комунальної установи
«Обласна психіатрична лікарня № 4»

цивільну справу № 495/1544/14-ц

за заявою Комунальної установи
«Обласна психіатрична лікарня № 4»

про госпіталізацію та надання
стаціонарної психіатричної допомоги у
примусовому порядку відносно ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Комунальна установа «Обласна
психіатрична лікарня № 4» (далі по
тексту - заявник) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
із заявою госпіталізацію та надання
стаціонарної психіатричної допомоги у
примусовому порядку відносно ОСОБА_4.

Така заява мотивована тим, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, була оглянута черговим
лікарем-психіатром КУ «Обласна
психіатрична лікарня № 4», який зробив
висновок про необхідність
госпіталізації до психіатричного
закладу у зв'язку із наявністю у хворої
тяжкого психічного розладу, який
обумовлює небезпеку для неї самої та
оточуючих, що виявляється у тому, що
ОСОБА_4 не спить, веде себе неадекватно,
висловлює безглуздості, вважає, що її
хтось переслідує, зла, агресивна по
відношенню до близьких, сама з собою
перемовляється, пророкує всім смерть,
більшість продуктів харчування
викидає, вважає, що вони отруєні,
неодноразово зверталася в МВ ГУМВС із
заявами про фізичне насильство в сім'ї.
Також, приходила на прийом до міського
психіатра, де вела себе агресивно,
погрожувала розправою, лякала
неіснуючим коханцем.

Ненадання хворій стаціонарного
психіатричної допомоги призведе до
погіршання психічного стану хворої, що
може нанести суттєву шкоду її здоров'ю
та здоров'ю оточуючих.

Підставою для висновку про
необхідність надання стаціонарної
психіатричної допомоги у примусовому
порядку є відомості її чоловіка -
ОСОБА_5, та сина - ОСОБА_6, про поведінку
громадянки ОСОБА_4, яка була оглянута
комісією лікарів-психіатрів в умовах
психоневрологічного відділення.
Комісія підтвердила обґрунтованість
рішення про надання стаціонарної
психіатричної допомоги у примусовому
порядку, згідно Закону України «Про
психіатричну допомогу населенню», та
прийшла до висновку, що спостереження і
лікування ОСОБА_4 можливе тільки в
умовах психіатричного стаціонару в
примусовому порядку у зв'язку із
неможливістю надання нею усвідомленої
згоди на запропоноване їй лікування в
умовах психіатричного стаціонару. По
хворобливим мотивам вона
відмовляється від написання письмової
згоди та відмовляється від лікування в
стаціонарних умовах, тому заявник
подав до суду заяву про госпіталізацію
та надання стаціонарної психіатричної
допомоги у примусовому порядку
відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник заявника у судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Народні засідателі у судовому
засіданні погодились із заявленими КУ
«Обласна психіатрична лікарня № 4»
вимогами та просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні також
погодився із заявленими КУ «Обласна
психіатрична лікарня № 4» вимогами та
просив їх задовольнити

Розглянувши заяву, дослідивши
матеріали справи, вивчивши висновок
лікаря-психіатра, заслухавши в
судовому засідання пояснення
учасників судового процесу, суд дійшов
до висновку про обґрунтованість та
правомірність заявлених КУ «Обласна
психіатрична лікарня № 4» вимог та
задоволення відповідної заяви,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку комісії
лікарів-психіатрів КУ «Обласна
психіатрична лікарня № 4» від 03.03.2014
року, ОСОБА_4 була доставлена чоловіком
у зв'язку із з погіршенням психічного
стану на фоні напруженої обстановки в
країні.

Згідно із висновком комісії
лікарів-психіатрів КУ «Обласна
психіатрична лікарня №4» від 03.03.2014
року, ОСОБА_4 має медичну біографію
(АНАМНЕЗ), а саме: ранній розвиток без
особливостей, спадковість не обтяжена.
Освіта вища, педагогічна. Заміжня, від
шлюбу один дорослий син. Чоловік в
минулому військовослужбовець, нині
пенсіонер, працює в порту. З 2001 року
ОСОБА_4 не працює, допомоги та пенсії не
отримує. У минулому працювала
викладачем, вихователем в колонії
важковиховуваних дітей. Психічним
захворюванням страждає з 2001 року:
лікувалася в Полтавській психлікарні,
у Київському медичному науковому
центрі (психіатрія). Надалі
спостерігалася у районного психіатра
за місцем проживання: у Львові, Коломиї,
Івано-Франківську (за місцем служби
чоловіка). У клінічній картині
захворювання відзначалася маячна
трактування навколишнього,
висловлювала ідеї переслідування з
боку СБУ, на фоні чого виникав стан
психомоторного збудження,
агресивності, злостивості. Під
спостереженням в даній лікарні з 28.07.2004
року. Регулярно відвідувала районного
психіатра, щомісяця отримувала медичні
засоби («модитен-депо», «циклодол»),
лікування переносила добре. Потім роки
півтора до 2008 року за допомогою не
зверталася, лікування не приймала ,
наростав стан напруженості та агресії.
Вважала, що чоловік мало приділяє їй
уваги, вона відчуває дефіцит
спілкування, через що щодня по 20-30
хвилин вела міжміські переговори з
родичами, стала конфліктувати з
чоловіком, вела себе неадекватно.
Критика свого стану була втрачена, в
зв'язку з чим, вперше була
госпіталізована в КУ «Обласна
психіатрична лікарня № 4», де
перебувала з 12.06.2008 року до 04.07.2008 року з
діагнозом - шизофренія, параноїдна
форма, епізодичне перебіг з
психопатоподібним дефектом. Повторне
стаціонарне лікування відбувалося з
31.08.2012 року до 24.09.2012 року, з 17.12.2012 року
до 17.01.2013 року, остання госпіталізація з
18.01.2013 року до 08.04.2013 року. Після виписки
підтримуюче лікування по болючим
мотивами не приймала.

Комісією лікарів-психіатрів КУ
«Обласна психіатрична лікарня № 4» від
03.03.2014 року згідно висновку
встановлено, що у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такий психічний стан (ПСИХСТАТУС):
«свідомість не запаморочена.
Орієнтовні функції не порушені. У стані
вираженого психомоторного збудження.
Багатомовність. Мова швидка, гучна, не
по суті. У промові використовує
нецензурну лайку, жести, звинувачує
чоловіка і сина в госпіталізації, в
поганому до неї відношенні, фізичному
насильстві. Вважає, що міського
психіатра давно немає в живих, а на його
місці двійник. Загрожує лікарям і
медичному персоналу розправою: «У мене
є зв'язки, вони розберуться». Дистанції
не дотримується. Фамільярна.
Самооцінка завищена. Стурбована
напруженою обстановкою в країні.
Вважає, що за нею прийдуть, будуть
стріляти. Мислення непослідовне з
резонерством і паралогію, бредово
насичена. Обманів сприйняття виявити
не вдалося. Критики до свого стану і
висловам немає , переконанню не
піддається, від лікування категорично
відмовляється, доцільність його не
осмислює».

Так, згідно висновку комісії
лікарів-психіатрів КУ «Обласна
психіатрична лікарня №4» від 03.03.2014
року у ОСОБА_4 виявлено ознаки тяжкого
психічного розладу у вигляді
загострення параноїдной шизофренії з
соціально небезпечними діями.

Згідно із ст.4 Закону України «Про
психіатричну допомогу», психіатрична
допомога надається на основі принципів
законності, гуманності, додержання
прав людини і громадянина,
добровільності, доступності та
відповідно до сучасного рівня наукових
знань, необхідності й достатності
заходів лікування з мінімальними
соціально-правовими обмеженнями

В силу ст.14 Закону України «Про
психіатричну допомогу», особа, яка
страждає психіатричною хворобою, може
бути госпіталізована в психіатричну
лікарню також і без усвідомленої згоди,
тільки при уяві, що це лікування
можливе лише у стаціонарі та
встановлення у громадянина тяжкого
психічного розладу, якщо створює
небезпеку для неї чи оточуючих, або
неспроможна самостійно задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні,
який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про психіатричну допомогу»,
перебування особи в психіатричному
закладі в примусовому порядку може
бути лише на протязі часу всіх
обставин, які послужили основою для
проведення госпіталізації.

Згідно із ст.281 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
про надання психіатричної допомоги у
примусовому порядку розглядається
судом у такі строки з дня її
надходження до суду: про
госпіталізацію особи до
психіатричного закладу - протягом 24
годин; про психіатричний огляд -
протягом трьох днів; про надання
амбулаторної психіатричної допомоги,
її продовження та продовження
госпіталізації - протягом десяти днів.
Справа за заявою про надання
психіатричної допомоги у примусовому
порядку чи про припинення надання
амбулаторної психіатричної допомоги,
госпіталізацію у примусовому порядку
розглядається в присутності особи,
щодо якої вирішується питання про
надання їй психіатричної допомоги у
примусовому порядку, з обов'язковою
участю прокурора, лікаря-психіатра,
представника психіатричного закладу,
що подав заяву, та законного
представника особи, щодо якої
розглядаються питання, пов'язані з
наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.282 Цивільного
процесуального кодексу України,
залежно від встановлених обставин суд
ухвалює рішення про задоволення заяви
або про відмову в її задоволенні.
Рішення про задоволення заяви
лікаря-психіатра, представника
психіатричного закладу є підставою для
надання відповідної психіатричної
допомоги у примусовому порядку.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_4 страждає на: «загострення
параноїдной шизофренії з соціально
небезпечними діями», а ненадання
хворій стаціонарного психіатричної
допомоги може призвести до погіршання
психічного стану хворої, що може
нанести суттєву шкоду її здоров'ю та
здоров'ю оточуючих.

Таким чином, зібрані в справі докази та
їх оцінка вказують на наявність
підстав для госпіталізації та надання
стаціонарної психіатричної допомоги у
примусовому порядку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
заяви КУ «Обласна психіатрична лікарня
№ 4» про госпіталізацію та надання
стаціонарної психіатричної допомоги у
примусовому порядку відносно ОСОБА_4 на
протязі часу всіх обставин, які
послужили основою для проведення
госпіталізації.

Керуючись статтями 279-282 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 4, 14, 17 Закону України «Про
психіатричну допомогу» суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву Комунальної установи «Обласна
психіатрична лікарня № 4» про
госпіталізацію та надання
стаціонарної психіатричної допомоги у
примусовому порядку відносно ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до
Комунальної установи «Обласна
психіатрична лікарня № 4» (Одеська
область, м. Білгород-Дністровський, вул.
Шабська,67) для надання стаціонарної
психіатричної допомоги в умовах
психіатричного стаціонару в
примусовому порядку на протязі часу
всіх обставин, які послужили основою
для проведення госпіталізації.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко