печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8067/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бортницької
В.В.,

при секретарі - Чергавий В. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в залі суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Аркада" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
про іпотечний кредит шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки та інше
майно та розірвання Договору про
іпотечний кредит,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
банк «Аркада» звернулося до суду з
указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 15.02.2005 між АКБ «Аркада»,
правонаступником якого є ПАТ АКБ
«Аркада» та ОСОБА_1 було укладено
договір про іпотечний кредит № 46456,
згідно умов якого останньому було
надано кредит на 1 246 855гривень 10 коп. з
метою інвестування в житлове
будівництво згідно Договору про участь
у фонді фінансування будівництва зі
сплатою 12,00 % річних та строком
погашення до 01.02.2010 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за договором про
іпотечний кредит, між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір
№46456, за умовами якого в якості
предмета іпотеки були передані належні
Відповідачеві на підставі Договору про
уступку майнових прав № 46456 від 15
лютого 2005 р., майнові права на квартиру,
що будується, будівельна адреса:
АДРЕСА_1.

Однак свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, а тому просив суд з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 11.02.2014 розірвати
договір про іпотечний кредит № 46456 від
15.02.2005 року, стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ АКБ «Аркада»
заборгованість за договором у сумі 5 395
476,09 грн., стягнення заборгованості за
договором здійснити шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки -
чотирикімнатної квартири НОМЕР_1,
загальною площею 174,50 кв.м., що
знаходиться у будинку, розташованому
за адресою: АДРЕСА_1, а також іншого
майна, що належить ОСОБА_1 особисто або
спільно з іншими особами та буде
виявлено державним виконавцем в
процесі виконання провадження.

11.02.2014 представником позивача подана
заява про розгляд справи за
відсутності представника ПАТ АКБ
«Аркада».

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час і місце слухання
справи.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

При розгляді справи встановлено, що
15.02.2005 р. між АКБ «Аркада» (після
перереєстрації - ПАТ АКБ «Аркада») та
ОСОБА_1 був укладений Договір про
іпотечний кредит № 46456.

Відповідно до положень Кредитного
договору Позивач надав Відповідачеві
кредитні кошти в сумі 1 246 855 (один
мільйон двісті сорок шість тисяч
вісімсот п'ятдесят п'ять) гривень 10 коп.
з метою інвестування в житлове
будівництво згідно Договору про участь
у фонді фінансування будівництва № 46456
від 15 лютого 2005 р., а Відповідач прийняв
зазначену суму коштів на умовах
строковості, повернення, цільового
використання та платності. Згідно умов
Кредитного договору, Відповідач взяв
на себе зобов'язання повернути кредит
не пізніше 01 лютого 2020 р. шляхом
щоквартального, не пізніше 15-го числа
відповідного місяця платежу, погашення
заборгованості за Кредитним договором,
виходячи з відсоткової ставки 12,00%
річних. Графік повернення кредитних
коштів та сплати процентів за їх
користування був погоджений Позивачем
та Відповідачем шляхом укладення
Додаткової угоди №1 від 15.02.2005 р. до
Кредитного договору.

В день укладення Кредитного договору
між Позивачем та Відповідачем в
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за Кредитним договором був
укладений Іпотечний договір №46456,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_2 Київського міського
нотаріального округу та
зареєстрований за № 299у. За Іпотечним
договором Позивачеві в якості предмета
іпотеки були передані належні
Відповідачеві на підставі Договору про
уступку майнових прав № 46456 від 15
лютого 2005 р., майнові права на квартиру,
що будується, будівельна адреса:
АДРЕСА_1.

17 лютого 2005 р. було здійснено
реєстрацію іпотеки, про що внесено
відповідний реєстраційний запис №1689413
в Державний реєстр іпотек.

23 серпня 2006 р., після введення в
експлуатацію об'єкта будівництва,
майнові права на квартиру в якому,
відповідно до Іпотечного договору,
знаходяться під обтяженням, було
накладено заборону на відчуження
квартири НОМЕР_1, з кількістю кімнат - 4,
загальною площею 174,50 кв.м, що
знаходиться у будинку, розташованому
за адресою: АДРЕСА_1, про що внесено
реєстраційний запис в Єдиний реєстр
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

28 серпня 2006 р. до реєстраційного запису
№1689413 Державного реєстру іпотек були
внесені зміни щодо заміни об'єкта
іпотеки.

28.03.2007 року Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) Відповідачу було видано
свідоцтво про право власності на
квартиру, майнові права на яку складали
предмет іпотеки відповідно до
Іпотечного договору.

20 жовтня 2009 р. між Позивачем та
Відповідачем було укладено Додатковий
договір №3 до Кредитного договору,
відповідно до якого останньому було
додатково відкрито відкличну кредитну
лінію на суму 500 000 (п'ятсот тисяч) грн. 00
коп. зі строком користування до 01
лютого 2020 р., із сплатою процентів на
залишок заборгованості та за фактичний
строк користування виходячи із ставки
19% річних. В межах укладеного
Додаткового договору №3 було
зафіксовано фактичний розмір
заборгованості Відповідача станом на
20.09.2009 року, що склала 312 218, 18 грн. та
погоджено новий Графік повернення
кредиту.

У зв'язку з цим Сторонами 20.10.2009 року
було укладено Договір про внесення
змін №1 до Іпотечного договору,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 за реєстром №5676.

26 жовтня 2009 р. між Позивачем та
Відповідачем було укладено Додатковий
договір №5 до Кредитного договору,
відповідно до якого Відповідач визнав,
що станом на 26 жовтня 2009 р. він має
прострочену заборгованість перед
Позивачем в сумі 662 218 (шістсот
шістдесят дві тисячі двісті
вісімнадцять) гривень 18 коп. В межах
укладеного Додаткового договору №5 був
погоджений новий Графік повернення
кредиту.

30.11.2011 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено Додатковий
договір №6 до Кредитного договору, за
яким Відповідач визнав прострочення
зобов'язань зі сплати процентів за
період з 01.03.2010 по 28.10.2011р. в сумі 203 929,07
та з повернення кредиту у сумі 19 477,01
грн. у зв'язку з чим Сторони погодили
графік повернення простроченої
заборгованості.

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Як визначено ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судовим розглядом встановлено, що свої
зобов'язання Позивач виконав повністю,
однак в порушення умов кредитного
договору ОСОБА_1 не виконуються взяті
на себе зобов'язання щодо погашення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом, в результаті
чого виникла заборгованість, яка
підтверджується розрахунком суми
заборгованості не брати до уваги який у
суду підстав немає.

Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» визначено, що
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають
право суду за певних умов зменшити
розмір збитків та неустойки, які
стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

У судовому засіданні 20.09.2013 представник
відповідача подав заяву про зменшення
розміру неустойки, яка була долучена
судом до матеріалів справи (а.с. 179).
Відповідно до даної заяви відповідач
просить суд зменшити розмір неустойки
в силу положень ч. 3 ст. 551 ЦК України,
оскільки нарахований позивачем розмір
неустойки значно перевищує розмір
заборгованості по кредиту.

Суд, враховуючи дану заяву відповідача,
приходить до висновку, що розмір
нарахованої позивачем неустойки має
бути зменшений на 50%, оскільки в
протилежному випадку не буде дотримано
принципу співмірності між наявною
заборгованістю, яка відповідно до
наданого позивачем розрахунку
становить загалом 1 206 200,33 грн. (662 218,18
грн. заборгованість за кредитом, 283 701,60
грн. процентів за користування
кредитними коштами, 185 929,07 грн.
заборгованість зі сплати
реструктуризованої заборгованості, 74
351,48 грн. процентів за несвоєчасне
погашення кредиту), тоді як розмір
неустойки (пені), нарахованої
позивачем, становить 4 185 139,16 грн.

З оглядну на зазначене, розмір
неустойки (пені), яка підлягає
зменшенню на 50%, становить 2 092 569,58 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
просить суд стягнення заборгованості
за договором про іпотечний кредит № 46456
від 15.02.2005 здійснити за рахунок
предмету іпотеки - чотирикімнатної
квартири НОМЕР_1, загальною площею 174,50
кв.м., що знаходиться у будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, а
також іншого майна, що належить ОСОБА_1
особисто або спільно з іншими особами
та буде виявлено державним виконавцем
в процесі виконавчого провадження.

Проте, суд вважає, що дана позовна
вимога не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 6.6 Договору про
іпотечний кредит та п. 7.1 Договору
іпотеки у разі недотримання
відповідачем умов кредитного договору
банк має право звернутися до суду з
позовом про припинення дії Договору
про іпотечний кредит та дострокове
стягнення всієї суми заборгованості (
основного зобов'язання, пені за
прострочку внесення платежів) , а також
суми необхідних витрат, пов'язаних з
процедурою стягнення, за рахунок
предмета іпотеки та іншого майна
іпотекодавця.

У судовому засіданні 20.09.2013
представником відповідача було
заявлено клопотання про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи для вирішення питання про
вартість предмета іпотеки, на яке
просить звернути стягнення позивач,
оскільки на даний час він не
погоджується з вартістю, визначеною в
договорі.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 20.09.2013 призначено у справі
судову будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено експертам
КНДІСЕ, на вирішення експертів
поставити наступне питання: яка на
даний час ринкова вартість квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 174, 50 кв.
метрів, яка належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на серії
САВ № 255562 від 28.03.2007 року.

28.01.2014 експертною установою повернуті
матеріали цивільної справи № 757/8067/13-ц
без виконання експертного дослідження,
оскільки не виконано попередню оплату
за проведення експертизи та не
погоджено строк проведення експертизи
(а.с. 203).

Відповідно до висновку про оціночну
вартість квартири, зробленого
експертом на замовлення позивача,
оціночна вартість квартири АДРЕСА_1
загальною площею 174,5 кв.м. становить 5 958
400 грн. (а.с. 71).

Проте, звертаючись до суду з позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, у тому числі пені,
загалом в сумі 3 298 769, 91 грн., та обираючи
такий спосіб захисту свого порушеного
права як звернення стягнення на
предмет іпотеки, позивачем не
враховано, що вартість предмета
іпотеки на час розгляду справи в суді
становить 5 958 400 грн., тобто значно
перевищує розмір заборгованості.

Оцінюючи співмірність суми
заборгованості за кредитом, у тому
числі пені, та вартість іпотечного
майна, суд, враховуючи загальні засади
цивільного законодавства -
справедливість, добросовісність та
розумність вважає, що в задоволені
вимог про стягнення заборгованості за
рахунок предмету іпотеки слід
відмовити.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї з сторін
у разі істотного порушення договору
другою стороною. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. Пунктом 6.6
передбачено можливість звернення
банку до суду з позовом про припинення
договору та дострокове стягнення усієї
суми заборгованості, а також суми
необхідних витрат, пов'язаних з
процедурою стягнення, за рахунок
предмету іпотеки.

З огляду на те, що судом встановлено
істотне порушення відповідачем умов
Договору про іпотечний кредит
внаслідок неналежного виконання його
умов ОСОБА_1 його умов, договір про
іпотечний кредит № 46456 від 15.02.2005 року
має бути розірваний.

З відповідача підлягають стягненню " 3
555,70 грн. судових витрат відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 525, 530, 572-593, 651, 1049-1054 ЦК
України, статтями 11, 33, 35, 37-39 Закону
України «Про іпотеку», статтями 10, 11, 12,
16, 60, 88, 209, 212 -215,223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства Акціонерний комерційний
банк "Аркада" до ОСОБА_1 про розірвання
договору та стягнення заборгованості
та звернення стягнення на предмет
іпотеки задовольнити частково.

Договір про іпотечний кредит № 46456 від
15.02.2005 року, укладений між Публічним
акціонерним товариством "Акціонерний
комерційний банк "Аркада" та ОСОБА_1 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний комерційний банк "Аркада"
заборгованість за кредитом в сумі 662 218,
18 гривень, прострочену заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитом в сумі 283 701 грн. 60 коп.,
прострочену заборгованість зі сплати
реструктуризованої заборгованості в
сумі 185 929, 07 грн., пеню за несвоєчасну
сплату процентів за користування
кредитними коштами в сумі 2 092 569,58 грн.,
проценти за несвоєчасне погашення
кредиту в сумі 74 351,48 грн., а всього
стягнути 3 298 769, 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Акціонерний комерційний банк "Аркада"
3 555, 70 грн. судових витрат.

В задоволені інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Печерський
районний суд м. Києва.

В разі подання апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Бортницька