Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_4, третя особа -
підприємство «Тасман» товариства з
обмеженою відповідальністю «Маріс 2005»,
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 2 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 червня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»)
звернулося до суду із указаним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що 13 березня 2008
року між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
підприємством «Тасман»
всеукраїнської організації інвалідів
«Союз організацій інвалідів України»,
правонаступником якого є підприємство
«Тасман» товариства з обмеженою
відповідальністю «Маріс 2005» (далі -
підприємство «Тасман» ТОВ
«Маріс 2005») в особі директора ОСОБА_4,
було укладено договір про відкриття
мультивалютної кредитної лінії, розмір
якої не може перевищувати 4 000 0000,00 грн
або в доларах США у сумі, еквівалент
якої не може перевищувати 4 000 000, 00 грн
за курсом НБУ, процентна ставка наданим
у національній валюті України
визначена у розмірі 16 %, за кредитом
наданим у доларах США - 12%, дата
остаточного погашення кредиту - 11
березня 2011 року.

Договором про внесення змін № 20-1757/2-1
від 3 вересня 2008 року до кредитного
договору про відкриття мультивалютної
кредитної лінії №20-0435/2-1 від 13 березня
2008 року збільшено процентну ставку за
користування кредитом із 16 до 18 % за
кредитом, наданим у національній
валюті.

Договором про внесення змін та
доповнень № 20-2161/2-1 від 20 листопада 2008
року збільшено процентну ставку за
користування кредитом з 18 до
22 % річних за кредитом, наданим у
національній валюті України, та із 12 до
14 % річних за користування
наданим у доларах США.

Договором про внесення змін № 721/106-09
від 25 вересня 2009 року у зв'язку з
переведенням заборгованості
позичальника по кредиту на
обслуговування до філії «Київське
міське відділення Промінвестбанку»
облік кредитної заборгованості
перенесено на інші позичкові рахунки.

Договором про внесення змін та
доповнень № 26-1 від 18 січня 2011 року
змінено дату остаточного повернення
усіх отриманих у межах кредитної лінії
сум кредиту на 30 квітня 2013 року, змінено
графік погашення заборгованості;
встановлено розмір процентів за
користування кредитом на рівні 22 %
річних за користування кредитом
наданим у національній валюті та 13 %
річних за кредитом, наданим у доларах
США.

Договором про внесення змін та
доповнень № 20-1394/2-1 від 20 квітня 2012 року
до кредитного договору назву філії
«Київське міське відділення
Промінвестбанку» змінено на
«Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву і
Київській області», облік кредитної
заборгованості перенесено на інші
позичкові рахунки.

Договором про внесення змін та
доповнень № 20-3187/2-1 від 6 вересня 2012 року
змінено внутрішній графік погашення
кредитної заборгованості.

Вказані договори про внесення змін та
доповнень до кредитного договору про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії № 20-0435/2-1 від 13 березня
2008 року є невід'ємною частиною
кредитного договору.

На забезпечення вищевказаного
договору кредиту 18 січня 2011 року між
банком, підприємством «Тасман» ТОВ
«Маріс 2005» та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки № 26п/2, відповідно до
якого поручитель зобов'язувався
солідарно відповідати перед банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань підприємством
«Тасман» ТОВ «Маріс 2005» за кредитним
договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії
№20-0435/2-1 від 13 березня 2008 року, а саме
заборгованості за наданим кредитом у
розмірі 755 014, 05 доларів США, процентів,
нарахованих за користування кредитом,
неустойки, збитків завданих
кредиторові.

Посилаючись на те, що внаслідок
порушення позичальником строку та
погашення кредиту утворилася
заборгованість у розмірі 119 569, 32
доларів США, із яких: 102 486, 32 доларів США
- прострочена заборгованість за тілом
кредиту, 10 615, 85 доларів США -
прострочена заборгованість за
процентами, 6 467, 15 доларів
США - пеня, банк просив стягнути указану
суму із поручителя.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 2 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 червня 2014 року, позов
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 119 569, 32 доларів США, що
еквівалентно 955 717, 57 грн. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель (ч.
ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 України порука
припиняється, зокрема, у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

За договором поруки № 26п/2 від 18 січня
2011 року ОСОБА_4 зобов'язався солідарно
відповідати перед банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань підприємством «Тасман» ТОВ
«Маріс 2005» за кредитним договором про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №20-0435/2-1 від 13
березня 2008 року, а саме заборгованості
за наданим кредитом у розмірі 755 014, 05
доларів США, процентів, нарахованих за
користування кредитом, неустойки,
збитків завданих кредиторові.

Враховуючи те, що договори про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 20-0435/2-1 від 13 березня
2008 року є невід'ємною частиною
основного зобов'язання, яке на момент
укладення договору поруки існувало з
урахуванням внесених 18 січня 2011 року
змін, вони складають зміст
забезпечувального зобов'язання
ОСОБА_4, а тому висновки судів про те, що
порука відповідача на підставі
ч. 1 ст. 559 України не припинилася,
відповідають матеріалам справи на
вимогам закону.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він поручився
за виконання позичальником
зобов'язань, які визначені у початковій
редакції тексту договору, є
безпідставними та суперечать ст. ст. 553,
554 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 2 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Т.П. Дербенцева
О.П.
Касьян
В.О. Савченко