Справа № 187/1713/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"04" березня 2014 р.

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Іщенко І.М. при
секретарі Клисак Н.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

В листопаді 2013 року до суду звернувся
ПАТ КБ « Приватбанк» із позовом до
ОСОБА_1, в якому зазначено, що 25.06.2008 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Станом на 30.09.2013 року відповідач не
виконав належним чином зобов'язання і
за ним рахується заборгованість в
розмірі 14001 грн. 53 коп., яка складається
із 4516 грн. 92 коп. заборгованості по
кредиту, 4841 грн. 68 коп. - заборгованість
по процентам за користування кредиту,
3500 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф (
фіксована частина) і 642 грн. 93 коп. штраф
( процентна складова).

Позивач просить стягнути із
відповідача зазначену суму
заборгованості і судові витрати в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Малюк
О.П. в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився. Відповідно до письмової
заяви просить справу розглянути за
його відсутності та за участю його
представника ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що позивачем
пропущений строк позовної давності для
звернення до суду з даним позовом та
просив суд застосувати строк позовної
давності.

Ознайомившись із матеріалами справи,
суд вважає за необхідне відмовити в
позовних вимогах ПАТ КБ « Приватбанк» з
наступних підстав.

Судом були встановлені наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.06.2008 року між
ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір відповідно до якого
останній отримав кредитний ліміт у
розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом що
підтверджується копією заяви, умовами
та правилами надання банківських
послуг, пам'яткою клієнта (а.с. 8-12, ),
копією анкети - заяви про приєднання до
Умов надання банківських послуг у
"Приватбанку" від 25.06.2008 року (а.с. 8).

Срок договору діяв на протязі 12 місяців
з моменту підписання і якщо на протязі
цього строку жодна зі сторін не
поінформує іншу сторону про припинення
дії договору, він автоматично
лонгується на той же строк відповідно
до умови п.9.12 договору .

Як пояснив представник позивача в
суді, ОСОБА_1 перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту після 23.04.2010 року погасивши 301
грн за погашення процентів ( а.с.6) і 1000
грн поклавши гроші на депозит ( а.с. 47) у
той час як з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом позивач
звернувся 14.11.2013 року, ( а.с. 3). тобто
через 3 роки 7 місяців

Відповідно до ст.. 257 ЦПК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

У постанові Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 06 листопада 2013 р. у справі №
6-116 цс13, яке відповідно до вимог ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України, визначено, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що 3-х річний
строк позовної давності для захисту
майнових інтересів позивача минув,
представником відповідача заявлено
вимогу про застосування строку
позовної давності, суд вважає за
необхідне відмовити в позовних вимогах
ПАТ КБ « Приватбанк».

Керуючись ст..ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 257, 258 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И
В

В позовних вимогах Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено на
протязі 10 днів в Апеляційний суд
Дніпропетровської області.

Суддя: І. М. Іщенко