З а о ч н е р і ш е н н я
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
в складі головуючого -
одноособово судді Смаглій М.В.
при секретарі Корженко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому
Білгород-Дністровський справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вступили до шлюбу 24
вересня 1980 року, від якого
неповнолітніх дітей не мають.
Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву, згідно
якої позов підтримала, просить справу
розглянути у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Про причини своєї неявки суд не
повідомив. С ухвалює рішення про
заочний розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
У судовому засіданні встановлено, що
подружжя припинили шлюбні відносини з
2010 року через те, що вони виявилися
людьми з несумісними характерами та
різними поглядами на сімейне життя.
Позивач втратила почуття любові і
поваги до відповідача, подальше
спільне життя і збереження сім'ї
неможливі. Поновлювати шлюбні
відносини позивач не бажає.
Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб може бути розірваний за
заявою одного з подружжя на підставі
рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають
істотне значення. Суд задовольняє
позовні вимоги позивача про розірвання
шлюбу, оскільки побудова сімейних
відносин повинна здійснюватися на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України) та не може будуватися на
примушуванні сторони до навіть
формального знаходження в
зареєстрованому шлюбі, а тим більш в
подружніх відносинах. Відповідно суд
задовольняє позовні вимоги про
розірвання шлюбу.

Оскільки позивач звільнена від сплати
судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК
України суд стягує судовий збір з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 105 п. 3, 110, 112 СК України,
ст.ст. 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 вересня
1980 року у Широківській сільській раді
Білгород - Дністровського району
Одеської області, актовий запис № 12,
які від шлюбу неповнолітніх дітей не
мають.

Стягнути ОСОБА_2, і/н НОМЕР_1, судовий
збір в розмірі 229,40 грн. на користь
держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги або в порядку ст. 295
ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
позивачем в загальному порядку, тобто
рішення суду позивачем може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: