Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Справа №607/8620/13-ц
Тернопільський міськрайонний суду
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.

при секретарі Костиник О.П.,

за участі адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи»
вернувся в суд із позовною заявою до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, посилаючись на те, що 09
листопада 2006 року між ПАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
1901/1106/88-518, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит в розмірі
15'000 дол. США зі сплатою відсотків за
користування ним. В порушення умов
договору відповідач покладені на нього
зобов'язання належним чином не виконав,
внаслідок чого станом на 01 березня 2013
року має заборгованість в сумі 185'271,10
грн. Також зазначає, що вказане
зобов'язання забезпечено договором
іпотеки, за яким відповідачі передали
позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, на
яку і слід звернути стягнення.

Представник позивача у судове
засідання на з'явився, надіславши на
адресу суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, в якій також
зазначає, що позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити з мотивів,
викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явились, надіславши на
адресу суду заяви про розгляд справи за
їх відсутності в яких також зазначають,
що проти задоволення позову
заперечують з підстав пропущення
позивачем при зверненні до суду з даним
позовом строків позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх
представник у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечили та
пояснили, що з 2009 року вони не
здійснювали жодної проплати в рахунок
погашення боргу, тому вважають, що до
даного спору слід застосувати правові
наслідки пропуску строків позовної
давності і відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, приходить до
переконання, що позов слід
задовольнити з огляду на таке.

09 листопада 2006 року між ВАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 1901/1106/88-518, відповідно до умов
якого, ВАТ «Сведбанк» зобов'язалось
надати ОСОБА_2 кредит у сумі 15'000 дол. США
в строк з 09 листопада 2006 року по 08
листопада 2009 року, а останній -
повернути його і сплатити 15% річних за
користування ним в сумі та на умовах, що
передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором, 19 листопада 2006
року між ВАТ «Сведбанк» та - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, укладено
іпотечний договір № 1901/1106/88-518,
відповідно до якого останні передали
банку в іпотеку наступне майно:
квартиру АДРЕСА_1, що належить їм в
рівних долях на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого та
зареєстрованого бюро приватизації
житла Тернопільського відділку
залізниці 28 березня 1994 року за
реєстровим номером 535.

В наслідок змін у законодавстві та
укладення договорів факторингу право
вимоги за зазначеним кредитним
договором та договором іпотеки від ВАТ
«Сведбанк» перейшло до позивача. Дані
обставини, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягають.

Як стверджує у позовній заяві позивач,
чого ні відповідачі, ні їх представник
не заперечив, ОСОБА_2 отримав вказані
кредитні кошти в розмірі 15'000 дол. США.

В свою чергу, як вбачається з
розрахунку, поданого представником
позивача, ОСОБА_2 неналежно виконує
взяті на себе зобов'язання за договором
кредиту, в результаті чого, станом на 01
березня 2013 року, має прострочену
заборгованість в сумі 185'271,10 грн. яка
складається з:

· заборгованості за кредитом -
10'609,12 дол. США, що за курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 84'798,70 грн.;

· заборгованості по відсотках -
4'534,79 дол. США, що за офіційним курсом
НБУ на дату розрахунку складає - 36'246,57
грн.;

· заборгованості по сплаті пені -
8'035,26 дол. США, що по курсу НБУ на дату
розрахунку складає - 64'225,83 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотекою є вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку встановленому цим Законом.

Статтею 590 ЦК України, ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» передбачено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється, серед іншого, за рішенням
суду. При цьому в рішенні суду, згідно
ст. 39 Закону України «Про іпотеку»,
зазначається спосіб реалізації
предмету іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої ст. 38
цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
іпотеку», реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду проводиться, якщо інше не
передбачено рішенням суду, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону.

Позивачем було направлено
відповідачам вимогу № 3275-544 від 09
квітня 2013 року про усунень порушень
допущених при виконанні умов вказаного
вище кредитного договору та
добровільне виселення, котра останніми
залишена поза увагою.

Посилання відповідачів та адвоката
ОСОБА_1 на порушення позивачем строків
позовної давності при зверненні до
суду з вказаним позовом є
неспроможними з наступних міркувань.

Частиною 2 та 3 ст. 264 ЦПК України
встановлено, що позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

З копії ухвали Зборівського районного
суду Тернопільської області від 01
грудня 2011 року про залишення позовної
заяви без розгляду, вбачається, що ПАТ
«Сведбанк», правонаступником якого є
позивач, зверталось в суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, тому строк
позовної давності був перерваний і
його перебіг почався заново та не
сплинув на момент подачі позовної
заяви про звернення стягнення на
предмет іпотеки, що є предметом
розгляду у Тернопільському
міськрайонному суді.

Крім цього із розрахунку
заборгованості за вказаним кредитом
борг відповідачів станом на 01 березня
2013 року становив 185'271,10 грн., що є
свідченням, що із часу одержання
кредиту 09 листопада 2006 року в сумі 15'000
дол. США позичальник здійснював
періодичне погашення боргу, а саме
заборгованість виникла станом на 01
березня 2013 року, а не станом на 09
листопада 2009 року.

Таким чином, у даному випадку має місце
порушення прав позивача з вини ОСОБА_2,
які підлягають захисту шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Враховуючи, що представник позивача
надає розрахунок заборгованості у
гривневому еквіваленті за курсом НБУ,
що діяв на момент проведення ним
обчислень боргу, тобто 01 березня 2013
року, зважаючи на відсутність щодо
цього заперечень з боку інших
учасників судового розгляду та
враховуючи їх інтереси, суд вважає за
необхідне взяти за основу дані
обчислення.

Також в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають до стягнення 1'852,71 грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 12, 33 Закону України
«Про іпотеку», ст. ст. 625, 626 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 210, 213, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить в
рівних частках ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в користь товариства із
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 1901/1106/88-518 від 09 листопада 2006 року, що
складає 185'271 (сто вісімдесят п'ять тисяч
двісті сімдесят одну) грн. і 10 коп.,
шляхом проведення прилюдних торгів.

Стягнути із відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь
товариства із обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» 1'852 (одну тисячу вісімсот
п'ятдесят дві) грн. і 71 коп. сплаченого
судового збору.

На винесене рішення може бути подана
апеляційна скарга до Тернопільського
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько