Справа № 190/2100/13-ц
Провадження 2/190/59/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2014 року
П'ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді
Легкошерст Ю.В.,

при секретарі
Гук С.Р.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Абдельджауед М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. П'ятихатки
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до аграно-виробничого
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроцентр К» про
визнання недійсним договору оренди
землі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до аграно-виробничого
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроцентр К» про
визнання недійсним договору оренди
землі.

В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що на
підставі Державного акту на право
власності на землю серїі ДП № 042121 її
матері ОСОБА_3 належала земельна
ділянка площею 5,130 га, що розташована на
території АДРЕСА_1. За життя 07.08.2008 року
мати уклала з відповідачем договір
оренди землі, згідно якого вона
передала відповідачеві у строкове
плате користування вказану земельну
ділянку строком на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла.
Спадщину за законом після смерті
матері прийняла вона, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 5,130 га, що
розташована на території АДРЕСА_1.

Вважає, що договір оренди,
укладений між її матір'ю та
відповідачем є недійсним, так як в
ньому відсутні всі істотні умови
договору, які передбачені статтею 15
Закону України "Про оренду землі",
зокрема в договорі відсутні умови
збереження стану об'єкта оренди та
істотна умова як «індексація орендної
плати».

Тому просить визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки від
07.08.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та АВ
ТОВ «Агроцентр», зобов'язати
відповідача звільнити вказану
земельну ділянку та повернути їй по
акту прийому-передачі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в
повному обязі та пояснила, що їй
належить земельна ділянка площею 5,130
га, що розташована на території
АДРЕСА_1. Вказану земельну ділянку вона
отримала в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_3 За життя мати
уклала договір оренди земельної
ділянки з АВ ТОВ «Агроцентр К», проте
укладений договір вважає
дискримінаційним, оскільки в ньому
закладені норми, що передбачають
обчислення розміру орендної плати без
урахування індексу інфляції та без
урахування коефіціенту індексації
грошової оцінки, що призводить до
виплати явно заниженої орендної плати.
ЇЇ мати дійсно погодилась на те, що
обчислення розміру орендної плати буде
проводитись без урахування індексу
інфляції та без урахування коефіціенту
індексації грошової оцінки, однак в
даний час власницею вказаної земельної
ділянки є вона, а тому умови договору
вважає такими, що суперечать чинному
законодавству. Крім того, договір
оренди від 07.08.2008 року не містить
істотної умови як «умови збереження
стану об'єкта оренди», вважає, що
вказана умова повинна бути окремим
пунктом в договорі. Відповідач умови
договору виконує належним чином, проте
відсутність вказаних істотних умов в
договорі суперечить чинному
законодавству, а тому такий договір
просить визнати недійсним. Додаткових
доказів на підтвердження того в чому
саме полягає порушення її законних
прав у зв'язку з відсутністю істотних
умов договору надавати не бажає.

Представник відповідача
Абдельджауед М.В. позов не визнала і
пояснила, що дійсно між АВ ТОВ
«Агроцентр К» та ОСОБА_3 07.08.2008 року був
укладений договір оренди земельної
ділянки, який зареєстрований в
Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр
ДЗК». Вказаний договір містить усі
істотні умови, передбачені ст. 15 Закону
України «Про оренду землі». Між ними та
ОСОБА_3 було досягнуто згоди, що
обчислення розміру орендної плати буде
здійснюватися без урахування індексу
інфляції. Вказана домовленість не
суперечить чинному законодавству та
відповідає вимогам Типового договору
оренди землі. Умови договору вони
виконують належним чином, будь-яких
претензій як з боку ОСОБА_3 на протязі
п'яти років так і з боку ОСОБА_1 не
надходило. Крім того, п. 20 вказаного
договору передбачено, що земля, яка
надана в оренду буде використовуватися
виключно за її цільовим призначенням. В
зв'язку з чим вимоги позивача вважають
необгрунтованими, тому в задоволенні
позову просять відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
такі факи та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_3 на праві приватної
власності належала земельна ділянка
площею 5,130 га, що розташована на
території АДРЕСА_1.

07.08.2008 року між ОСОБА_3 та АВ ТОВ
«Агроцентр К» в письмовій формі
укладений договір оренди земельної
ділянки, згідно якого ОСОБА_3 передала
АВ ТОВ «Агроцентр К» в строкове платне
користувння належну їй земельну
ділянку строком на 10 років /а.с.14-15/

Даний договір пройшов відповідну
державну реєстрацію та є
зареєстрованим у Жовтоводському
відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 07.08.2008 року
за № 42, про що мається відповідний
запис в договорі /а.с.14-15/.

Передачу земельної ділянки, якою
користується відповідач АВ ТОВ
«Агроцентр К» здійснено на підставі
акту прийняття-передачі земельної
ділянки в оренду, копія якого долучена
до матеріалів справи /а.с.15/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть /а.с.9/.

Позивачка ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_3 успадкувала належну їй земельну
ділянку площею 5,130 га, що розташована на
території АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом /а.с.12/ та зареєструвала своє
право на нерухоме майно, про що
свідчить копія Витягу № 9548140 з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності /а.с.13/.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
оредареві земельну ділянку у володіння
і користування на певний строк, а
орендар зобов'язаний використовувати
земельну ділянку відповідно до умов
договору та вимог земельного
законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законом як
істотні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренд; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається з оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передач; земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення -сторони, яка несе ризик
випадковою: пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини:
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Як вбачається із заявлених позовних
вимог ОСОБА_1 просить визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки з
підстав відсутності у ньому істотних
умов договору оренди землі, визначених
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»,
а саме умов збереження стану об'єкта
оренди та «індексації орендної плати».

Разом з тим, п. 20 вказаного Договору
передбачені умови збереження стану
об'єкта оренди - використовувати
земельну ділянку виключно за її
цільовим призначенням.

Крім того, п. 9 спірного Договору
передбачає, що обчислення розміру
орендної плати здійснюється без
урахування коефіцієнту індексації
грошової оцінки сільськогосподарських
земель та без урахування індексів
інфляції.

Тобто між ОСОБА_3 та АВ ТОВ «Агроцентр
К» було досягнуто згоди, що обчислення
розміру орендної плати буде
здійснюватися без урахування індексу
інфляції, ОСОБА_3 про це знала, про що
свідчить її власноручний підпис на
договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України визначено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси.

Така ж правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року № 6-94ц13 відповідно
до якої «виходячи з того, що відповідно
до статті 15 Цивільного кодексу України
та статті 3 Цивільного процесуального
кодексу України у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, суд повинен встановити
чи дійсно порушуються права
орендодавців у зв'язку з відсутністю в
договорах оренди умов, передбачених
статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998
року № 161-ХІV «Про оренду землі»,
визначити істотність цих умов, а також
з'ясувати у чому саме полягає порушення
їхніх законних прав».

Тобто, однією з обов'язкових умов
визнання договору недійсним є
порушення у зв'язку з його укладенням
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача.

Між тим, заявляючи позовні вимоги про
визнання недійсним вказаного договору
оренди ОСОБА_1 не навела і в судовому
засіданні не довела, чим саме порушено
її право у зв'язку з відсутністю в
договорі оренди зазначених умов, чи
дійсно цим порушуються її права і в
чому саме полягає порушення її
законних прав, а також їх істотності.

За таких обставин, оцінюючи усі докази,
які були досліджені у судовому
засіданні у їх сукупності та приймаючи
до уваги те, що договір оренди містить
усі істотні умови, а також враховуючи
те, що за результатами розгляду справи
факту порушення прав та охоронюваних
законом інтересів позивача не
встановлено, суд приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

На підставі ст.ст. 15, 638 ЦК України,
відповідно до ст. 13, 15 Закону України
«Про оренду землі» та керуючись ст.ст. 3,
10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
аграно-виробничого товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроцентр
К» про визнання недійсним договору
оренди землі - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
П"ятихатський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2014
року.

Головуючий - суддя
Ю.В.
Легкошерст