Справа № 459/4642/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

з участю: секретарів судових засідань
Черник Т.І.,

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третьої особи
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третьої
особи: ОСОБА_7, про визнання права
проживання та користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом, у якому
просить визнати за ним право на
проживання та користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Вимоги
обгрунтовані тим, що з ОСОБА_7, з якою
він зареєстрував шлюб 14.03.2014 року, вони
проживають у квартирі, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. За користування
квартирою сплачує комунальні послуги.
У квартирі, крім нього та третьої особи,
зареєстровані ще відповідачі. Рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 22.08.2013 року
встановлено наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1, а саме:
ОСОБА_7 вирішено надати в особисте
користування кімнату № 1 площею 12,3 м?;
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надати в
особисте користування кімнату № 2
площею 9,5 м?, кімнату № 3 площею 8,1 м?,
кімнату № 5 площею 16,2 м?; залишити в
загальному користуванні в рівних
частинах ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6:
кімнату № 4 площею 8,2 м?, кухню прощею 7, 4
м?, ванну кімнату площею 2,7 м??, вбиральню
площею 1, 2 м?, коридор площею 18, 2 м?,
вбудовану шафу площею 0,7 м?, лоджію
площею 6,7 м?; зобов'язано КП
«Червонограджитлокомунсервіс», КП
Червоноградтеплокомуненерго»
відкрити сторонам окремі особові
рахунки на займані приміщення;
стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 5581
(п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят одну)
гривню 70 копійок понесених витрат за
комунальні послуги; в решті вимог
відмовлено. Вказує, що на даний час
зареєстрований у квартирі по АДРЕСА_3,
де проживають його колишня дружина,
дочка, син та онуки.

Позивач та його представник у
судовому засіданні позов підтримали з
підстав, вказаних у позовній заяві.
Представник позивача пояснив, що його
довіритель у спірній квартирі проживає
більше 20 років. Є рішення суду про
встановлення порядку користування
вказаною вище квартирою та рішення про
виселення позивача зі спірної
квартири. Оскільки його довіритель є
співвласником спірної квартири, так як
ОСОБА_7 подарувала йому 1/2 ідеальну
частку від 1/4 ідеальної частини
квартири, що по вул. Шептицького, 1/62 у м.
Червонограді, просять позов
задовольнити.

Третя особа у судовому засіданні
просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, у судовому засіданні позов не
визнали та пояснили, що позивач жодних
коштів за комунальні послуги не
сплачує, застосовує до них фізичну
силу, зловживає спиртними напоями.
Просять у задоволенні позову
відмовити, оскільки не бажають
проживати з позивачем в одній квартирі.

Заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи, суд дійшов висновку про
задоволення позову з огляду на таке.

Судом установлено, що позивач є
співвласником (1/8 частки) квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується даними з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с. 21).

Кожен зі співвідповідачів є
співвласником 1/4 частки у праві
спільної власності на цю квартиру.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
(далі - ЦК) власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
посвідчує його право власності (ст. 392
ЦК).

Аналіз наведених правових норм
свідчить про те, що співвласник
квартири має право брати участь у
здійсненні права спільної часткової
власності щодо неї, домовитися з іншими
співвласниками про порядок володіння
та користування цим майном, а отже,
вправі володіти та користуватися
(проживати) у такій квартирі.

Оскільки права володіння та
користування входять до складу змісту
права власності, у разі їх невизнання
співвласник має право на їх захист, в
тому числі від інших співвласників,
шляхом пред'явлення до них позову на
підставі ст. 392 ЦК, зокрема, про визнання
його права проживання та користування
спірною квартирою.

За таких обставин позов
задовольняється.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
кожного з відповідачів на користь
позивача підлягає стягненню 1/3 від 243,60
грн. сплаченого позивачем судового
збору, що складає 81,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на
проживання та користування квартирою
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
на користь ОСОБА_2 по 81 (вісімдесят
один),20 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
В. В. Грабовський

Повний текст рішення виготовлено
04.12.2014 року.