Справа № 473/863/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання умов
договору позики

ВСТАНОВИВ:

20.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про виконання умов договору позики
укладеного 14.10.2009 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що згідно вказаного договору
позики укладеного в письмовій формі
він передав відповідачу ОСОБА_2 6000 грн.,
які вона зобов'язувалася повернути
через три місяці з виплатою відсотків
за користування наданими коштами - 20% на
місяць.

Посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від виконання умов договору
позики не повертаючи на його вимогу та
сплив строку виконання зобов'язання
грошові кошти, позивач просив позов
задовольнити, стягнувши з відповідача
9600 грн. та поновити йому строк позовної
давності пропущений по поважній
причині - стан здоров'я, який
перешкоджав вчиненню процесуальної
дії - подачі позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просить також стягнути судові витрати,
які складаються з витрат на правову
допомогу в сумі 2000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала частково в
сумі 1728 грн., вказуючи, що розписку про
отримання 14.10.2009 року коштів від
позивача вона писала та надала йому цю
розписку, кошти в сумі 6000 грн.
отримувала з умовою повернути їх з
урахуванням плати за користування ними
протягом трьох місяців - 20% в місяць.
Часткове визнання позову пояснює тим,
що нею на прохання сина позивача та
його дружини 02.04.2009 року було укладено
від її імені для них кредитний договір
з ТОВ «Платинум Експрес» про отримання
кредиту на придбання товару -
телевізора та будівельних матеріалів,
які спочатку виплачували кредит, а
після припинення їх сімейних відносин
вона зі згоди позивача в рахунок
повернення боргу по розписці погасила
залишок заборгованості за кредитним
договором.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами 14.10.2009 року було укладено
договір позики в письмовій формі,
згідно якого відповідач ОСОБА_2
зобов'язувалася повернути через три
місяці взяті у позику у ОСОБА_1 6000
гривень з оплатою за користування
позикою 20% на місяць, а всього 9600 грн.

На підтвердження укладення цього
договору та його умов наданий оригінал
письмового договору (розписку), який
посвідчує наявність зобов'язання
позичальника повернути грошову суму -
9600 грн., а знаходження розписки у
позикодавця свідчить згідно ст. 545 ЦК
України про невиконання зобов'язання
боржником у повному обсязі.

У відповідності зі ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк, що
встановлений договором.

Належних доказів, передбачених ст.545 ЦК
України про виконання боргового
зобов'язання відповідач ОСОБА_2 суду не
надала. Кредитний договір укладений
нею 02.04.2009 року в письмовій формі з ТОВ
«Платинум Експрес» підтверджує про
зобов'язання укладені нею особисто.

Статтею 257 ЦК України за зазначеним
спором встановлюється загальна
позовна давність тривалістю у три роки,
а початок перебігу позовної давності
згідно ч.5 ст. 261 ЦК України починається
зі спливом строку виконання
зобов'язання, тобто у нашому випадку
14.01.2010 року. Клопотання позивача ОСОБА_1
про визнання поважними причин
пропущення строку позовної давності
підлягає задоволенню, оскільки надані
ним докази: копія пенсійного
посвідчення про інвалідність ІІ групи
та медична довідка про стан здоров'я:
наявність судинно-серцевих
захворювань та захворювань
опорно-рухового апарату вказують на
наявність перешкод щодо звернення до
суду в строк визначений законом з
вимогою про захист свого цивільного
права.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Судові витрати
складаються з витрат на правову
допомогу в сумі 2000 грн.

Відповідно до статті 88 ч.3 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної частини
вимог. Позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ
групи і звільнений згідно Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору, а тому з відповідача
підлягає стягнення на користь державі
судовий збір в сумі 243,6 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати поважними причини пропущення
позовної давності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ідент. номер НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1 9600 грн., судові
витрати в сумі 2000 грн., а всього 11600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави (банк ГУ ДКУ в
Миколаївській області, код банку 38037770,
МФО 826013, р/р 0113) в розмірі 243,6 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя:
О.Є.Старжинська