У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 18 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року публічне акціонерне
товариство "Мегабанк" (далі - ПАТ
"Мегабанк"), яке є правонаступником
відкритого акціонерного товариства
"Мегабанк" (далі - ВАТ "Мегабанк")
звернулось до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 15 вересня 2006 року
між ним та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 152/2006, згідно якого
позивач надав їй кредит у розмірі 43 570
доларів США на придбання квартири, а
відповідачка зобов'язувалася
сплачувати кожного наступного місяця
плату по відсотках за користування
кредитом та основну суму кредиту
згідно вищезазначеного договору з
кінцевим терміном погашення
зобов'язання 14 вересня 2026 року.
Позивачем на виконання умов договору
було видано ОСОБА_3 кредит у сумі 43 570
доларів США, що підтверджується заявою
від 15 вересня 2006 року № 105_14.

У забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між позивачем
та ОСОБА_4 було укладено договір поруки
від 15 вересня 2006 року Позивач
неодноразово звертався до
відповідачів з вимогою погасити
заборгованість, які залишені без
реагування. Станом на 11 липня 2011 року
відповідачі заборгували позивачу 32 884
доларів США 90 центів.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути заборгованість за кредитним
договором від 15 вересня 2006 року,
укладеним між ВАТ "Мегабанк" та
ОСОБА_3 у розмірі 32 884 доларів США 90
центів та 6 393 грн. 98 коп., з яких: 28 442
доларів США 26 центів - залишок
неповернутих кредитних коштів,
4 442 доларів США 64 центів - прострочені
проценти за користування кредитними
коштами за період з 01 травня 2010 року по
31 травня 2011 року, 6 393 грн. 98 коп. -
неустойка (штраф у розмірі 3 540 грн. 97
коп. та пеня у розмірі 2 853 грн. 01 коп.) за
прострочення сплати процентів, -
солідарно з відповідачів на користь
позивача та шляхом звернення стягнення
в межах суми заборгованості на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за іпотечним
договором від 15 вересня 2006 року,
укладеним між ВАТ "Мегабанк" та
ОСОБА_3, із застосуванням процедури
продажу, встановленої ст. 38 Закону
України "Про іпотеку", - шляхом продажу
ПАТ "Мегабанк" предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві за ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
який здійснює свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна; надати
ПАТ "Мегабанк" право на отримання в
обласному комунальному підприємстві
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно для
відчуження вказаної квартири; виселити
відповідачів з квартири із зняттям з
реєстраційного обліку; передати
квартиру в управління ПАТ "Мегабанк" на
період до її реалізації із
застосуванням процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України "Про
іпотеку"; стягнути з ОСОБА_3 на користь
позивача штрафи за порушення виконання
умов іпотечного договору в розмірі 31 063
грн. 56 коп., з яких: штраф у розмірі 25 886
грн. 30 коп. за порушення умови
іпотечного договору про страхування
предмету іпотеки та штраф у розмірі 5 177
грн. 26 коп. - за порушення умови
іпотечного договору про передачу в
розпорядження іпотекодавця
правовстановлюючих документів та
технічної документації на предмет
іпотеки; стягнути з
відповідачів на користь позивача
понесені ним судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 26 червня 2012 року позов ПАТ
"Мегабанк" задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ПАТ "Мегабанк"
заборгованість за кредитним договором
№ 152/2006 від 15 вересня 2006 року у
сумі 32 884 доларів США 90 центів,
еквівалентній 262 750 грн. 35 коп., та 6 393
грн. 98 коп., а всього - 269 144 грн. 15
коп., шляхом звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 із
знаттям їх з реєстраційного обліку у
секторі ГІР ФО Личаківського РВ ГУ ЛМУ
МВС України у Львівській області;
стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ПАТ "Мегабанк" штрафи за
іпотечним договором від 15 вересня 2006
року, укладеним між ВАТ "Мегабанк" та
ОСОБА_3, посвідченим приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 2932, у сумі 31 063 грн. 56 коп.;
передано квартиру АДРЕСА_1 в управління
ПАТ "Мегабанк" на період її реалізації
із застосуванням процедури продажу,
встановленої статтею 38 Закону України
"Про іпотеку"; стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
судові витрати у розмірі 1 820 грн. У
задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 17 травня 2013 року за заявою
позивача виправлено описку в рішенні, а
саме: доповнено другий абзац
резолютивної частини рішення після
слів «шляхом звернення шляхом
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1» словами «із застосуванням
процедури продажу, встановленої
статтею 38 Закону України "Про іпотеку", -
шляхом продажу ПАТ "Мегабанк" предмета
іпотеки будь-якій особі - покупцеві за
ціною, визначеною суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
який здійснює свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна».

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від18 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позовної вимоги
ПАТ "Мегабанк" про надання права
отримати у обласному комунальному
підприємстві Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно для
відчуження спірної квартири скасовано
і ухвалено в цій частині нове рішення,
яким позов задоволено. Надано ПАТ
"Мегабанк" право на отримання в
обласному комунальному підприємстві
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно для
відчуження квартири АДРЕСА_1, яка
перебуває в іпотеці банку згідно з
іпотечним договором від 15
вересня 2006 року, укладеним між ВАТ
"Мегабанк" та ОСОБА_3 Змінено рішення в
частині солідарного стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки,
солідарного стягнення з відповідачів
штрафів за іпотечним договором та
судових витрат, виключено з
резолютивної частини рішення слова
"солідарно" та "ОСОБА_4".
Рішення у частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ "Мегабанк" штрафу у розмірі
25 886 грн. 30 коп. скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення, яким у
задоволенні цієї вимоги відмовлено. У
решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду у частині відмови у
солідарному стягненні з ОСОБА_4
заборгованості та ухвалити у цій
частині нове рішення про задоволення
позову у повному обсязі.

В іншій частині рішення апеляційного
суду не оскаржується.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, виходив із того, що
відповідачі взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконують, внаслідок
чого утворилася кредитна
заборгованість, яку необхідно стягнути
з боржника та поручителя солідарно,
крім того звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у частині відмови у
задоволенні позовної вимоги ПАТ
"Мегабанк" про надання права отримати у
обласному комунальному підприємстві
Львівської обласної ради "БТІ та ЕО "
витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно для відчуження спірної
квартири та ухвалюючи у цій частині
нове рішення про задоволення позову,
змінюючи рішення у частині солідарного
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, солідарного стягнення з
відповідачів штрафів за іпотечним
договором та судових витрат,
виключаючи з резолютивної частини
рішення слова "солідарно" та "ОСОБА_4",
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що суд першої інстанції вимоги
позивача про стягнення заборгованості
з відповідача ОСОБА_4, як із солідарного
боржника, за зобов'язаннями, які
виникають для нього з кредитного
договору та договору поруки, не
вирішував, тому не може вирішувати
заявлену позивачем вимогу про
солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором.

З висновками апеляційного суду
повністю погодитись не можна, оскільки
такі суперечать вимогам закону та не
ґрунтується на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
апеляційної інстанції у повній мірі не
відповідає.

Судом установлено, що 15 вересня 2006 року
між ВАТ «Мегабанк» (кредитодавцем) та
ОСОБА_3 (позичальником) укладено
кредитний договір (а. с. 8-9) та
додаткову угоду до нього (а. с. 13), за
умовами яких позичальник зобов'язаний
був у термін до 14 вересня 2026 року
повернути банку наданий кредит у сумі 43
570 доларів США та сплатити 13,5% річних за
користування ним, шляхом щомісячних
платежів у встановлених договором та
додатковою угодою до нього строки та
розмірах згідно з графіком погашення
кредиту (а. с. 10- 12).

Виконання зобов'язань за кредитним
договором було забезпечено договором
поруки від 15 вересня 2006 року, укладеним
між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4
(а. с. 25), та іпотекою нерухомого майна
згідно з договором іпотеки від 15
вересня 2006 року, укладеним між ВАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_3 (а. с. 20-22),
предметом іпотеки якого є квартира
АДРЕСА_1, і яка належить іпотекодавцю на
праві власності (а. с. 20).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки
(ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
внаслідок неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором станом на 11 липня 2011
року відповідачі заборгували позивачу
32 884 доларів США 90 центів (а.
с. 48).

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про існування правових підстав для
стягнення кредитної заборгованості.

Проте, не можна погодитися з його
висновком щодо відмови у задоволенні
позовної вимоги щодо солідарного
стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. п. 3.1 та 3.2 договору
поруки поручитель відповідає перед
Кредитором за порушення зобов'язання
Боржником, як солідарний боржник.

Поручитель відповідає перед
Кредитором у тому ж обсязі, що і
Боржник, включаючи сплачу основного
боргу за кредитом, процентів,
неустойки, комісійних винагород,
відшкодування збитків (а. с. 25 зворот).

Банк, звертаючись до суду із позовною
заявою, зазначив ОСОБА_4 як
співвідповідача та посилаючись на ст.
ст. 553-554 ЦК України просив стягнути
кредитну заборгованість солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 2-6).

Також, ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, у мотивувальній частині
посилався на умови договору поруки та
обов'язок ОСОБА_4 виконати зобов'язання
перед ПАТ «Мегабанк» за кредитним
договором, із посиланням на відповідні
норми матеріального права.

Тобто висновок апеляційного суду про
те, що питання стягнення
заборгованості із ОСОБА_4 у Галицькому
районному суді м. Львова при розгляді
справи № 1304/4524/12 не вирішувалось та суд
вийшов за межі позовних вимог є
помилковим.

Таким чином рішення суду апеляційної
інстанції у частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення заборгованості з
боржника та поручителя ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, без урахування норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
тому підлягає скасуванню з
направленням справи у цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 18 листопада 2013 року у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
скасувати, справу у цій частині
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська