Провадження № 2/225/263/2014
Справа № 225/7341/13-ц
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги
тим, що при розгляді в суді
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_4 у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 101 ч. 1 КК України (а
редакції 1960 р.) було доведено, що саме
він своїми протиправними діями, 29 січня
1996 року близько 17 год., знаходячись в
районі будинку № 2 по вул. Рябошапки в м.
Дзержинську, на ґрунті неприязних
відносин, умисно, зробив постріл з
обрізу самозарядного карабіна "Спорт"
калібру 5,6 мм в область попереку,
заподіявши йому вогнепальне кульове
проникаюче поранення хребта з
пошкодженням грудного хребця,
пошкодженням спинного мозку, яке як
небезпечне для життя відноситься до
тяжкого тілесного пошкодження. Також
було доведено, що ОСОБА_4 близько в
перших числах січня 1996 року незаконно
придбав, зберігав та носив вогнепальну
зброю без відповідного дозволу і тим
самим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст.
222 КК України (в редакції 1960р.).

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 10 березня 2011
року кримінальна справа за
обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.
101, ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції 1960р.)
припинена, а обвинувачений звільнений
від кримінальної відповідальності у
зв'язку із закінченням строків
давності. В цій кримінальній справі він
був визнаний потерпілим.

Вважає, що внаслідок злочинних дій
ОСОБА_4 йому була спричинена моральна
шкода, яка полягає в порушені
звичайного образу життя. Крім того,
нанесення тяжких тілесних ушкоджень
спричинило погіршення стану його
здоров'я. У зв'язку з отриманням цих
ушкоджень він є інвалідом першої групи,
який потребує стороннього догляду,
через що відчуває моральні страждання,
фізичний біль, який призвів до втрати
звичайних для нього життєвих зв'язків,
докладанні додаткових зусиль для
організації свого життя. Пошкодженням
здоров'я йому заподіяно моральні
страждання, на відшкодування яких він
просить стягнути 1000000 (один мільйон)
грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
його інтереси за довіреністю
представляв ОСОБА_2, який в судовому
засіданні повністю підтримав заявлені
позовні вимоги, наполягав на їх
задоволенні.

Належно повідомлений відповідач в
судове засідання не з'явився з
невідомих причин, заяву про причини
неявки або про розгляд справи за його
відсутності суду не подавав, тому суд
розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК
України заочно.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що постановою
Дзержинського міського суду Донецької
області від 10.03.2011 року (а.с. 48-50)
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 101 КК
України (в редакції 1960р.) закрита, а
обвинувачений звільнений від
кримінальної відповідальності в
зв'язку із закінченням строків
давності. Цією постановою суду ОСОБА_4
визнано винним в тому, що він близько в
перших числах січня 1996 року незаконно
придбав, зберігав та носив вогнепальну
зброю без відповідного дозволу, а також
29 січня 1996 року близько 17 год.,
знаходячись в районі будинку № 2 по вул.
Рябошапки в м. Дзержинську, на ґрунті
неприязних відносин, умисно, зробив
постріл з обрізу самозарядного
карабіна "Спорт" калібру 5,6 мм в область
попереку, заподіявши ОСОБА_3
вогнепальне кульове проникаюче
поранення хребта з пошкодженням
грудного хребця, пошкодженням спинного
мозку, яке як небезпечне для життя
відноситься до тяжкого тілесного
пошкодження, що відповідно до ч. 4 ст. 61
ЦПК України є обов'язковим для суду, що
розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її права,
яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичні особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини,крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Суд вважає, що завдання позивачу тяжких
тілесних ушкоджень спричинило
останньому моральну шкоду, яка
виразилася в моральних стражданнях.

Суд приймає до уваги те, що
протиправними діями відповідача,
спрямованими на вчинення злочину,
спричинило відповідачу моральну шкоду,
яка виразилася в фізичних та моральних
стражданнях. Внаслідок завданих
злочином тілесних ушкоджень позивач
став інвалідом першої групи,
безстроково (а.с. 3, 7), обмежений в руці,
потребує постійного стороннього
догляду (а.с. 17, 18-22). У зв'язку з цим було
порушено його душевний стан та
звичайний образ життя. Зазначене
призвело до змін звичайного образу
життя та потребувало від позивача
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Суд знаходить, що доводи позивача про
заподіяння йому моральної шкоди
заслуговують на увагу. Суд враховує
погіршення стану здоров'я позивача
внаслідок вчиненого злочину, відчуття
постійного дискомфорту, порушення
нормальних життєвих зв'язків позивача.
Перелічені негативні явища дійсно не
можуть не турбувати потерпілого, не
можуть не викликати переживання,
страждання, стрес, депресію. Отже, факт
моральних страждань є очевидним і не
потребує доказування іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошової
компенсації суд враховує, що моральну
шкоду не можна відшкодувати в повному
обсязі, так як не має і не може бути
точних критеріїв майнового виразу
душевного болю, спокою. Будь-яка
компенсація моральної шкоди не може
бути адекватною дійсним стражданням,
тому будь-який її розмір може мати суто
умовний вираз.

З врахуванням ступеня та глибини
моральних страждань позивача, яких він
зазнав внаслідок протиправних дій
відповідача ОСОБА_4, конкретних
обставин справи, порушення нормального
укладу життя, керуючись принципом
розумності та справедливості, суд
знаходить можливим стягнути з
відповідача на користь позивача 100000
(сто тисяч) грн., як відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеність перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги частково доведені, тому
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» позивач звільнений від сплати
судового збору.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 224 ЦПК
України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у відшкодування
моральної шкоди у сумі 100000 (сто тисяч)
грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Дзержинським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги рішення, якщо
його не було скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції або
Дзержинським міським судом за
наслідками розгляду заяви про перегляд
заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Донецької області через Дзержинський
міський суд на протязі десяти днів з
дня проголошення рішення.

Суддя: