Справа №300/104/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді: Конепуда В.І., при
секретарі с/з - Бирак М.М., з участю
позивача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Воловець цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Воловецького ДВПТІ,
Нижньоворітської сільської ради, треті
особи: Воловецька державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Воловецького районного управління
юстиції, про визнання права власності,
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом
до Воловецького ДВПТІ,
Нижньоворітської сільської ради, треті
особи: Воловецька державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Воловецького районного управління
юстиції про визнання права власності
на квартиру, що знаходиться за адресою:
Свою заяву мотивував тим, що у 1994
році придбав у ОСОБА_3 квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 20.09.2002
року між позивачем та ОСОБА_3 було
укладено угоду, згідно якої позивач
теплоносіїв, поліпшення житлових умов
квартири, яка пізніше мала перейти у
власність позивача, оскільки ОСОБА_3
часто хворів, не мав змоки купити ліки,
тому вирішив продати квартиру
позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. З
того часу, по теперішній час, позивач
ОСОБА_2 на правах власника,
добросовісно та безперервно володіє та
відкрито користуються квартирою,
доглядає за нею, утримує її. Раніше
неодноразово звертався до відповідача
з приводу оформлення право власності
на дану квартиру, оскільки понад 10
років безперервно користується нею,
однак відповідач рекомендував йому
звернутися до суду із позовною заявою
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримав повністю,
посилаючись на обставини викладені в
Представник відповідача -
Нижньоворітський сільський голова
Рябінчак М.М. в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі, щодо
задоволення позову не заперечує.
Представник відповідача -
начальник ДВПТІ по Воловецькому району
Мельник М.І. та представник третьої
особи - реєстраційної служби
Воловецького районного управління
юстиції в суд не з'явилися, причини їх
неявки невідомі, про розгляд справи
повідомлялись належним чином.
Представник третьої особи -
державний нотаріус Воловецької
державної нотаріальної контори в
судове засідання повторно не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи
без її участі, в якій зазначено, що
договір купівлі - продажу квартири
укладений між сторонами по справі
нотаріально не посвідчений, оскільки
продавець помер, то не може підтвердити
чи він мав намір продати квартиру, або
взагалі чи підписувався цей договір.
Заслухавши та обміркувавши
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
Як вбачається із договору
укладеного між позивачем ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 20.09.2002 року (а.с. 6), ОСОБА_3 продав
свою квартиру, що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1. позивачу ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 25.11.2004 року ( а.с.7).
Як встановлено в судовому
засідання, по теперішній час, позивач
ОСОБА_2 на правах власника,
добросовісно та безперервно володіє та
відкрито користуються квартирою,
доглядає за нею та утримує,
підтвердженням чого є довідка
виконкому Нижньоворітської сільської
ради №1261 від 25.07.2011 року, згідно якої
ОСОБА_2 дійсно постійно проживає у
квартирі що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.10 ). Претензій щодо його
проживання в даній квартирі ніхто не
Ст.344 ч.1 ЦК України встановлено, що
особа, яка добросовісно заволодів
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
Як встановлено у судовому
засіданні позивач добросовісно
володіє майном, а саме квартирою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 більше
У відповідності до вимог ч. 3. ст. 3
Закону України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.
Згідно із ст.344 ЦК України, особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років набуває права
власності на це майно (набувальна
давність). Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
При цьому п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
встановлено, що правила ст.344 ЦК України
про набувальну давність поширюються
також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.
Оскільки ЦК України набрав
чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344
ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 01 січня 2004
року, а отже визнати право власності за
набувальною давністю суд може не
раніше 01 січня 2011 року.
Набувальна давність поширюється
на випадки фактичного безперервного
володіння чужим майном.
Для набуття права власності на
таке майно володілець має звернутися у
суд із заявою про визнання за ним права
власності, що виникло внаслідок спливу
набувальної давності. В разі винесення
судового рішення, яким така заява
задоволена, та набранням таким
рішенням законної сили і є підставою
для виникнення права власності на таке
майно. Слід зазначити, що право
власності на нерухоме майно виникає
саме з моменту державної реєстрації.

Так, згідно із ст.344 ч.4 ЦК України
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Право власності (ч.ч.1,2 ст.328 ЦК
України) набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З урахуванням всього
вищевикладеного, суд приходить до
переконання, що існують обставини, які
є підставою для визнання за позивачем
ОСОБА_2 права власності на вище вказане
нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 328, 344 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя:
Конепуд В.І.