Ухвала

17 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.

суддів: Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М.,

Мазур Л.М.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
дарування жилого будинку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від
21 листопада 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 15 січня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове про задоволення позову.

Визнано недійсним договір дарування,
укладений 18 жовтня 2000 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилено. Рішення апеляційного
суду Вінницької області від 15 січня 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права.

Як на підставу перегляду ОСОБА_3
посилається на ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 22 січня 2014
року в справі за позовом про визнання
довіреності та договору дарування
квартири недійсними, повернення
квартири; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 березня 2013 року в справі за
позовом про визнання недійсним
договору дарування; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03
травня 2012 року в справі за позовом про
визнання недійсним договору дарування;
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 серпня 2012 року
в справі за позовом про визнання
недійсним договору дарування; ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року в справі
за позовом про визнання недійсним
договору дарування; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року
в справі за позовом про визнання
недійсним договору дарування.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, визначених у
ст. 355 ЦПК України, а в доданих судових
рішеннях підстава і фактичні обставини
є різними, відтак, правовідносини не є
подібними, у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору дарування жилого будинку, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Г.В. Юровська