АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3809/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Петренко Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року у справі за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва до
ОСОБА_1 про стягнення вартості
безпідставно набутої теплової енергії,
-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 рокупредставник позивача
звернувся в суд із зазначеним позовом,
в якому, з урахуванням уточнених вимог,
просив стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту теплову
енергію, яка нараховувалась за адресою
АДРЕСА_1 і становить 21 063,09 грн.,
інфляційну складову боргу 1 772,93, 3%
річних - 1 010,12 та судовий збір в розмірі
286.51 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач користуючись тепловою
енергією не сплачував за її
використання, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року -
позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва борг
розмірі 21 063,09 грн. інфляційну складову
боргу 1 772,93 грн., 3% річних 1 010,12 грн. та
судовий збір в розмірі і 238,46 грн.

У задоволені іншої частини позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати його та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що позивачем пропущено
строк позовної давності по стягненню
заборгованості за теплову енергію, в
тому числі інфляційні та три проценти
річних, за період із 2009 року по листопад
2010 року на загальну суму 14 517.47 гривень.

Крім того, сторонами по справі договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення не
укладався.

Зазначив, що він був неправомірно
позбавлений право брати участь у
судових засіданнях.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
відповідач, тепловою енергією, порушує
зобов'язання щодо оплати за їх надання.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно ст.ст.67,68 ЖК України плата за
комунальні послу (водопостачання, газ,
електрична, теплова енергія та інші
послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та плата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісячно в
строки, встановлені Кабінетом
Міністрів України.

Згідно ст.79 ЖК України користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонд
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюються з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями,
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст.20, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» - розмір
плати за житлово-комунальні послуги, за
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій
розраховується і встановлюється,
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Відповідно до п.п.14,17 Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими територіями,
плата використання теплової та
електричної енергії, газу, за
водопостачання і каналізацію та інші
послуги власниками квартири (будинків),
наймачами, орендарями вноситься за
затвердженими в установленому порядку
тарифу пізніше 10 числа наступного
місяця, якщо договором не встановлено
інші строки.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до договору
та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться й одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускаються.

Судом встановлено, що позивачу
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1.

Згідно акту № 4-06/132 від 23.06.2011р. при
обстеженні житлового будинку АДРЕСА_1
власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1
надано: договір купівлі-продажу
житлової квартири від 11.02.2002р.,
загальною площею 84,6 кв.м.; договір найму
(оренди) жилих приміщень від 01.12.2009р.,
орендодавець ОСОБА_1, орендар ОСОБА_2 та
Полілуй Н.В. На даний час в квартирі
АДРЕСА_1 працює депутат Сумської
обласної ради Полілуй М.В. (в приміщенні
офісні меблі) (а.с.8).

Згідно акту № 4-11/144 від 29.11.2011р. при
обстеженні житлового будинку АДРЕСА_1
використовується як житлова, орендарі
в квартирі відсутні (вивіска відсутня)
(а.с. 9).

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13.08.2013р., залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 31.10.2013 року, у задоволенні
позову ОСОБА_1 до КП ЖГ Святошинського
району м. Києва про визнання договору
неукладеним, визнання незаконними,
відновлення становища, яке існувало до
порушення шляхом зобов'язання
скасувати заборгованість - відмовлено.

Згідно розрахунку заборгованості
заборгованість відповідача за
опалення складає 21 063, 09 грн., інфляційна
складова боргу - 1 772,93 грн. та 3% річних -1
010,12 грн., а всього 23 846,14 грн. (а.с. 33).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з тим, що ОСОБА_1
користується тепловою енергією, не
вносячи відповідну плату за такі
послуги.

Твердження апелянта про те, що
позивачем було пропущено строк
позовної давності не заслуговують на
увагу суду, з огляду на таке.

Відповідно ст.ст.257,267 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, ч. 1 ст. 264 ЦК України
визначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу іншого обов'язку.

Так, відповідно на наданих апелянтом
квитанції про сплату за централізоване
опалення, що були нараховані Філією №
814 Святошинського району м. Києва,
ОСОБА_1 сплачував за користування
тепловою енергією у період з 2009 року по
2010 рік, а тому апеляційна інстанція
приходить до висновку, що строк
позовної давності був перерваний,
оскільки борг визнавався.(а.с.80, 90-96).

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Окрім того, заява про
застосування строку позовної давності
позивачем у суді першої інстанції не
подавалася. Щодо визначення суми боргу,
колегія погоджується з її розміром,
оскільки він підтверджений наданим
позивачем розрахунком після уточнення
позовних вимог ( а.с. 31).

Доводи апелянта про те, що ним за
квитанціями за період із 2009 по 2011 роки
було сплачено КП ГІОЦ (КП РЕО-10) гроші за
опалення в сумі 6 451.49 гривень не
спростовують наявність боргу, який
зазначався у кожній квитанції, проте, у
визначеній сумі не сплачувався.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді