Справа № 567/1307/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Острог справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акцент-Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором звернулося ПАТ
«Акцент-Банк».

Свою позовну заяву мотивує тим, що
відповідно до кредитного договору №
б/н від 18.07.2008 року, ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідно до умов
укладеного договору він складається з
Заяви позичальника, Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою.

Зазначає, що ПАТ «Акцент-Банк» є
правонаступником прав та обов'язків
ЗАТ «Акцент-Банк» у зв'язку з чим, на
підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 14.05.2009 року, було
змінено тип Банку та його найменування
із ЗАТ «Акцент-Банк» на ПАТ
«Акцент-Банк».

Зазначає, що внаслідок невиконання
відповідачем умов кредитного договору
станом на 22.10.2014 року виникла
заборгованість в сумі 23616,87 грн., яка
складається з: 2655,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 11486.07 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7875.00 грн. -
заборгованість з комісії за
користуванням кредитом, а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500.00 грн., -
штраф (фіксована частина) та 1100.80 грн. -
штраф (процентна складова).

Просить стягнути з ОСОБА_1
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 23616,87грн. та судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши
клопотання, в якому просив розгляд
справи здійснювати у його відсутності
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1
не з'явився, подавши заяву про розгляд
справи в його відсутність та просив в
задоволенні позову відмовити. В
обґрунтуванні своєї позиції вказував,
що кредитний договір був укладений
18.07.2008 року. Останній платіж був
здійснений 01.08.2008 року, тому просив
застосувати строки позовної давності,
посилаючись на вимоги ст.256, 257 ЦПК
України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов не підлягає до задоволення з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до кредитного договору №
б/н від 18.07.2008 року, ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідно до умов
укладеного договору він складається з
Заяви позичальника, Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою.
Внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов
кредитного договору станом на 22.10.2014
року виникла заборгованість в сумі
23616,87 грн.

( а.с. 8-11)

Укладений між сторонами договір в
частині надання кредиту відповідає
положенням ст.1054 ЦК України. Відповідно
до ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
грошові кошти у строк та в порядку,
встановленому договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Із розрахунку заборгованості за
договором б/н від 18.07.2008 року доданим
позивачем, вбачається, що останній
платіж за кредитним договором ОСОБА_1
було здійснено 01.08.2008 року, а з 29.08.2008
року за ним рахується сальдо
простроченої заборгованості за
кредитом розміром 133,53 грн. Проценти,
пеня за кредитним договором
відповідачем також не сплачувалися,
про що свідчать записи починаючи з
18.07.2008 року.

( а.с.5-7)

Із п.5.4. Правил користування платіжною
карткою вбачається, що строк дії картки
вказаний на лицьовій стороні картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця. Строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

( а.с.10)

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором 07.11.2014 року.

( а.с. 2)

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Відповідно
до ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України).

Відповідач просить застосувати
позовну давність до позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитом.

При укладенні договору сторони
погодили строки виконання боржником
окремих зобов'язань (щомісячного
внесення платежів), що входять до
змісту зобов'язання, яке виникло на
основі договору.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання, відповідно
до ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку.

Статтею 264 ЦК України визначено,
що перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення.

01.12.2014 року відповідачем ОСОБА_1
подано заяву про застосування строків
позовної давності.

( а.с. 32-34)

З матеріалів позовної заяви
встановлено, що останній платіж по
договору кредиту № б/н від 18.07.2008року,
відповідачем було здійснено 01.08.2008
року.

Враховуючи зазначене, при вирішенні
спору суд виходить з того, що останнім
днем часткового погашення кредиту за
договором було 01.08.2008 року, і з того
часу відповідач взагалі припинив
виконувати свої обов'язки за договором
кредиту.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин, початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою. Так, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання, перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України). У
зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

При цьому, початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи ( ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту, відсотків
позичальником повинно здійснюватись
щомісячно, то початок перебігу строку
позовної давності слід обчислювати не
пізніше останнього кожного місяця
після 01.08.2008 року, тобто з моменту, коли
відповідач припинив виконувати кожне
зі своїх зобов'язань.

Така правова позиція викладена й в
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року у справі №6-116 цс 13.
Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, у висновках Верховного Суду
України, викладених у постановах
Верховного Суду України від 19.03.2014 року
(справа № 6-14цс14), від 01.10.2014 року (справа
№ 6-134цс14) та від 29.10.2014 року (справа №
6-169цс14) - відповідно до статті 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу. Сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові (частина
четверта статті 267 ЦК України). Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, частина
друга статті 258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Відповідно до
статті 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України). Початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд. Таким чином, у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.
Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Виходячи з наведеного, за наявності
відповідної заяви відповідача, суд
вважає за можливе застосувати щодо
вимог позивача про стягнення
заборгованості за користування
кредитом позовну давність, а тому в
позові слід відмовити.

За умовами кредитного договору № б/н
від 18.07.2008 року погашення кредиту,
відсотків позичальником повинно
здійснюватися щомісячно. Останній
платіж за договором відповідачем було
вчинено 01.08.2008 року. Початок перебігу
строку позовної давності слід
обчислювати за зазначеним кредитним
договором після останнього числа
кожного місяця, тобто з часу, коли
відповідач припинив виконувати кожне
із своїх зобов'язань.

Оскільки позов було подано тільки
07.11.2014 року, то відповідно до ст. 267 ЦК
України в позові і в цій частині слід
відмовити за наслідками спливу
позовної давності.

На підставі ст. 256-258, 264, 267, 549, 610, 1048-1050, 1054
ЦК України, керуючись ст. 10, 57,60, 62, 212
ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові публічного акціонерного
товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного судуГуц
Ф.Л.