АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/978/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/632/14
Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А. В.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Котелевського районного
суду Полтавської області від 02 січня 2014
року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №б/н від 21 січня 2008
року в розмірі 32 216,93 грн. та судових
витрат.

В обґрунтування позову банк зазначав,
що відповідач порушив договірні
зобов'язання в частині своєчасного
повернення кредиту, сплати відсотків,
комісії та інших витрат.

Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 02 січня 2014 року
у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Вказує, що позовна заява подана до суду
в межах строку позовної давності,
оскільки за угодою сторін строк дії
договору прирівняний до строку дії
картрахунку.

Крім того, банк зазначає, що
правовідносини між ним та
позичальником не припинені і
триватимуть до виконання останнім
кредитних зобов'язань.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 21 січня 2008 року ОСОБА_1
звернувся до позивача з письмовою
заявою про відкриття кредитного
карткового рахунку з кредитним лімітом
в сумі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2% на
місяць на залишок заборгованості,
щомісячної комісії 3,5% /а.с.7/.

Своїм особистим підписом відповідач
підтвердив, що він ознайомився та
згодний з Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді,
крім, того він згодний, що заява разом з
Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами
надання банківських послуг, Тарифами
складають між ним та банком договір про
надання банківських послуг /а.с. 7-11/.

Відповідно до Пам'ятки клієнта, яка є
невід'ємною частиною договору від 21
січня 2008 року, розмір обов'язкового
щомісячного платежу, який належить
вносити до 25 числа кожного місяці,
становить 715,00 грн., базова процентна
ставка - 2%, комісії - 3,5 %. Строк дії
договору - 12 місяців /а.с.65/.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той же
строк./а.с.10/

Сторони визнали, що платіжна картка
НОМЕР_1 відповідачу фактично не
видавалася, так як останній отримав
готівкою повну суму кредиту у
відділенні банку в день оформлення
договору.

Відповідач належним чином не виконав
обов'язків щодо повернення кредитних
ресурсів та сплати відсотків.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що станом на 17 вересня 2013
року ОСОБА_1 має заборгованість перед
банком у загальному розмірі 32 216,93 грн.,
з яких:

- 4 221,14 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 15 285,46 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 10 700,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8,6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1510,33 грн.- штраф (процентна складова)
/а.с.4-6/.

Відмовляючи у задоволенні позову банку
за заявою боржника про застосування
наслідків пропуску строку позовної
даності, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки умовами договору
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного щомісячного платежу,
а відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Вірно пославшись на цитовану правову
позицію, висловлену Верховним Судом
України в постанові від 06 листопада 2013
року у справі №6-116 цс 13, яка відповідно
до приписів ч.1 ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України,
місцевий суд допустив неправильне її
застування. А саме, суд не звернув увагу
на п.9.12. Умов та правил надання
банківських послуг щодо лонгації
договору. Таким чином, зобов'язання, які
не виконані у межах річного строку дії
договору, при лонгації останнього
продожують існувати.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України
спливає у відповідне число останнього
місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.261
ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, у разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, кредитор
протягом всього часу - до закінчення
строку виконання зобов'язання вправі
заявити вимоги про повернення позики,
що підлягає сплаті разом з
нарахованими процентами, а також
стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом
щомісячні платежі в межах позовної
давності щодо кожного із цих платежів.

З вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом банк
звернувся 17 жовтня рок, тому має право
на стягнення платежів, строк внесення
яких настав після відповідного числа
жовтня 2010 року.

Із розрахунку, наданого позивачем,
вбачається що прострочена
заборгованість за тілом кредиту з 17
жовтня 2010 року по 17 вересня 2013 року
складає 2 948,85 грн. (4 221,14 - 1 272,29 грн.);
несплачені проценти - 8 992,05 грн. (15 285,46
грн. - 6 293,41 грн.); комісія - 6 125,00 грн. (10
700,00 грн. - 4 575,00 грн.).

Крім того, загальна заборгованість за
тілом кредиту, процентам та комісії за
період з 17 жовтня 2010 року по 17 вересня
2013 року складає 18 065,9 грн., тому штраф
(процентна складова) 5% від цієї суми
буде складати 903,3 грн. Також з
відповідача підлягає стягненню і штраф
в розмірі фіксованої частини - 250 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення
сум, що підлягали сплаті боржником до 17
жовтня 2010 року , задоволенню не
підлягають за пропуском строку
позовної давності, про застосування
якого відповідач подав відповідну
заяву.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
місцевого суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Документальне підтвердження у
матеріалах справи знайшли сплата
позивачем судового збору за подачу
позову на суму 322,17 грн.

Оскільки ціна позову складала 32 216,93
грн., а розмір заборгованості, яку
належить стягнути з ОСОБА_1 складає 19
219,2 грн. (60% від ціни: 19 219,2 грн.Х100%/32 216,93
грн.), то на користь банку належить
присудити 193,30 грн. судових витрат (322,17
грн.Х60%/100%).

Керуючись ст.ст.303,304,307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Котелевського районного суду
Полтавської області від 02 січня 2014 року
- скасувати та ухвалити нове рішення
про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 21 січня 2008 року у розмірі 19 219,2
грн., з яких: 2 948,85 грн. - заборгованість
за кредитом, 8 992,05 грн. - несплачені
проценти, 6 125,00 грн. - комісія, 903,30 грн. -
штраф (процентна складова), 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 193,30 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення та
може бути оскаржено протягом 20 днів
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/
П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук