Справа № 214/2459/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Некрасової К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю чоловіка,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, в якому вказала, що
вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_4
працював на ОКС об'єднання
«Кривбасруда» з 19.06.1945 по 01.07.1962 року на
посаді теслі, а з 01.04.1962 року по 23.04.1985
року на посаді заготівника бетону,
робітника, слюсаря, стропальника,
рамника. В 1962 році чоловіку позивача
ОСОБА_4 встановлено професійне
захворювання: сидеросилікоз, ефізема
легень другої стадії, легенева
недостатність другого ступеня. Згідно
висновку профпатологічної МСЕК від
16.03.1993 року ОСОБА_4 у зв'язку з отриманим
на підприємстві професійним
захворюванням було встановлено 45%
втрати працездатності, на безстроковий
термін та було визнано інвалідом 3-ої
групи. Згідно довідки про причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням, серії АА №0000016 від 19.06.2013
року, встановлений причинний зв'язок
смерті чоловіка позивача ОСОБА_4 з
професійним захворюванням отриманим
на роботі у відповідача від 08.10.1962 року.
Внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, який був її
годувальником, позивачу завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в 50 000
грн. та просить стягнути з відповідача.
Крім того, позивач вказала, що ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
є правонаступником ВО «Кривбасруда».

На виконання ухвали суду від 22 травня
2014 року до суду надані
медично-експертні документи померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві. Вказавши на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача
ОСОБА_4. За життя при роботі у
відповідача він отримав професійне
захворювання та у 1962 році йому було
встановлено 45% втрати працездатності.
Згідно довідки МСЄК від 19.06.2013 року
встановлено причинний зв'язок смерті
чоловіка позивача з професійним
захворюванням отриманим під час роботи
у відповідача. У зв'язку зі смертю
чоловіка позивачу завдано морального
страждання, їй було важко переживати
його прижиттєві страждання від
захворювання, після смерті чоловіка,
вона зверталась до лікарів, по
погіршився її стан здоров»я. Просить
стягнути заподіяну моральну шкоду 50000
грн

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
посилаючись на обставини викладені в
поданих письмових запереченнях проти
позову, в яких зазначено, що позовні
вимоги позивача ґрунтуються на
вимогах ст. 153 КЗпП України, який набрав
чинності 01.06.1972 року та діє на цей час. А
отже, чинний КЗпП України регулює
відносини, які виникли з дня набрання
ним чинності, і як наслідок його дія не
розповсюджується на правовідносини, що
існували в 1962 році, на момент
виникнення захворювання у чоловіка
позивача ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. За таких обставин,
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні. Крім того, позивачем не
надано доказів вини відповідача,
оскільки смерть чоловіка позивача, яка
знаходиться в причинному зв'язку з
професійним захворюванням не є
підставою для стягнення моральної
шкоди, завданої позивачу смертю її
чоловіка. Також зазначив, що дійсно
правонаступником ОКС об'єднання
«Кривбасруда» є Публічне акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат».

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що позивач є її матрі'ю, а
ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є її
батьком. Вони прожили разом більше 50
років. В 1962 році батько був визнаний
інвалідом ІІ групи по професійному
захворюванню. Мати тяжко переживала
втрату батька. Вона вважає, що причиною
смерті батька є професійне
захворювання. Батько отримував пенсію
по інвалідності та страхові виплати.
Батько працював до пенсійного віку.
Батько тяжко дихав, бо йому було боляче,
він дуже страждав. Помер він у віці 82
роки.

Суд, вислухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
дослідивши в судовому засіданні надані
докази, повно і всебічно з`ясувавши
обставини цивільної справи, дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог частково,
мотивуючи своє рішення наступним
чином.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Встановлено, що з 02 липня 1953 року
позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у
шлюбі, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб виданого 02 липня 1953
року Жовтневим районним ЗАГС, про що
зроблений актовий запис №710 (а.с. 6).

Відповідно до змісту трудової книжки
ОСОБА_4, він працював на ОКС об'єднання
«Кривбасруда» на посадах: з 18.10.1946 року
по 26.12.1946 рік - лопаточникоом; з 27.12.1946
року по 14.05.1952 рік - ремонтник колій; з
15.05.1952 року по 15.05.1956 рік - розгрібальник;
16.05.1956 року по 30.11.1962 рік - прохідник; з
01.12.1962 року по 03.01.1965 рік - заготівник
бетону; з 04.01.1956 року по 17.03.1965 рік -
транспортний робітник; з 18.03.1965 року по
30.04.1969 рік - слюсар; з 01.05.1969 року по 31.12.1975
рік - топольник-такилажник; з 01.01.1976 року
по 22.04.1985 рік - рамник, 23.04.1985 - звільнений
за власним бажанням у зв'язку з уходом
на пенсію за віком. Данні обставини
також підтверджуються довідкою про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
записів в ній від 05.12.2011 року (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть, серія
НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про
зроблено актовий запис №1771 від 14
листопада 2011 року (а.с. 3).

В свою чергу, що відповідно до змісту
довідки про причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням або
трудовим каліцтвом серії АА №0000016 від
19.06.2013 року, висновком МСЕК від 18.04.2012
року встановлено, що причинний зв'язок
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з
професійним захворюванням від 08.10 1962
року (а.с. 13)

Крім того, відповідно до змісту
довідки, серії ВТЕ-29 № ОУО221 група ІІІ,
про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності в
процентах, необхідності в додаткових
видах допомоги від 16.03.1993 року, що
видана ОСОБА_4, дата освідчення 16.03.1993
року, строк втрати професійної
працездатності відраховувати з 25.11.1992
року (а.с. 16).

Відповідно до змісту довідки, серії
ВТЕ-29 № ОУО221 група ІІІ, про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності в процентах,
необхідності в додаткових видах
допомоги від 16.03.1993 року, що видана
ОСОБА_4, дата освідчення 16.03.1993 року акт
№646, встановлено, що ступень втрати
його професійної працездатності 45 %,
довідка видана безстроково, строк
втрати професійної працездатності
відраховувати з 25.11.1992 року (а.с. 17).

А отже, згідно зазначених вище медичних
документів ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, досліджених в судовому
засіданні, встановлено, що він мав
професійне захворювання встановлене
йому 08.10 1962 року та яке продовжувалось
на протязі всього життя до його смерті.
Так, в лікарсько-трудовій експертній
справі ОСОБА_4 № 633 маються щорічні
починаючи з 1962 року акти медичного
освідуваня, з яких вбачається
погіршення стану здоров»я у зв'язку з
отриманим професійним захворюванням.
Відповідно до акту 28 від 19.06.2013 року
обласного клінічного центру
медико-соціальної експертизи, було
встановлено зв'язок смерті з
проф.захворюванняму померлого ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що причинна смерті чоловіка
позивача ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язана з його
професійним захворюванням, яке
встановлено у останнього 08.10.1962 року,
яке продовжувалось на протязі всього
життя до його смерті, що
підтверджується освідченнями ВТЕК
16.03.1993 року, акт №646.

Разом з тим встановлено, що ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
є правонаступником ВО «Кривбасруда»,
також це підтверджуються довідкою про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
записів в ній від 05.12.2011 року виданою на
ім'я ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до змісту ст.1, ст.3, ст.43,
частини першої та другої ст.46
Конституції України, Україна як
соціальна держава, зміст і
спрямованість діяльності якої
визначають права і свободи людини та їх
гарантії, визначила право громадян на
належні, безпечні і здорові умови
праці, соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу
України, моральна шкода нанесена
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діяльністю чи
бездіяльністю, відшкодовує особа
котра його нанесла, при наявності
його вини.

Частиною 2 ст.1168 ЦК України визначено,
що моральна шкода завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживають з нею
однією сім'єю, тобто моральна шкода,
завдана членам сім'ї та іншим особам,
які мають на це право, смертю
працівника згідно ч.2 ст.1162 ЦК України
відшкодовується роботодавцем.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» передбачено, що відповідно до
загальних підстав цивільно - правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової )
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Як зазначено вище, судом встановлений
факт втрати позивачем немайнового
характеру - смерть чоловіка внаслідок
отримання професійного захворювання в
1962 році та втрати професійної
працездатності в 1993 році,
довготривалий період хвороби чоловіка.

Суд також вважає, що смерть чоловіка
спричинила ОСОБА_3 моральні страждання
та переживання, нервові потрясіння, як
наслідок погіршення стану здоров'я, що
підтверджується дослідженою в
судовому засіданні медичною карткою
на ім'я ОСОБА_3 (а.с. )

Смертю чоловіка порушений звичайний
спосіб життя позивача, втрата близької
людини, вимагає від неї додаткових
зусиль для організації життя, оскільки
померлий, за життя, був для неї коханою
людиною, другом, опорою, надією,
моральною підтримкою.

Крім того, суд зазначає, що оскільки
представником відповідача не надано
доказів на спростування тверджень
позивача та обґрунтування своїх
заперечень, а також з урахуванням
встановлених обставин на підставі
наданих доказів, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
висновку про спричинення позивачу
моральної шкоди завданої смертю її
чоловіка, причинний зв'язок якої
професійне захворювання останнього.

Також, суд не може погоджується із
запереченнями представника
відповідача, оскільки матеріалами
справи встановлено, що саме Відповідач
- ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат» є особою, яка несе
відповідальність по відшкодуванню
моральної шкоди позивачці.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК
України, визначаючи розмір
відшкодування позивачу ОСОБА_3
моральної шкоди, суд враховує
перенесені позивачкою під час хвороби
чоловіка, його смерті і по теперішній
час душевні страждання та переживання,
тривалість перенесених страждань -
хворобливий стан чоловіка та
проходження лікування з 1962 року по день
смерті, в свою чергу характер та об'єм
її душевних, психічних страждань, в
зв'язку зі смертю близької людини, а
також те, що позивач залишилась одна та
постійно потребує підтримки, як
фізичною так і моральної.

За таких обставин, суд вважає, що
компенсацію за заподіяні моральні
страждання слід призначити у розмірі 12
000 гривень, що буде відповідати тим
стражданням і переживанням, які
зазнала позивач, а в задоволенні іншої
частини позову позивачу слід
відмовити.

Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача в дохід держави судовий
збір пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 23, 1162, 1167, 1168 ЦК
України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223,
224 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Криворізький
залізорудний комбінат " на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану смертю
чоловіка у розмірі 12 000 грн (дванадцять
тисяч).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Криворізький
залізорудний комбінат" на користь
держави судові витрати у розмірі 243, 60
грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з часу його проголошення
через Саксаганський районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуючий суддя
Ковтун Н.Г.