Провадження № 2/161/783/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

03 лютого 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі :

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі - Акайомовій Т.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3
про відшкодування спричиненої
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

Свій позов мотивує тим, що 25 липня 2013
року близько 18.00 год. відповідач ОСОБА_3
керуючи легковим автомобілем марки
ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1, на сільській
автодорозі сполученням
«Луцьк-Оздів-Ратнів» в с. Оздів по вул.
Ветеранів не впоралася з керуванням
транспортного засобу, внаслідок чого
виїхала на смугу зустрічного руху та
здійснила наїзд на позивача під час
руху по лівому узбіччю в попутному
напрямку. В результаті наїзду ОСОБА_1,
згідно висновку експерта № 1088
Волинського обласного бюро
судово-медичних експертиз від 06.08.2013
року в результаті
дорожньо-транспортної пригоди позивач
отримала слідуючі тілесні ушкодження:
закритої черепно-мозкової травми у
вигляді струсу головного мозку,
підшкірних гематом тім'яно-потиличної
ділянки голови, ссадна поперекової
ділянки справа.

Порушення правил дорожнього руху
ОСОБА_3 знаходяться в прямому
причинному зв'язку зі скоєнням
дорожньо-транспортної пригоди та
наслідками. По даному факту Луцьким РВ
УМВС відкрито кримінальне провадження
за ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого Луцького РВ
УМВС України у Волинській області
Пугача А.А. від 09.08.2013 року закрито
кримінальне провадження за
відсутністю негативних наслідків
передбачених даною статтею, та
складено протокол про адміністративне
правопорушення передбачене ст. 124
КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного
суду від 13 вересня 2013 року ОСОБА_3 було
визнано винною в порушенні вимог п. 12.1
Правил дорожнього руху України, та
призначене адміністративне стягнення
у вигляді штрафу 425,00 грн.

Даними діями відповідача позивачу було
заподіяно фізичні і моральні
страждання викликанні отриманням
тілесних ушкоджень, перенесенні
фізичного болю. Ушкодження здоров'я
спричинило тривале лікування в Луцькій
міській клінічній лікарні та Луцькій
районній лікарні з 25 липня по 7 серпня
2012 року. Після цього проходила курс
амбулаторного лікування, де
продовжувала медичне обстеження та
приймати ліки. Позивач вказує, що по
даний час її періодично турбують
головні болі, відчуває запоморочення
та головокружіння. В силу зазначених
обставин вона вимушена була
звільнитися з роботи, не може працювати
за обраною професією, що негативно
позначається на матеріальному
благополуччі.

З урахуванням зазначених обставин та
принципу розумності і справедливості
розмір моральної шкоди, яку
відповідачка зобов'язана сплатити,
оцінює в розмірі 10 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 позов
підтримали, позивач ОСОБА_1 уточнила
позовні вимоги та просила стягнути з
відповідача 5 000,00 грн. м завданої
моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги визнали частково, відповідач
ОСОБА_3 суду пояснила, що у зв'язку з
важким матеріальним становищем згідна
слатити пощивачу 2 000,00 грн., представник
відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що
зважаючи на матеріальне становище в
сім'ї відповідача та із застосуванням
ст. 1193 ЦК України погоджується на
відшкодування шкоди в розмірі 2000,00 грн.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підставний та підлягає до
часткового задоволення.

Як встановлено судом із постанови про
закриття кримінального провадження
слідчого Луцького РВ УМВС України у
Волинській області Пугача А.А. від
09.08.2013 року (а.с. 5), 25 липня 2013 року
близько 18.00 год. відповідач ОСОБА_3
керуючи легковим автомобілем марки
ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1, на сільській
автодорозі сполученням
«Луцьк-Оздів-Ратнів» в с. Оздів по вул.
Ветеранів не впоралася з керуванням
транспортного засобу, внаслідок чого
виїхала на смугу зустрічного руху та
здійснила наїзд на позивача під час
руху по лівому узбіччю в попутному
напрямку. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди позивач
отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми у
вигляді струсу головного мозку,
підшкірних гематом тім'яно-потиличної
ділянки голови, ссадна поперекової
ділянки справа, які, згідно висновку
експерта № 1088 Волинського обласного
бюро судово-медичних експертиз від
06.08.2013 року, відносяться до тілесних
ушкоджень легкого ступеня тяжкості за
ознакою короткочасного розладу
здоров'я.

Постановою Луцького міськрайонного
суду від 13 вересня 2013 року (а.с. 4) ОСОБА_3
було визнано винною в порушенні вимог
п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та
призначене адміністративне стягнення
у вигляді штрафу 425,00 грн.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені цією особою.

Таким чином, невідповідність дій
ОСОБА_3 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього
руху України знаходиться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку з
виникненням дорожньо-транспортної
пригоди та вбачається вина останньої.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
страждання, яких фізична особа зазнала
у зв'язку з протиправною поведінкою
щодо неї самої, членів її сім'ї чи
близьких родичів.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
«Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода,
яка полягає у перенесених фізичних та
душевних стражданнях, погіршенні
здоров'я, порушенні звичних норм життя
та необхідності докладати зусилля для
його відновлення.

Відповідно до роз'яснень пункту 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної шкоди» від
31.03.1995 року № 4, розмір моральної шкоди
суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки. Моральна шкода,
завдана каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може
зменшити розмір відшкодування шкоди,
завданої фізичною особою, залежно від
її матеріального становища.

А тому, зважаючи на подані в судовому
засіданні докази, що відповідач
проживає в квартирі за адресою: с.
Ратнів, вул. Перемоги, 3/4, яка належить
до колективної власності СГПП «Рать», а
житла на праві власності на території
сільської ради не має, земельного та
майнових паїв не має, що підтверджено
довідкою № 17 від 14.01.2014 року
Ратнівської сільської ради Луцького
району (а.с. 20); працює на посаді
бухгалтера в ТОВ «ПАККО Холдинг» з
02.09.2013 року з середньомісячною
заробітною платою в розмірі 1536,80 грн.,
що підтверджено довідкою № ПХ000000120 від
22.01.2014 року (а.с. 21); має заборгованість
по кредитному договору, яка станом на
10.01.2014 року становить 6 913,68 грн., що
підтверджено довідкою № 1133705 від 10.01.2014
року (а.с. 22) виданою ПАТ КБ
«ПриватБанк»; її чоловік ОСОБА_6 згідно
довідки серії ВЛН № 0113286 від 01.01.2014 року
(а.с. 23) є інвалідом ІІ групи; на її
утриманні перебуває малолітній син
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29); на
утриманні відповідача перебував
неповнолітній син, який помер 24.04.2013
року внаслідок онкозахворювання та на
лікування якого витрачалися немалі
кошти, що підтверджено відповідними
документами (а.с. 30-41); згідно розписки
від 01.09.2012 року ОСОБА_3 отримала в позику
грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн.,
термін повернення яких 01.09.2014 року(а.с.
42), то на думку суду слід стягнути з
ОСОБА_3 моральну шкоди, заподіяну
внаслідок ДТП, в зменшеному розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з відповідача ОСОБА_3 з врахуванням
засад розумності і справедливості, тих
обставин, що встановлені в даному
судовому засіданні, на відшкодування
моральної шкоди слід стягнути 3 000,00
гривень.

Крім того, з відповідача підлягає до
стягнення в дохід держави 143,60 грн.
судового збору, так як позивачем було
сплачено судовий збір в розмірі 100,00
грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 213, 214,
215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1167,
1168, 1193 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3000,00
(три тисячі) грн. моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 143,60
(сто сорок три гривні шістдесят
копійок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук