ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" грудня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та
піклування Дніпровської районної в м.
Києві державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав та
залишення обов»язку за батьком дитини
сплачувати аліменти, суд -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, третя особа - Орган
опіки та піклування Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав. Посилаючись на те,
що ОСОБА_3, як батько, свідомо
ухиляється від виконання своїх
обов»язків по вихованню сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що вона з відповідачем перебували
у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007
року, який розірвано 22 січня 2009 року, й з
часу розлучення вони проживають
окремо, й з цього ж часу відповідач не
цікавиться долею дитини, його
здоров»ям, розвитком, який знаходяться
на її індивідуальному утриманні й
мешкає з нею, свідомо не приймає участі
у його вихованні. ОСОБА_3 є працезданою
особою, проте матеріальної допомоги на
утримання сина не надає. Байдуже
ставлення відповідача до своїх
батьківських обов»язків та долі дитини
змусило її звернутися до суду з даним
позовом. Всупереч закону та моральним
засадам суспільства, відповідач
жодного з покладеного законом на
батька обов»язків не виконував з 2009
року, й нині не виконує: він не
спілкується з дитиною, не проявляє до
нього батьківської турботи, не
цікавиться його долею, не відвідує, не
турбується про фізичний та духовний
розвиток, не надає матеріальної
допомоги на виховання, тобто останній у
цілому ігнорує факт споріднення з
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала з тих же
підстав, просила їх задовольнити:
позбавити відповідача батьківських
прав відносно неповнолітнього сина
ОСОБА_5. Зазначила, що відповідач
байдуже ставиться до долі своєї дитини
і тому батьківські обов»язки його
пригнічують, при цьому вона жодних
перешкод їх спілкуванню не чинить.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений згідно чинного
законодавства належним чином -
рекомендованою поштою з повідомленням
про вручення (а.с. 34).
За таких підстав судом відповідно до
положень статті 224 ЦПК України визнано
за можливе ухвалити по даній справі
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів та заяви позивача.
В судове засідання представник органу
опіки та піклування Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації не з»явився, звернувся
до суду із заявою про розгляд справи за
його відсутності й з підтриманням
Висновку органу опіки та піклування №
7520/41/1/103 від 15.10.2014 року про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав відносно його сина ОСОБА_4,
В судовому засіданні прокурор надав
свій висновок про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав щодо його сина.
Вислухавши пояснення позивача, його
доводи та заперечення, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності, з
урахуванням висновків третьої особи та
прокурора про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав,
всебічно та повно з»ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об»єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню із
Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином сторін
(а.с.9), які перебували у зареєстрованому
шлюбі з 21 квітня 2007 року, й який
рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2008 року розірваний
(а.с. 5, 7).

З 2009 року сторони проживають за різними
адресами.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за місцем проживання
позивачки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 19);
має позитивний стан здоров»я.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 09 червня 2009 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 22.04.2009 року й до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку (а.с.13). Проте,
вказане рішенні відповідач не належним
чином виконує, й станом на 01.06.2014 року
наявна заборгованість по аліментам
становить 55 718 грн. 15 коп. (а.с.15-16).

Відповідно до чч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912)
від 27 лютого 1991 року та набула чинності
для України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На даний час тягар утримання дитини
покладений на позивачку.

ОСОБА_3 є працезданою особою, проте
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає з 2009 року.

Відповідач з дитиною не спілкується,
матеріально не допомагає, станом його
здоров»я не цікавиться, не доглядає, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток, навчання, підготовку до
самостійного життя, не забезпечує
харчуванням, медичним доглядом,
лікуванням, не виявляє інтересу до його
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання освіти тощо з 2009 року. Дитина
повністю знаходяться на утриманні
матері, відповідач байдуже ставиться
до долі сина.

Служба у справах дітей Дніпровської
районної державної адміністрації
надала до суду Висновок № 7520/41/1/103 від
15.10.2014 року про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.17-18). Згідно Акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
дитини, складений вказаною службою від
31 липня 2014 року, дитини проживає з
позивачкою в двокімнатій квартирі з
усіма побутовими зручностями; стосунки
в сім»ї добрі та дружні (а.с. 8).

Згідно статті 150 СК України батьки
зобов»язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім»ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов»язані піклуватися про здоров»я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов»язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов»язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов»язку
батьківського піклування щодо неї.

Батьки зобов»язані, згідно статті 180 СК
України, утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
164 СК України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляється від виконання
своїх обов»язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Та, як встановлено в ході судового
розгляду справи, відповідач
добровільно відмовився від
батьківських прав та обов»язків щодо
свого сина, що є підставою для
позбавлення його батьківських прав. Й,
приймаючи до уваги те, що відповідач з
2009 року свідомо ухиляється, з підстав
його винної поведінки, від виконання
батьківських обов»язків, а саме:
виховання та матеріального утримання,
не піклується про фізичний та духовний
розвиток дитини, його навчання,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечує харчуванням, медичним
доглядом, лікуванням, не спілкується з
ним, не виявляє інтересу до його
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання освіти тощо, суд вважає
вимоги позивача про позбавлення
батьківських прав відповідача щодо
його дитини доведеними та такими, що
ґрунтуються на вимогах закону, а тому є
законні підстави для їх задоволення.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Всупереч закону та моральним засадам
суспільства, відповідач жодного з
покладеного законом на батька
обов»язків не виконував з 2009 року, й
нині не виконує: він не спілкується з
дитиною, не проявляє до нього
батьківської турботи, не цікавиться
його долею, не відвідує, не турбується
про фізичний та духовний розвиток, не
надає матеріальної допомоги на
виховання, тобто останній у цілому
ігнорує факт споріднення з сином.

Оскільки вказані факти як кожен окремо,
так і в сукупності, розцінюються судом
як ухилення відповідача та свідомим
нехтуванням батьківськими
обов»язками, суд приходить до висновку
про необхідність позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно його малолітнього сина.

Вирішуючи спір в частині заявлених
позивачем вимог про залишення
обов»язку за батьком дитини сплачувати
аліменти, суд вважає вказані вимоги
такими, що не ґрунтуються на положенні
Закону. Так, оскільки наявне чинне
рішення про стягнення з відповідача
аліментів, додатково ухвалювати
рішення щодо залишення обов»язку за
батьком дитини сплачувати аліменти не
має потреби.

Приймаючи до уваги предмет даного
спору, наслідки його розгляду судом,
суд вважає за необхідне застосувати
положення частини першої статті 88 ЦПК
України. Так, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачем при подачі позову до суду
сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп., який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, з
урахуванням Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166, 171
СК України, ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58,
59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218,
224, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Орган опіки та піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав та
залишення обов»язку за батьком дитини
сплачувати аліменти, задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
- судового збору.

За письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції, заочне рішення
може бути переглянуто судом, який
постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Строк, протягом якого розглядатиметься
заява відповідача про перегляд
заочного рішення не включається до
строку на апеляційне оскарження
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Позивач вправі оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
передбаченому ЦПК України, подавши до
апеляційного суду м. Києва апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Копію заочного рішенні невідкладно
направити відповідачу після його
проголошення рекомендованою поштою (зі
зворотнім повідомленням).

Після набуття чинності рішення
надіслати його копію до державного
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації дитини для
виконання.

Суддя:
Коренюк
А.М.