Справа № 429/264/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі –
Константіновій К.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Павлоград заяву ОСОБА_1 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 15 травня
2012 року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Товариство
з обмеженою відповідальністю "Перша
Українська фінансова компанія",
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" про визнання угоди
недійсною, -

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 15 травня
2012 року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Товариство
з обмеженою відповідальністю "Перша
Українська фінансова компанія",
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" про визнання угоди
недійсною.

Заява мотивована (з урахуванням її
зміни заявником 02.06.2014 року) тим, що
задовольняючи вищевказану позовну
заяву ПАТ КБ «ПриватБанк»,
Павлоградський міськрайонний суд
виходив з того, що відповідно до
договору № DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року
відповідачу був наданий кредит у сумі 24
000 доларів США, що підтверджується
видатковим касовим документом від 25
грудня 2007 року. Вказаний договір
DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року був
укладений між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Перша
Українська Фінансова Компанія». Листом
від 26 березня 2014 року за № 28/315/12821 за
підписом Першого заступника голови
ОСОБА_3 Банку України про розгляд
запиту ОСОБА_3 повідомив заявника, що
Генеральна ліцензія на здійснення
валютних операцій станом на 24.12.2012 року
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Фінансова Компанія» код за
не надавалась. Таким чином, проводити
будь-які валютні операції ТОВ «Перша
Українська Фінансова Компанія» в тому
числі надавати кредитні кошті в
іноземної валюті без відповідної
генеральної ліцензії не мала права і
час оформлення кредитної угоди не мала
права укладати будь-які угоди з
фізичними особами на отримання
кредитів в іноземної валюті. 17 березня
2014 року заявник звернувся до
НАЦКОМФІНПОСЛУГ із запитом надати
інформацію про особу директора ТзОВ
«Перша Українська Фінансова Компанія»,
і з якого числа відбулися зміни особи
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПЕРША УКРАЇНСЬКА
ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» з якого числа
ОСОБА_4, був призначений на посаду і
набув повноважень директора ТзОВ
«Перша Українська Фінансова Компанія».
У довіреності ОСОБА_4, який видає себе
за співробітника ТзОВ «Перша
Українська Фінансова Компанія»
зазначено, що він діє на підставі
договору № 1 від 01 серпня 2006 року на
посаді регіонального директора, але
директором ТзОВ «Перша Українська
Фінансова Компанія» є інша особа. У той
час, як у Єдиному державному Реєстрі,
технічним адміністратором якого є
Державне Підприємство
«Інформаційно-Ресурсний Центр» та у
якому відображається інформація з
Єдиного Державного Реєстру щодо
юридичних осіб, органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування як юридичних осіб, а
також інформація що фізичних
осіб-підприємців міститься інформація,
що директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Фінансова Компанія» є ОСОБА_5. Листом
від 27.03.2014 року за вих. № 2554/16-13
державний службовець департаменту
Нацкомфінпослуг ОСОБА_6 повідомила про
відправлення цього листа на домашню
адресу ще в березні 2014 року. У зв'язку з
такими обставинами заявник звернувся з
заявою про направлення дубліката листа
відповідно до порядку отримання
публічної інформації. Таким чином, з
цього листа можливо зробити висновок,
що на час ухвалення рішення 15.05.2012 року,
особа яка укладала кредитну угоду №
DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 від ТзОВ «Перша
Українська Фінансова Компанія» не мала
повноважень для підписання договорів з
використанням іноземної валюти та не
мала відповідних генеральних ліцензій
як небанківська фінансова установа.
Такий факт безумовно є нововиявленими
обставинами відповідно до частини 2
ст.361 Цивільного Кодексу України і має
бути приводом для перегляду і
послідовної відміни рішення
Павлоградського міськрайонного суду
від 15 травня 2012 року. Лист НБУ заявник
отримав 05 квітня 2014 року з датою
відправлення з м. Київ 26 березня 2014
року. Тобто процесуальні строки не
порушив.

В порушення ч. 2 ст. 207 ЦК України,
кредитний договір, з боку ПАТ КБ
«ПриватБанк», не підписаний особою
уповноваженою на це установчими
документами чи довіреністю та не
скріплений його печаткою. Будь-яке
посилання на договір № 1 від 01.08.06
(а.с.91-97), як належний і допустимий доказ
уповноваження ТОВ «Перша Українська
фінансова компанія» на укладання
кредитного договору, є безпідставним,
оскільки кредитний договір ОСОБА_1
підписаний 24.12.07, тоді як п. 9.1 договору
№ 1 встановлює термін його дії до 01.08.07 і
така юридична особа не мала права
проводити валютні операції без
відповідної генеральної ліцензії.
Таким чином,, другою підставою для
перегляду судового рішення від 15.05.2012 у
справі № 429/264/21)12 за нововиявленою
обставиною є наявність листа
Нацкомфінпослуг від 27.03.2014 року за вих.
№ 2554/16/13.

Подальше схвалення укладання
кредитного договору ЗАТ КБ «Приват
Банк», на підставі ст. 241 ЦК України, є
неможливим в разі закінчення терміну
дії договору на представництво або
доручення, оскільки повноваження за
договором № 1 припинились 01.08.07, а отже
їх не можна перевищити. Крім того п 9.5
договору № 1 наділяє цей договір силою
довіреності, а отже вчинення
правочинів іншою особою ніж та, яку
наділено цим правом, не спричиняє
настання правових наслідків. Кредитний
договір, з боку ТОВ «Перша Українська
фінансова компанія» підписаний зовсім
іншою особою ніж та, яку уповноважено
договором № 1 на підписання кредитних
договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК
України, до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 глави 71 цього кодексу. З
урахуванням положень ст. ст. 640, 1046 ЦК
України, кредитний договір є укладеним
з моменту передання грошей. Крім того,
згідно ч. 2 ст.631 ЦК України, набрання
договором чинності пов'язане з
моментом його укладання. Пункт 5.1 та п.7.7
кредитного договору не відповідають
вимогам ст. 1046, ч. 2 ст. 631 ЦК України щодо
укладання кредитного договору та
набрання ним чинності.

Незважаючи на підписання ОСОБА_1
кредитного договору, кредитні кошти
він так і не отримав. В порушення цієї
норми, кредитний договір не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Так, відповідно до предмету кредитного
договору (п.п. 1.1, 1.2) кредитні кошти
надаються Банком в порядку
передбаченому розділом 7 кредитного
договору, а ОСОБА_1 доручає Банку
погашення кредитних коштів в строк
визначений кредитним договором і за
кошти, розміщені на рахунку вказаному в
п. 7.2 кредитного договору. Також ПАТ КБ
„Приват Банк" не довів, що кошти
вказані у заяві на видачу готівки від
25.12.07, були перераховані саме ЗАТ КБ
«Приват Банк» і саме на виконання
кредитного договору від 24.12.07 №
DN80FI00000221, оскільки на поточний рахунок,
зазначений у цій заяві, кошти можуть
бути перераховані будь-ким. Крім того
ПАТ КБ «ПриватБанк» не довів видачу
ОСОБА_1 7890 доларів США, які також
просить стягнути. Так, при зверненні в
листопаді 2008 р. до суду ЗАТ КБ
«ПриватБанк» в позовній заяві, в
обґрунтування своїх вимог, посилався
виключно на кредитний договір від 24.12.07
№ DN80FI00000221 без посилання та додання до
позову документа про видачу кредитних
коштів шляхом зарахування їх на
рахунок № 22227 відкритий в ПАТ КБ
«ПриватБанк», як це передбачено п. 7.2
кредитного договору. У зв'язку з тим, що
заява на видачу готівки від 25.12.07 у
розмірі 24000 доларів США та договір № 1
від 01.08.06 укладений між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ТОВ «Перша Українська
Фінансова Компанія» подані з
порушенням ст. 131 ЦПК України, і
діяльність щодо здійснення валютних
операції за відсутністю генеральної
ліцензії у ТОВ «Перша Українська
Фінансова Компанія», ці документи не
можуть розглядатися судом як докази.

Представник заявника подав до суду
письмову заяву про розгляд заяви про
перегляд за нововиявленими
обставинами за його відсутності, заяву
підтримав, просив задовольнити на
підставі доводів, викладених заяві.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з’явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, подала до суду письмові
пояснення щодо заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами, в яких
просила розглянути справу за її
відсутності, вимоги заяви підтримала.

Представник Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" в судове засідання не
з’явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, подав до суду клопотання про
розгляд заяви за його відсутності за
наявними у справі доказами, просив
відмовити заявнику в задоволенні
заяви.

Представник Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з’явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, згідно письмової зави
просив розглянути заяву за відсутності
представника.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша Українська
фінансова компанія" в судове засідання
не з’явився, судом були направлені
судові повістки за адресою, яка
міститься в матеріалах справи, згідно
інформації з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Перша
Українська фінансова компанія"
припинено, внесено відповідний запис
01.02.2012 року.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2012 року позов
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
задоволено: звернено стягнення в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DN80FI00000221 від 24
грудня 2007 року в розмірі 305974 грн. 66 коп.
на предмет іпотеки, вартість якого на
момент укладення договору іпотеки
становила 151500 грн., а саме житловий
будинок з господарчими спорудами,
загальною площею 38,8 кв.м., жилою площею
20,2 кв.м., який розташований за адресою:
Дніпропетровська область, м.Павлоград,
вул.Дніпровська, 299, що належить ОСОБА_1,
шляхом його продажу Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк “Приватбанк” з укладенням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
державного реєстру прав власності на
нерухоме майно, а також наданням
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк “Приватбанк” всіх
повноважень, необхідних для здійснення
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу; виселено ОСОБА_1 з
житлового будинку №299, розташованого
по вул. Дніпровська, м.Павлограда,
Дніпропетровської області без надання
іншого жилого приміщення; стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 Іванівни на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
“Приватбанк” в рахунок відшкодування
витрат по оплаті судового збору – 1700
грн., в рахунок відшкодування витрат по
оплаті інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи – 30 грн.;
в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
“Приватбанк” про визнання угоди
недійсною відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня
2012 року рішення Павлоградського
міськрайонного суду від 15 травня 2012
року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 квітня 2013
року, яка набрала законної сили,
касаційну скаргу ОСОБА_1 було
відхилено, рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2012 року залишено
без змін.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Відповідно до пунктів 3, 5, 7 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ “Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами” від 30.03.2012 р. № 4
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин.

Обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере
учать у справі, доказу, про який їй було
відомо та який підтверджує відповідні
обставини, а також відмова суду у
прийнятті доказів не є підставами для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

Заявник вважає, що обставини, зокрема,
щодо відсутності у ТОВ "Перша
Українська фінансова компанія"
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій станом на 24.12.2012 року,
відсутності у ТОВ "Перша Українська
фінансова компанія" ліцензії на
надання фінансових послуг є
нововиявленими обставинами і такими,
що впливають на висновки суду першої
інстанції при прийнятті рішення від 15
травня 2012 року, оскільки договір
DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року про
надання кредиту, договір іпотеки від 24
грудня 2007 року був укладений між ОСОБА_1
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Фінансова Компанія».

Як вбачається з матеріалів справи
договір DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року
про надання кредиту, договір іпотеки
від 24 грудня 2007 року був укладений між
сторонами - ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком "Приватбанк", від імені
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк"
договори укладені ТОВ "Перша
Українська фінансова компанія" на
підставі договору №1 від 01.08.2006 року.

Згідно умов договору №1 від 01.08.2006 року
ТОВ "Перша Українська фінансова
компанія" приймає на себе зобов’язання
за винагороду від імені Банку
здійснювати послуги:
інформаційно-консультативні послуги,
організація придбання клієнтами
транспортних засобів, нерухомості, а
також іншого майна за рахунок продажу
своєї посередницької послуги, яка
складається з залучення кредитних
коштів Банку для оплати клієнтами
таких товарів.

Тобто обставини щодо наявності
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій, ліцензії на надання
фінансових послуг у ТОВ "Перша
Українська фінансова компанія" не є
нововиявленими обставинами і такими,
що впливають на висновки суду першої
інстанції, оскільки договір DN80FI00000221
від 24 грудня 2007 року про надання
кредиту, договір іпотеки від 24 грудня
2007 року був укладений між сторонами -
ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"Приватбанк".

Заявник міг отримати інформацію щодо
діяльності ТОВ "Перша Українська
фінансова компанія" і на час розгляду
справи судом, тобто вказані заявником
обставини не є такими, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Інші доводи заяви про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами були
викладені заявником, представником
заявника в апеляційних скаргах на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04.06.2009 року, 25.11.2010 року,
15.05.2012 року додаткових поясненнях до
апеляційної скарги, касаційних скаргах
на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25.11.2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04.06.2011 року, на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 15.05.2012
року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12.12.2012
року.

Тобто ці доводи заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
були оцінені судами при прийнятті
судових рішень по суті позовних вимог,
не є суттєвими та зводяться до
переоцінки доказів по справі і незгоди
з висновками судів.

Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд
розглядає справу за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів, наданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2012 року було
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
на підставі доводів сторін та доказів
на їх підтвердження.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Таким чином, обставини, на які
посилається заявник, не можна вважати
нововиявленими обставинами, тобто
такими, що не могли бути відомі
заявнику на час розгляду справи і
такими, що мають істотне значення для
вирішення справи по суті, не
спростовують висновків суду про
задоволення позову, тому суд вважає
заяву про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

У зв’язку з вищевикладеним та
керуючись ст.ст. 10, 11, 361, 363, 365 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2012 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша Українська
фінансова компанія", Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, про звернення стягнення та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" про
визнання угоди недійсною – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_7