Пр.№ 2/155/137/14
Справа №155/13/14-ц
Рішення

іменем України

24 січня 2014 року
Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого -
Чонки В.В.,

при секретарі -
Федонюк О.М.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в місті Горохові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

Cторони по справі зареєстрували
свій шлюб 05 листопада 1993 року (а/з № 29)
в Цегівській сільській раді
Горохівського району Волинської
області.

У даному шлюбі народилося двоє
дітей : син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з тим, що по спливу
багатьох років подружнього життя
з'ясувалося, що їхній шлюб був
передчасним. На даний час між ними
відсутнє почуття взаємної любові,
поваги, взаємодопомоги і підтримки які
є головною запорукою існування сім'ї.
відповідач зловживає спиртними
напоями, вчиняє насильство в сім'ї.
Позивач просить шлюб розірвати, та
стягнути з відповідача понесені нею
судові витрати.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю з
підстав зазначених у позовній заяві,
просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю, на
розірвання шлюбу з ОСОБА_1 згідний.
Також згідний сплатити позивачці
понесені нею судові витрати.

Суд вважає, що позов підставний та
підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

З свідоцтва про укладення шлюбу
вбачається, що 05 листопада 1993 року
сторони по справі зареєстрували шлюб в
Цегівській сільській раді
Горохівського району Волинської
області про що в книзі реєстрації актів
про укладення шлюбу зроблено
відповідний актовий запис за №29.

Судом встановлено, що шлюб між
сторонами розпався, ніяких спроб для
примирення зі сторони відповідача не
має, не підтримують ніяких сімейних
стосунків, а тому суд, вважає, що даний
шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу надану їй
приватним підприємцем ОСОБА_5., то в цій
частині вимога не підлягає
задоволенню, оскільки відповідно до
вимог ст..84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
на правову допомогу встановлюється
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», де зазначається, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Звертаючись до суду з позовною
вимогою про стягнення судових витрат
на правову допомогу в сумі 500 гривень
ОСОБА_1 посилається на договір про
надання правової допомоги від 10 січня
2014 року (а.с.9) та квитанцію до
прибуткового касового ордера (а.с.10) де
зазначається, що за погодженням сторін
оплата складає 500 гривень. Доказів того,
що зазначена сума понесених витрат на
правову допомогу відповідає
граничному розміру, визначеному
Законом, не представлено, час,
затрачений на надання правової
допомоги позивачці, тобто кількість
повних робочих днів, в угоді про
надання правової допомоги, чи в інших
документах, не визначений.

За таких обставин, суд вважає, що
ОСОБА_1 не довела факту відповідності
заявленої до стягнення суми витрат
законодавчо встановленому граничному
розмірі витрат на правову допомогу, без
належного обґрунтування заявила
вимогу про стягнення з відповідача 500
гривень, в рахунок відшкодування
правової допомоги, наданої при
розгляді справи судом. Тому, вимога в
цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215, 218ЦПК
України

ст. 110, 112 СК України,

суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 05 листопада 1993
року (а/з № 29) в Цегівській сільській
раді Горохівського району Волинської
області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвати.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/
В.В.Чонка

Згідно з оригіналом

Головуючий
В.В.Чонка