Справа № 1319/7327/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5972/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на заочне рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 06 червня 2014 року у справі за позовом
Кредитної спілки "Християнська
злагода" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

встановила:

В грудні 2011 року позивач КС
"Християнська злагода" звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором на загальну суму 156884,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що 16.07.2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3
укладено кредитний договір, згідно
умов якого останньому позивач надав
кредит у розмірі 101 000,00 грн. строком на 36
місяців зі сплатою 48% річних за
користування кредитом. Для
забезпечення належного виконання
кредитного договору 16.07.2007 року
укладено договір поруки, згідно з яким
відповідач ОСОБА_4 взяла на себе
обов'язок відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_3 по виконанню
умов кредитного договору. Взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
відповідач не виконує, поточні платежі
по кредиту та нараховані відсотки
згідно графіку не сплачує, на
попередження не реагує, що стало
підставою для звернення з відповідним
позовом.

Оскаржуваним заочним рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 06 червня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Кредитної спілки
«Християнська злагода» заборгованість
за кредитним договором № 239/07 від 16.07.2007
року на загальну суму 156884 грн. 90 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
дохід держави судовий збір на суму 1568
грн. грн. 85 коп.

Заочне рішення суду оскаржив
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, вважає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з»ясуванні обставин, які
мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що підписи в
договорі про надання кредиту, додатку
до договору, додатковій угоді та
видаткових касових ордерах виконано не
ОСОБА_3., при цьому, підписи різняться
між собою.

Відповідач ОСОБА_3 звертався до
Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській
області із заявою про проведення
перевірки та призначення
почеркознавчої експертизи, заява була
долучена до матеріалів кримінальної
справи № 141-0366, а провадження по
цивільній справі було зупинено.

В подальшому, розгляд цивільної справи
проведено без участі відповідачів, чим
порушено принцип змагальності сторін,
відповідно сторона відповідачів не
змогла подати заперечення проти
позовних вимог та докази на
обґрунтування таких.

Вказує на те, що кредитний договір №
239/07 від 16.07.2007 року у кредитній спілці
"Християнська злагода" відповідач не
укладав, відповідно коштів по договору
не отримував.

Просить скасувати рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 06 червня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_2 на
підтримання апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково
виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням осіб, в межах заявлених
ними вимог, кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем ОСОБА_3
прострочено погашення поточних
платежів по кредиту та нарахованих
відсотках, останнім не повернуто
отриманий кредит, не виконано взятих за
договором зобов'язань, внаслідок чого
утворилась заборгованість в сумі 156884,90
грн., яку судом першої інстанції
стягнуто на користь позивача солідарно
з відповідачів ОСОБА_3., як
позичальника, та ОСОБА_4, як поручителя,
а також судовий збір відповідно.

Виходячи з наявних в матеріалах справи
та досліджених в судовому засіданні
доказів, колегія суддів погоджується з
даним висновком суду першої інстанції,
однак не в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
16.07.2007 року між КС «Християнська
злагода» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір №239/07, згідно з умовами якого
кредитна спілка надала відповідачу
ОСОБА_3 кредит у розмірі 101 000,00 грн.
строком на 36 місяців зі сплатою 48%
річних за користування кредитом (а.с.
4-7).

17.07.2007 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до кредитного
договору № 239/07, за умовами якої сторони
дійшли згоди, що з 17.07.2007 року по 17.07.2010
року плата за користування позичкою в
частині 75750,00 грн. становить 0,1315% від
суми залишку за кожен день
користування позичкою (а.с. 9).

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено,
що якщо в зобов»язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк. У разі порушення
зобов»язання, настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(пені).

В свою чергу, згідно із ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
зобов"язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

КС "Християнська злагода" свої
зобов'язання за договором виконала,
надавши ОСОБА_3 кредит у розмірі 101000
грн., що підтверджується видатковими
касовими ордерами від 16.07.2007 року на
суму 25250 грн. та від 17.07.2007 року на суму
75750 грн. (а.с. 10,11).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3
зобов'язання, прийняті ним за умовами
кредитного договору, виконав не
належним чином.

З поданого суду розрахунку
встановлено, що станом на 26.08.2011 року
внаслідок порушення відповідачами
умов кредитного договору та договору
поруки, заборгованість за кредитним
договором становить 156884,90 грн., з яких
54463,56 грн. несплачена частина кредиту,
102421,34 грн. заборгованість по відсотках
(а.с. 14).

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, порукою.

В забезпечення виконання даного
Кредитного договору, 16.07.2007 року між
позивачем КС «Християнська злагода» та
відповідачем ОСОБА_4 укладено Договір
поруки № 239/07, за яким остання взяла на
себе зобов'язання відповідати за повне
своєчасне та належне виконання ОСОБА_3
своїх зобов'язань за кредитним
договором, а також нести солідарну
відповідальність перед кредитором
разом із боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками районного
суду про солідарне стягнення
заборгованості по кредитному договору
з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
оскільки суд правильно застосував
правові норми та ухвалив правильне по
суті і справедливе рішення, дійшовши
його на основі повно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами, з дотриманням норм
матеріального й процесуального права.

В свою чергу, на підтвердження доводів
про те, що апелянт не підписував
договору про надання кредиту від 16.07.2007
року, додатку до договору, додаткової
угоди від 17.07.2007 року та видаткових
касових ордерів, а також що коштів по
договору не отримував, відповідачі не
надали належних та допустимих доказів,
як в суді першої інстанції, так і в
апеляційному суді.

Дослідженням матеріалів цивільної
справи встановлено, що під час розгляду
справи в суді першої інстанції
відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_2 з клопотанням про призначення
судової почеркознавчої експертизи не
зверталися, а тому в силу приписів ст. 303
ЦПК України представнику відповідача
відмовлено у задоволенні клопотання
про призначення судової
почеркознавчої експертизи під час
розгляду апеляційної скарги.

Покликання апелянта на лист слідчого
СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області № 67/2757 від 04.03.2013
року про те, що слідчим відділенням
вказаного райвідділу проводиться
досудове розслідування по
кримінальній справі № 141-0366 за фактами
розкрадання коштів кредитної спілки
"Християнська злагода", до якої
долучені його звернення з приводу
незаконних дій працівників кредитної
спілки, не спростовують висновків суду
про встановлені обставини справи, а
також про порушення позичальником умов
договору про надання кредиту.

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково стягнув солідарно з
відповідачів в дохід держави судовий
збір, оскільки відповідно до ст.ст. 541, 543
ЦК України передбачена солідарна
відповідальність лише за виконання
обов"язку, який встановлений законом
або договором.

При цьому, у ст. 88 ЦПК України не
передбачено право солідарної вимоги
або солідарного обов"язку на
присудження з другої сторони понесених
іншою стороною, або в дохід держави
судових витрат, тому судові витрати
підлягають до стягнення з кількох
відповідачів у відповідній частині.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції в частині розподілу судових
витрат по справі необхідно змінити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 06 червня 2014 року змінити в
частині стягнення судового збору.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та
ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
в дохід держави 1568 (одна тисяча п"ятсот
шістдесят вісім) грн. 85 коп. судового
збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин