Провадження № 6/161/41/14
У Х В А Л А

05 лютого 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
подання відділу державної виконавчої
служби Луцького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Відділ державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
звернувся в суд з поданням, в якому
просить тимчасово обмежити ОСОБА_1
право виїзду за межі України, мотивуючи
подання тим, що на виконанні Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
перебувають виконавчі листи Луцького
міськрайонного суду по справі № 2-5345
від 26.10.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти на утримання неповнолітніх
синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 300,00 грн.,
щомісячно, на кожного, починаючи з
17.06.2009 року і до досягнення сином ОСОБА_5
повноліття. 05.09.2012 року по двох
виконавчих документах державним
виконавцем відкриті виконавчі
провадження.

З метою виконання рішення суду та
перевірки майнового стану боржника,
державним виконавцем подано запити до
відповідних місцевих органів, що
здійснюють реєстрацію та облік майна,
щодо надання інформації про наявність
або відсутність у боржника рухомого та
нерухомого майна, коштів, а також іншої
інформації. Згідно відповідей установ,
що здійснюють державну реєстрацію
права власності на рухоме та нерухоме
майно, за боржником такого майна не
зареєстровано. Згідно бази даних
«Автомобіль» транспортні засоби за
боржником не зареєстровані, відкритих
рахунків у банківських установах не
має. За місцем реєстрації боржника
майна, належного боржнику та на яке
згідно з законом можна звернути
стягнення у рахунок погашення боргу, не
виявлено, про що складено відповідний
акт державного виконавця. Іншого майна,
що належить боржнику не виявлено і
здійснені державним виконавцем заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними. На майно боржника
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження, про що в Єдиному
реєстрі заборон внесено відповідні
записи. За період надходження
виконавчого листа до відділу ДВС
Луцького районного управління юстиції
боржник аліменти належним чином не
сплачував, ігнорував виклики
державного виконавця щодо надання
пояснення про несплату аліментів та
причини несплати заборгованості, на
вимоги державного виконавця з'явитись
та погасити борг по аліментах не
реагував. 01.07.2013р. було застосовано
привід боржника ОСОБА_1 через
працівників міліції РВ УМВС України,
так як боржник злісно ухилявся від
сплати аліментів. Згідно рішення
Луцького міськрайонного суду від
26.10.2009року боржник ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти з 17 червня 2009 року
в розмірі 300,00 грн. в користь ОСОБА_3 та
300.00 грн. в користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_5, 2003року народження, дочки
ОСОБА_7, 2004року народження та сина
ОСОБА_6, 2004року народження, Проте,
ОСОБА_1 сплатив аліменти частково, що в
загальній сумі становить 1 250,00 грн.
(згідно квитанцій 250,00 грн., 250,00 грн., 250,00
грн, 250 грн., 250,00 грн.), що менше за
встановлений судом розмір сплати
аліментів, щомісячно. Наявність в особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, є підставою для
обмеження її у праві виїзду за межі
України,

Посилаючись на наведене, просить
тимчасово обмежити право виїзду за
межі України боржнику ОСОБА_1, 1968р.н.,
проживаючого в АДРЕСА_1.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що подання
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання та щодо
боржника подано цивільний позов до
суду - до закінчення провадження у
справі. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта у таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні Відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції перебувають
виконавчі листи Луцького
міськрайонного суду по справі № 2-5345
від 26.10.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти на утримання неповнолітніх
синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 300,00 грн.,
щомісячно на кожного, починаючи з 17.06.2009
року і до досягнення сином ОСОБА_5
повноліття. 05.09.2012 року по двох
виконавчих документах державним
виконавцем відкриті виконавчі
провадження.

Постанови про відкриття виконавчого
провадження направлені боржнику для
відому та виконання. Боржнику надано
строк для самостійного виконання
виконавчого документу. У наданий
Законом строк для самостійного
виконання боржник виконавчий документ
належним чином не виконав. Жодних
підтверджуючих документів, що
унеможливлюють виконання рішення суду
боржник не надав, хоча згідно чинного
законодавства був зобов'язаний це
зробити.

Не пізніше наступного дня після
закінчення строку для самостійного
виконання державний виконавець
розпочинає примусове виконання
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою примусового виконання рішення
суду та перевірки майнового стану
боржника, державним виконавцем
направлено запити до Луцької ОДПІ,
Луцького МРЕВ, інспекції
Держтехнагляду по Луцькому районі і
місті Луцьку, до Пенсійного фонду у
Луцькому районі, в Луцький районний
центр зайнятості, Реєстраційну службу
Луцького району. Встановлено, що за
ОСОБА_1 не зареєстровані транспортні
засоби та сільськогосподарська
техніка, боржник не перебуває на обліку
в Луцькому районному центрі
зайнятості, як безробітний, як
отримувач пенсії також не перебуває, на
обліку в Пенсійному фонді, відкритих
рахунків у банківських установах
немає, доходів не отримує, відомості
про наявне нерухоме майно відсутні.
Згідно довідки від 29.11.2012 року
Торчинської сільської ради боржник не
проживає в смт.Торчин,Луцького району.
Згідно пояснення від 12.07.2013 року
боржник ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 разом
з батьком ОСОБА_8 та матір'ю ОСОБА_9
Будинок, в якому проживає ОСОБА_1,
належить батькові. Майна, грошових
коштів та інших доходів, на які можна
було звернути стягнення в рахунок
погашення боргу не виявлено. За період
надходження виконавчого листа до
відділу ДВС Луцького районного
управління юстиції боржник аліменти
належним чином не сплачував, ігнорував
виклики державного виконавця щодо
надання пояснення про несплату
аліментів та причини несплати
заборгованості, на вимоги державного
виконавця з'явитись та погасити борг по
аліментах не реагував. 01.07.2013р. було
застосовано привід боржника ОСОБА_1
через працівників міліції РВ УМВС
України, так як боржник злісно ухилявся
від сплати аліментів. Згідно рішення
Луцького міськрайонного суду від
26.10.2009року боржник ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти з 17 червня 2009 року
в розмірі 300,00 грн. в користь ОСОБА_3 та
300.00 грн. в користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_5, 2003року народження, дочки
ОСОБА_7, 2004року народження та сина
ОСОБА_6, 2004року народження, Проте,
ОСОБА_1 сплатив аліменти частково, що в
загальній сумі становить 1 250,00 грн.
(згідно квитанцій 250,00 грн., 250,00 грн., 250,00
грн, 250 грн., 250,00 грн.), що менше за
встановлений судом розмір сплати
аліментів, щомісячно. 27.09.2013 року
державним виконавцем було винесені
подання про притягнення до
кримінальної відповідальності за ст.164
КК України та 26.09.2013 року винесено
постанову про арешт майна та
оголошення заборони про його
відчуження. Боржник ОСОБА_1 рішення
Луцького міськрайонного суду по
виконавчих листах Луцького
міськрайонного суду від 26.10.2009 року не
виконував належним чином, щомісячну
суму призначених аліментів з 17.06.2009
року не сплачував, внаслідок чого у
боржника по двох виконавчих листах
утворилась заборгованість в розмірі 30
830,00 грн. станом на 01.12.2013року.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» держаний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

Необхідність у тимчасовому обмеженні у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника, як заходу
забезпечення виконання виконавчого
документа випливає з наступних
основних причин: боржник не виконав
зобов'язання ( майнове або немайнове )
згідно виконавчого документа; боржник
не вчинив жодних дій щодо погашення
заборгованості у наданий йому строк;
виконавче провадження знаходиться на
стадії примусового виконання; боржник
не з'являється до державного виконавця
на виклики, ігнорує їх; згідно
відповіді УГІРФО УМВС у Волинській
області боржнику видано закордонний
паспорт; виїзд боржника за кордон
унеможливить виконання рішення суду;
виїзд за кордон свідчить про наявність
у боржника вільних коштів;
невиконанням судових рішень та рішень
інших органів боржник порушує права
стягувача; невиконання законних вимог
виконавця свідчить про перешкоджання
виконанню рішень.

Згідно ст. 377-1. ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК
України передбачено, що фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно Закону України « Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України », Постанови Кабінету
Міністрів України « Про затвердження
правил перетинання державного кордону
громадянами України » у виїзді за
кордон України громадянину України
може бути тимчасово відмовлено,
зокрема у випадку, якщо діють
неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов'язання.

Таким чином, законом передбачено
обмеження у здійсненні права на
пересування. Таке обмеження виникає за
наступних юридичних умов: щодо
боржника видано виконавчий документ
майнового або негайного характеру;
державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження щодо боржника;
виконавчий документ у строк для
самостійного виконання не виконано;
державний виконавець подав до суду
подання про обмеження виїзду боржника
за межі України; подання погоджене
начальником відділу державної
виконавчої служби;
військовослужбовцям, а також
працівникам Державної прикордонної
служби надається право, в т. ч. не
пропускати через державний кордон
України осіб, яким Державною
прикордонною України за порушення
законодавства з суду та правоохоронних
органів не дозволяється в'їзд в Україну
або тимчасово обмежено право виїзду з
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» держаний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Станом на даний час боржником ОСОБА_1 не
вчинено дій, спрямованих на виконання
рішення суду в повному обсязі. Стягувач
повідомив про наміри боржника виїхати
за межі України, не виконавши
зобов'язань по даному рішенню суду.

Враховуючи наведене, наявність у
ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, суд
приходить до висновку про тимчасове
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 217, 377-1 ЦПК
України, ст. 313 ЦК України, ст. 11. п. 18.
Закону України « Про виконавче
провадження » , ст. 6 Закону України «
Про порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», Закону
України « Про державну прикордонну
службу» Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження правил
перетинання державного кордону
громадянами України », суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця
задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду за
межі України ОСОБА_1, 1968року народження,
який проживає в АДРЕСА_1, до повного
погашення ним заборгованості по
виконавчах листах, виданих по справі №
2-5345 від 26.10.2009р. про стягнення з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти на утримання неповнолітніх
синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 300,00 грн.,
щомісячно, на кожну дитину, починаючи з
17.06.2009 року і до досягнення сином ОСОБА_5
повноліття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В.Івасюта