Справа № 278/1493/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2014 року, Житомирський
районний суд Житомирської області в
складі:

головуючого судді - Мокрецького В.І.,

з участю секретаря судового засідання -
Фурман О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, та за позовом
третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка ОСОБА_1 просить суд
визнати квартиру АДРЕСА_1, автомобіль
«Daewoo Nexia», державний номер НОМЕР_1,
кухонний гарнітур, мікрохвильову піч,
холодильник, газову плиту, меблеву
стінку, килим та килимові покриття,
чотири карнизи, тюлі, чотири люстри,
телевізор, ДВД-плеєр, відеомагнітофон,
дитячу меблеву стінку, диван, пральну
машинку, бойлер, спальний гарнітур,
масляний обігрівач, вхідні двері, два
металопластикових вікна об'єктом
спільної сумісної власності сторін,
тобто її та відповідача ОСОБА_2 При
цьому позивачка просить визнати за нею
право власності на вказану квартиру, а
за відповідачем ОСОБА_2 право власності
на зазначений автомобіль та на інше
перелічене рухоме майно. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що дане майно є
об'єктом права спільної сумісної
власності сторін. Однак, відповідач
відмовляється добровільно здійснити
поділ цього майна. Крім цього, на думку
позивачки, запропонований нею варіант
розподілу даного майна є справедливим
у зв'язку з тим, що позивачка не має
іншого житла для проживання зі
спільною дитиною, а відповідач,
використовуючи вказаний автомобіль
«Daewoo Nexia» займається приватним
перевезенням. До того ж, відповідач
забезпечений житлом, так як йому на
праві власності належить інша
квартира.

В свою чергу, третя особа ОСОБА_3
звернулася з позовом, в якому просить
визнати за нею право власності на
вхідні двері, вартістю 1300 грн., два
металопластикових вікна, вартістю 4000
грн., газову плиту «Indesit», вартістю 1299
грн., бойлер «Gorenie», вартістю 1700 грн., що
встановлені у квартирі АДРЕСА_2, а також
на меблеву стінку «Вікторія Нова»,
вартістю 2000 грн., меблеву стінку «Соня -
«Люкс», вартістю 2000 грн., набор меблів
для кухні «Оля 2,6-2,0», вартістю 2000 грн.,
кухонний стіл і чотири стільці, чотири
килимові покриття, вартістю 1500 грн.,
чотири карнизи, вартістю 400 грн., та три
люстри, вартістю 500 грн. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідачка
ОСОБА_1 не визнає за нею право власності
на перелічене майно, яке вона придбала
за особисті кошти.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник свої позовні
вимоги підтримали з підстав викладених
у позові, а позов ОСОБА_3 не визнали,
оскільки вищезгадане рухоме майно, на
яке ОСОБА_3 просить визнати право
власності, придбано під час спільного
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2, який одночасно
являється представником третьої особи
ОСОБА_3, позов ОСОБА_1 не визнав,
оскільки все спірне майно було
придбано ним за особисті кошти, які він
заробив за кордоном до шлюбу з
позивачкою ОСОБА_1 Позовні вимоги
ОСОБА_3 він підтримав з підстав
викладених у її позові.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 06
листопада 2004 року по 26 жовтня 2012 року
перебували в шлюбі, що підтверджується
рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 26 жовтня 2012 року
(а.с. 14).

Під час спільного шлюбу ОСОБА_2
купив у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Крім
того, придбав автомобіль «Daewoo Nexia»,
державний номер НОМЕР_1. Вказані факти
підтверджуються договором
купівлі-продажу квартири від 14 червня
2006 року та свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.
34-37, 49).

Водночас, згідно свідоцтва про
право власності №13260 від 25 травня 1994
року та договору дарування від 04
листопада 2003 року ОСОБА_2 є власником
трикімнатної квартири, яка розташована
в АДРЕСА_2, що підтверджується
Інформацією з Реєстру прав власності
на нерухоме майно №25481003 від 12.08.2014 року
(а.с. 93).

Також судом встановлено, що
ОСОБА_3 належать на праві власності
вхідні двері, вартістю 1300 грн., два
металопластикових вікна, вартістю 4000
грн., газова плита «Indesit», вартістю 1299
грн., бойлер «Gorenie», вартістю 1700 грн.,
меблева стінка «Вікторія Нова»,
вартістю 2000 грн., меблева стінка «Соня -
«Люкс», вартістю 2000 грн., набор меблів
для кухні «Оля 2,6-2,0», вартістю 2000 грн.,
кухонний стіл і чотири стільці, чотири
килимові покриття, вартістю 1500 грн.,
чотири карнизи, вартістю 400 грн., та три
люстри, вартістю 500 грн.

Даний факт підтверджується
накладною від 15.10.2008 року, гарантійним
талоном №8172 від 16.11.2009 року, сервісним
сертифікатом від 08.12.2006 року,
інструкціями по збиранню меблевої
стінки «Вікторія Нова» та меблевої
стінки «Соня -«Люкс», кухні «Оля 2,6-2,0»,
гарантійним листом на бойлер «Gorenie»,
придбаного 17.09.2008 року (а.с. 107-113).

Отже, судом встановлено, що між
сторонами діють сімейні
правовідносини

У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Таким чином, встановлення того
факту, що квартиру АДРЕСА_1, а також
автомобіль «Daewoo Nexia», державний номер
НОМЕР_1, було придбано під час спільного
шлюбу сторін, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є
підставою для часткового задоволення
позову.

Так, суд визнає це майно об'єктом
спільної сумісної власності сторін.

Також суд звертає увагу на те, що
ринкова вартість спірної квартири та
автомобіля є майже однаковою. Цей факт
підтверджується звітами №140925/4-М та
№КТЗ-140925/5 про незалежну оцінку спірної
квартири та автомобіля, виконаних
фізичної особою-підприємцем ОСОБА_4, у
відповідності до яких ринкова вартість
квартири становить 77608 грн., а
автомобіля - 78063 грн. (а.с. 159-195).

При розподілі вказаного майна,
тобто квартири та автомобіля, яке є
неподільним, суд враховує той факт,
що відповідач ОСОБА_2 заробляє собі на
життя приватним

перевезенням громадян за допомогою
спірного автомобіля та має у приватній
власності інше житло, а саме
трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, в якій
проживає на даний час зі своєю матір'ю,
тобто третьою особою по справі ОСОБА_3 В
свою чергу, позивачки на сьогоднішній
час, у відповідності до рішення
Корольовського райсуду м. Житомира від
26.10.2012 року (а.с. 14), проживає разом зі
спільною дитиною сторін, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, в орендованій, тобто
знімній квартирі АДРЕСА_3.

Викладені факти сторонами не
оспорюються.

Отже, з урахуванням вказаних
обставин, а також інтересів
неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_6,
яка проживає разом з матір'ю, суд
вважає, що за позивачкою ОСОБА_1
необхідно визнати право особистої
власності на вищевказану однокімнатну
спірну квартиру АДРЕСА_1, а за
відповідачем ОСОБА_2 право особистої
власності на спірний автомобіль «Daewoo
Nexia», 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача ОСОБА_2 про те, що спірну
квартиру та автомобіль він придбав за
особисті кошти зароблені до шлюбу,
оскільки на підтвердження цього він не
надав жодного належного та достатнього
доказу. Окрім цього, відповідачу судом
було роз'яснено, що він управі
звернутися до суду з позовом про
визнання цієї квартири та автомобіля
його особистою власністю.

Разом з тим, суд відмовляє
позивачці ОСОБА_1 у визнанні об'єктами
спільної сумісної власності сторін
кухонний гарнітур, мікрохвильову піч,
холодильник, газову плиту, меблеву
стінку, килим та килимові покриття,
чотири карнизи, тюлі, чотири люстри,
телевізор, ДВД-плеєр, відеомагнітофон,
дитячу меблеву стінку, диван, пральну
машинку, бойлер, спальний гарнітур,
масляний обігрівач, вхідні двері та два
металопластикових вікна, оскільки
позивачка не надала жодного доказу на
підтвердження того факту, що це майно
було придбано сторонами під час їх
шлюбу.

Позов же ОСОБА_3 до ОСОБА_1
підлягає до повного задоволення, так як
майно, на яке вона просить визнати
право власності було придбано нею за
особисті кошти, що підтверджується
накладною на купівлю металевих дверей,
гарантійним талоном про купівлю
металопластикових вікон, фіскальними
чеками про купівлю газової плити та
бойлеру, а також інструкціями по зборці
меблів (а.с. 107-113).

Отже, керуючись ст. ст. 60, 70 СК
України, ст. ст. 209, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
частково.

Визнати об'єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1, та автомобіль «Daewoo
Nexia», 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

Розділити вказане майно між
сторонами, а саме: визнати за ОСОБА_1
право особистої власності на квартиру
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право
особистої власності на автомобіль «Daewoo
Nexia», 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на майно
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на вхідні двері, вартістю 1300 грн., два
металопластикових вікна, вартістю 4000
грн., газову плиту «Indesit», вартістю 1299
грн., бойлер «Gorenie», вартістю 1700 грн., які
встановлені у квартирі АДРЕСА_2, а також
на меблеву стінку «Вікторія Нова»,
вартістю 2000 грн., меблеву стінку «Соня -
«Люкс», вартістю 2000 грн., набор меблів
для кухні «Оля 2,6-2,0», вартістю 2000 грн.,
кухонний стіл і чотири стільці, чотири
килимові покриття, вартістю 1500 грн.,
чотири карнизи, вартістю 400 грн., та три
люстри, вартістю 500 грн.

На рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами які не
були присутні під час проголошення
рішення з моменту отримання його копії,
може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд.

Суддя: