З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 лютого 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:
головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітніх дітей, -
Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітніх дітей, мотивуючи
свої вимоги наступним, 29 червня 2002 року
між позивачем та відповідачем було
укладено шлюб, який, за рішенням
Київського районного суду м. Донецька,
було розірвано 17 березня 2010 року. За час
сумісного проживання у Позивача з
Відповідачем народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із
батьком та знаходяться на повному його
Відповідач вдруге вийшла заміж та
постійно не проживає в Україні,
оскільки її новий чоловік є
громадянином Чеченської республіки
Російської Федерації і вона частіше
мешкає разом з ним. Відповідач дуже
рідко бачиться з дітьми, практично не
приймає участі у їх вихованні,
матеріальну допомогу на утримання
Піклування про дітей покладено
повністю на позивача, який самотужки їх
виховує, дбає про здоров'я,
матеріальний та моральний добробут. У
якості оздоровчої процедури та з цілю
розвинути світогляд дітей позивач має
змогу вивозити їх за межі України на
відпочинок, оздоровлення та навчання,
однак Відповідач не надає згоди на
виїзд дітей за межі України, що
позбавляє їх реалізувати встановлені
законодавством права.
Просив надати дозвіл неповнолітній
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньому
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові
тимчасові виїзди за межі України до
досягнення ними 16 років, у супроводі
батька - ОСОБА_2, без згоди та супроводу
матері: ОСОБА_3, а також у супроводі
інших осіб, уповноважених позивачем -
ОСОБА_2 без згоди та супроводу
підповідача ОСОБА_3 та надати дозвіл
ОСОБА_2 на оформлення та виготовлення
проїзних документів на право
багаторазових тимчасових виїздив за
межі України його неповнолітньої
доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
неповнолітнього сина ОСОБА_4, до
досягнення ними 16 років, у супроводі
батька- ОСОБА_2 без згоди та супроводу
матері: ОСОБА_3, а також у супроводі
інших осіб, уповноважених позивачем
ОСОБА_2, без згоди та супроводу матері:
У судове засідання представник
позивача не з'явилась. Надала суду
заяву про розгляд справи за
відсутністю представника позивача.
Позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні, надала
суду заяву, в якій вказала, що не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про час, день та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, від неї не надійшло
повідомлення про причини неявки, тому
враховуючи, що представник позивача не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення, суд відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК
України вважає необхідним розглянути
справу на підставі наявних у справі
доказів з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в
матеріалах справи, проаналізувавши
надані докази, вважає, що позов ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дозвіл
на виїзд за межі України неповнолітніх
дітей підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що 29 червня 2002 року між
позивачем та відповідачем було
укладено шлюб, який, за рішенням
Київського районного суду м. Донецька,
було розірвано 17 березня 2010 року. (а. с.
11)

За час сумісного проживання у Позивача
з Відповідачем народився син, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із
батьком та знаходяться на повному його
утриманні. (а. с. 9, 10)

Відповідач вдруге вийшла заміж та
постійно не проживає в Україні,
оскільки її новий чоловік є
громадянином Чеченської республіки
Російської Федерації і вона частіше
мешкає разом з ним. Відповідач дуже
рідко бачиться з дітьми, практично не
приймає участі у їх вихованні,
матеріальну допомогу на утримання
дітей не надає.

Піклування про дітей покладено
повністю на позивача, який самотужки їх
виховує, дбає про здоров'я,
матеріальний та моральний добробут. У
якості оздоровчої процедури та з цілю
розвинути світогляд дітей позивач має
змогу вивозити їх за межі України на
відпочинок, оздоровлення та навчання,
однак Відповідач не надає згоди на
виїзд дітей за межі України, що
позбавляє їх реалізувати встановлені
законодавством права.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування.

Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 313 ЦК
України фізична особа, яка не досягла 16
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або у супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» документами,
що надають право на виїзд з України і
в'їзду в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 18 Правил оформлення
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документу дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення в редакції
затвердженій постановою Кабінету
Міністрів України від 24.03.2004 року № 380,
оформлення проїзного документу
здійснюється на підставі згоди
батьків, а у разу, коли вони перебувають
у шлюбі між собою, за наявності
заперечень одного з батьків, документ
може бути оформлений на підставі
рішення суду.

Відповідно до Конвенції про права
дитини, ратифікованою Постановою
Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року в
усіх діях що до дітей незалежно від
того здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав,
установлених Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відсутність згоди з боку відповідача
щодо виїзду неповнолітніх дітей за
межі України на відпочинок, лікування
та навчання суперечить вимогам ч. 7 ст. 7,
ч. 2 ст. 155 СК України, Конвенції про
права дитини, та порушує право
неповнолітнього як фізичної особи на
свободу пересування, передбачене ч. 1
ст. 313 ЦК України, а тому підлягає
судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.
313, 625, 626 ЦК України, ст. 155 СК України, ст.
2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», Конвенції про права дитини,
ратифікованою Постановою Верховної
Ради №789 від 27.02.1991 року, Правил
оформлення видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документу дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення в
редакції затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004
року № 380, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітніх дітей -
задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до досягнення
ними 16 років, у супроводі батька -
ОСОБА_2, без згоди та супроводу матері:
ОСОБА_3, а також у супроводі інших осіб,
уповноважених позивачем - ОСОБА_2 без
згоди та супроводу підповідача ОСОБА_3.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення та
виготовлення проїзних документів на
право багаторазових тимчасових
виїздив за межі України його
неповнолітньої доньки: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина
ОСОБА_4, до досягнення ними 16 років, у
супроводі батька- ОСОБА_2 без згоди та
супроводу матері: ОСОБА_3, а також у
супроводі інших осіб, уповноважених
позивачем ОСОБА_2, без згоди та
супроводу матері: ОСОБА_3

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне
рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області
через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: