Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/825/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ретинська
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 24
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод в користуванні
власністю,-

ВСТАНОВИЛА :

05 серпня 3013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про усунення перешкод в користуванні
власністю.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№ 5140 від 19 березня 2003 року та свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
14 вересня 2012 року йому на праві
власності належить 1/2 частки у квартирі
АДРЕСА_1. Його матері ОСОБА_5 та брату
ОСОБА_4 належить на праві власності по ?
частці кожному у вказаній квартирі.

У квартирі фактично проживають мати з
братом і дружина брата ОСОБА_6

У зв'язку з різким погіршенням відносин
між ним та відповідачами, він
позбавлений можливості користуватися
належним йому майном і вимушений
постійно проживати за місцем
реєстрації дружини. У травні 2013 року
він не зміг потрапити до квартири,
оскільки відповідачі не відчинили йому
двері.

Враховуючи викладене, просив позов
задовольнити, усунути перешкоди у
користуванні власністю та вселити його
до квартири.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, допущені порушення
норм матеріального права, просить
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду
Запорізької області апелянт,
відповідачка ОСОБА_5 не з'явилися, про
час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином. ОСОБА_5
подала заяву про розгляд справи у її
відсутності.

Враховуючи положення статті 305 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи у відсутності осіб, що не
з'явилися.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
суддю-доповідача, вислухавши доводи
представника апелянта - ОСОБА_7,
заперечення ОСОБА_4, ОСОБА_6,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до статті 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 307
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до статті 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 не доведено порушення
відповідачами його прав. До того ж, на
думку суду, позов про усунення перешкод
у користуванні квартирою можна
заявляти тільки при реальному поділі
квартири і виділенні в натурі часток
сторін в натурі.

Однак з такими висновками погодитися
не можна з наступних підстав.

За змістом статей 317,319 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Право власності, відповідно до статті
321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

За змістом статті 383 ЦК України та
статті 150 ЖК України власник має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, має право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.
Обмеження власника у цих правах
допускається лише у випадках і в
порядку, встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі свідоцтва про право
власності на житло № 5140 від 19 березня
2003 року квартира № 113, розташована в
будинку АДРЕСА_1, належала на праві
спільної часткової власності ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по ? частці
кожному (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, на
підставі заповіту від 27 січня 2007 року
він належне йому майно заповів сину
ОСОБА_3, який 14 вересня 2012 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом - на ? частку вказаної
квартири (а.с. 6).

Як вбачається з технічного паспорту,
загальна площа квартири 68,22 кв. м. жила -
43,8 кв. м. Квартира складається з трьох
окремих жилих кімнат -10,8 кв. м, 15,7 кв. м,
127,8 кв. м ( а. с. 8-10 ).

В ході вирішення спору з'ясовано, і
підтверджується допитаними свідками
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що між
сторонами склалися конфліктні
стосунки, виникають сварки з приводу
розпорядження спірним нерухомим
майном. У травні 2013 року позивач
намагався потрапити до спірної
квартири, однак не зміг, оскільки
відповідачі не відчинили йому двері.

Відповідно до положень статті 391 ЦК
України, в разі порушення права
власника на користування та
розпоряджання своїм майном, він має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування.
Вказана норма передбачає усунення
будь-яких порушень права власності.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Звертаючись до суду із вказаним
позовом ОСОБА_3 зазначив, що він
позбавлений можливості користуватися
належним майном, через те, що
відповідачі перешкоджають йому у
доступі до квартири.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України, дає підстави
для висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі, шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права.

Враховуючи вищенаведене, а також
приймаючи до уваги фактичні обставини
справи та відносини, які склалися між
сторонами, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції не повно
встановлено обставини, що мають
значення для справи, дано невірну
оцінку доказам, висновки суду
суперечать діючому законодавству, в
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 24
грудня 2013 року по цій справі скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У відповідності до вимог частин 1, 5
статті 88 ЦПК України, враховуючи, що
позовні вимоги ОСОБА_3
задовольняються, понесені ним судові
витрати в суді першої та апеляційної
інстанцій, які складаються із сум
судового збору на загальну суму 229 грн.
41 коп. ( 114 грн. 70 коп. + 114 грн. 70 коп.),
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача по 76 грн. 47 коп. з кожного. ( а. с.
1,89 ).

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди в
користуванні власністю і вселити його
у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 витрати, понесені ним по
сплаті судового збору, по 76 грн. 47 коп. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: