АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/5478/13-ц
Провадження №22-ц/774/391/К/14
суддя Ткаченко С.В.
Суддя-доповідач -Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді: Братіщевої
Л.А.

суддів:
Грищенко Н.М.,Турік В.П.

при секретарі:
Бевзі М.О.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"-
Майстренко Олександра Сергійовича,

представника третьої особи Первинної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничовидобувної
промисловості України Публічне
акціонерне товариство "Арселор Міттал
Кривий Ріг" - Бардіної Юлії
Олександрівни,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг",
третя особа: Первинна організація
профспілки трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
про поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу ,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг"), третя
особа: Первинна організація профспілки
трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"
(надалі- ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг») про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона з 03 квітня 1995 року
була прийнята на роботу на
Криворізький металургійний комбінат
«Кріворіжсталь» ім.. В.І. Леніна
(правонаступником, якого є ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг») де
працювала на різних посадах, остання
робота, яку вона виконувала: це робота
повара (бригадира) 5-го розряду
управління громадського харчування
і торгівлі департаменту з
персоналу(надалі - УГХіТ), їдальня № 30,
кущ їдальні № 43. Наказом № 949/л від
22.08.2013 року була звільнена з
підприємства за скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає дане звільнення незаконним,
оскільки 07.05.2013 року та 04.07.2013 року їй
була запропонована інша робота на
ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» із
числа наявних вакансій від чого вона
відмовилася, однак адміністрацією
підприємства було допущено порушення
п. 4.3 колективного договору. Їй не були
запропоновані робочі місця
працівників УГХіТ, які на той час
перебували у відпустках по догляду за
дітьми до досягнення останніми 3-х, 6-ти
річного віку. Хоча їх робочі місця не
можуть бути виключені зі штатного
розпису підприємства, відповідно до
ст.. 2 Закону України «Про відпустки»,
а також власник приймаючи рішення про
виключення зі структури підприємства
УГХіТ департаменту по персоналу, не
погодив їх з первинною профспілковою
організацією, а отже ним були порушенні
норми трудового законодавства та норми
колективного договору.

Уточнивши свої позовні вимоги
просила суд, визнати незаконним та
скасувати наказ № 949/л від 22.08.2013 року
про звільнення з підприємства за
скороченням штату, поновити її на
роботі повара (бригадира) 5-го розряду,
їдальні № 30, кущ їдальні № 43
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту по персоналу на
ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та
стягнути з відповідача на свою користь
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 23 серпня 2013 року
по 19 листопада 2013 року в сумі 8364,54 грн.

Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 06
грудня 2013 року, в задоволені позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
задоволення заявлених позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права при винесенні
рішення та невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи.

Так, приймаючи оскаржуване
рішення, суд першої інстанції, зробив
не вірний висновок, щодо
необґрунтованості рішення профспілки
про відмову у наданні згоди на
звільнення позивачки. Такий висновок
суду не відповідає обставинам справи,
так як фактично первинна організація
профспілки, членом якої є позивачка,
навела розгорнуті мотиви відмови з
надання згоди на звільнення з
посиланням на норми законодавства, які
були порушенні підприємством.

Крім того, рішення суду ухвалено
без урахування колективного договору,
а саме: п. 2.15 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2011-2012 роки, ст. 22 Закону
України "Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності", ст. 39
Закону України "Про зайнятість
населення", п. 4.1, 9.6 Колективного
договору ПАТ "АМКР на 2007-2008 роки.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача
просить рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з
03 квітня 1995 року згідно з
розпорядженням № 9 призначена на
роботу на Криворізький металургійний
комбінат «Кріворіжсталь» ім.. В.І.
Леніна (правонаступником, якого є ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг») поваром
4-го розряду цеху громадського
харчування і торгівлі.

Протягом її трудової діяльності на
підприємстві відповідача неодноразово
переводилась і останньою роботою, яку
вона виконувала, була робота: повара
(бригадира) 5-го розряду управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу(надалі -
УГХіТ), їдальня № 30, кущ їдальні №
43.(а.с 10-12, том 1)

Матеріалами справи встановлено, та
не оскаржується сторонами, що позивач є
членом Первинної організації
профспілки трудящих металургійної і
гірничовидобувної промисловості
України Публічне акціонерне
товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

22.08.2013 року згідно з наказом по
підприємству № 949/л була звільнена з
підприємства за скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с 13 т.1,
11,12-14, том 2)

Підставою для видачі наказу про
звільнення ОСОБА_4 був наказ по
підприємству № 401 від 26.03.2013 "Про
внесення змін до організаційної
структури управління підприємства",
яким передбачалось виключення зі
штатного розкладу та організаційної
структури управління підприємства ПАТ
"АМКР" управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу (далі - УГХіТ) загальною
чисельністю 582 одиниць. Цим наказом
зазначалась причина виключення УГХіТ з
організаційної структури підприємства
та скорочення штату працівників, яка
полягала в передачі непрофільних для
гірничо-металургійного підприємства
функцій з харчування працівників та
передбачалось, що функції з харчування
працівників передаються ТОВ
"КорпусГрупп Комтек", яке стало
переможцем тендеру на надання цих
послуг. (а.с.15 том 1).

Даним наказом передбачалась
можливість за згодою працівників їх
звільнення за п. 5 ст. 36 КЗпПУ по
переводу на роботу до ТОВ "КорпусГрупп
Комтек", а також грошові виплати за
рахунок власника особам, які виявили
бажання звільнитися по переводу до ТОВ
"КорпусГрупп Комтек".

22.04.2013р. по підприємству ПАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" видано наказ
№ 540 "Про вивільнення працівників",
згідно якого наказано виключити з
26.06.2013 із організаційної структури
управління ПАТ "АрселорМіттал Кривий
Ріг" і штатного розпису підприємства
управління громадського харчування і
торгівлі департаменту з персоналу, яке
включає в себе професійні назви робіт і
посад, що маються в ньому, з передачею
виконання функцій громадського
харчування і торгівлі ТОВ "КорпусГрупп
Комтек" на умовах договору про надання
послуг. Пунктами 6, 7 наказу № 540
передбачено звільнення вивільнюваних
працівників управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу за п. 1 ст. 40 Кодексу законів
про працю України (а.с.16-17, том 1).

З вказаними наказами позивач була
ознайомлена 22.08.2013 року, копію отримала
також 22.08.2013 року, що не заперечується
позивачем (а.с.11 том2). .

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позову про поновлення на
роботі і стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
суд першої інстанції врахував вимоги
ст. ст. 64,65 Господарського кодексу
України, які передбачають
самостійність підприємства у
вирішенні питань стосовно
організаційної структури, чисельності
та штатного розпису та виходив з
відсутності порушень процедури
звільнення з роботи ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
щодо відмови в позові з наступних
підстав.

Частиною 3 ст. 64 ГКУ, передбачено, що
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників та штатний
розпис.

Відповідно до ч.2 ст. 65 ГКУ власник
здійснює свої права щодо управління
підприємством безпосередньо або через
уповноважені ним органи відповідно до
статуту підприємства.

Згідно п. 8.4.1 Статуту ПАТ "АМКР"
одноособовим виконавчим органом
підприємства є генеральний директор
підприємства, який здійснює управління
поточною діяльністю підприємства та до
компетенції якого належить виконання
питань пов'язаних з поточною
діяльністю товариства.

Аналізуючи положення Статуту ПАТ
"АМКР", суд приходить до висновку, що
рішення щодо внесення змін до
організаційної структури підприємства
одноособово приймає генеральний
директор, який представляє виконавчий
орган юридичної особи. Ні
законодавство, ні Статут ПАТ "АМКР" не
передбачають необхідності погодження
питання щодо запровадження змін в
організаційній структури підприємства
з профспілками.

Тому колегія судів вважає, що суд
першої інстанції врахував
вищезазначені норми законодавства та
статуту підприємства, та прийшов до
вірного висновку що до того, що
підприємство не повинно узгоджувати з
будь-яким органом, в тому числі із
профспілковими організаціями
питання своєї організаційної
структури, штатної чисельності а
керівник підприємства одноособово
вирішує ці питання.

Що ж стосується доводів
апеляційної скарги, щодо
безпідставності скорочення штату, з
огляду на те, що роботу яку виконували
працівники, посади яких підлягають
виключенню із штатного розпису, буде
виконувати ТОВ «КорпусГрупКомтек»,
вони спростовуються матеріалами
справи.

Так відповідно до договору №1450
від 22.04.2013р., укладеному між ТОВ
"КорпусГрупп Комтек" та ПАТ "АМКР"
вбачається, що між сторонами існує
цивільно-правовий договір
підряду(а.с.50-52 т.2).

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що у
відповідача відповідно до наказу №401
відбулися зміни в організаційній
структурі підприємства, а саме: УГХіТ
було виведено з організаційної
структури підприємства, скасовані усі
посади, що були передбачені штатним
розкладом цієї структури у кількості 582
одиниці.

Зміни в організації виробництва
позначилися в тому, що функції з
харчування працівників були передані
іншому підприємству, з яким позивач
уклав договір на надання послуг з
харчування з ТОВ "КорпусГрупп Комтек".
Відповідно до умов даного договору ТОВ
"КорпусГрупп Комтек" гарантувало
прийом працівників УГХіТ по переводу
на це підприємство.

Колегія суддів не може погодитись
з доводами апеляційної скарги позивача
щодо порушення судом першої
інстанції норм ст.. 22 ЗУ «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності», стосовно інформування
роботодавцем профспілкові організації
про намічувані звільнення працівників
та обговорення і проведення
консультацій з профспілками про заходи
щодо запобігання звільненню
працівників.

Так 07.05.2013 року
позивач ОСОБА_2 шляхом зачитування була
ознайомлена з наказом № 540 від 22.04.2013
року «Про вивільнення працівників», як
і була обізнана про можливість
переведення до ТОВ «КорпусГрупп
Комтек» на роботу за її спеціальністю,
та позивач, як і усі інші працівники
УГХіТ буде мати соціальні гарантії, що
передбачені наказом № 401 у разі
переведення до ТОВ «КорпусГрупп
Комтек»(а.с.21 т.2).

Судом першої інстанції було
встановлено, що про наступне
вивільнення ОСОБА_2 персонально була
попереджена про можливе звільнення, їй
видано на руки оригінал Попередження
№ 155 про намічене звільнення та
запропоновано іншу роботу, перейти на
запропоновані їй вакантні робочі
місця позивач відмовилася, а також
відмовилася від ознайомлення зі
списками вакантних робочих місць ( акт
№ 178 від 07.05.2013 року - а.с. 19, том № 2, акт
№ 28 від 04.07.2013 року - а.с. 20, том № 2 ), крім
того позивач відмовилася розглянути
запропоновану пропозицію звільнення з
переводом в ТОВ " КорпусГрупп Комтек"
зі збереженням рівня заробітної плати
та всіх пільг та компенсацій
передбачених діючим на підприємстві
колективним договором на протязі 1 року
( акт від 04.07.2013 року). Як зазначено в
позовній заяві 07.05.2013 року та 04.07.2013
року позивачу була запропонована інша
робота на ПАТ " Арселор Міттал Кривий
Ріг" із числа вакансій , а також їй було
запропоновано звільнення з
підприємства з переводом до ТОВ "
КорпусГрупп Комтек", однак від
запропонованого вона відмовилася, що
не оскаржувалось в судовому засіданні.
Отже відповідач не допустив порушення
передбаченого законодавством 2-х
місячного строку попередження,так як
про наступне вивільнення її попередили
07.05.2013 року , а звільнена позивач
22.08.2013 року , тобто пройшло понад 3 міс.

ОСОБА_2 була ознайомлена про
заплановане вивільнення, та того, що в
разі її незгоди з переведенням до ТОВ
«КорпусГрупп Комтек», або на іншу
роботу в межах підприємства, вона може
бути звільнена по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія вважає, що ухвалюючи
рішення про відмову в позові суд першої
інстанції обґрунтовано взяв до уваги
те, що згідно вимог ст..49-2 КЗпП України
відповідачем було запропоновано
ОСОБА_2 вакансії, що були на
підприємстві станом на 07.05.2013 року та
станом на 03.07.2013 року, але від
ознайомлення зі списком вакансій та
переведення на роботу з числа
запропонованих ОСОБА_2 відмовилась.

З огляду на вищезазначене колегія
суддів вважає, що порядок вивільнення
відповідачем не порушений. Позивач
відмовився від переведення на
запропоновані вакантні місця, як на
самому підприємстві, так і у ТОВ
"КорпусГрупп Комтек".

Посилання представника позивача в
апеляційній скарзі, з приводу того, що
відповідач не мав права на звільнення,
так як не отримав згоду виборного
органу первинної організації
профспілки, так як відмова в наданні
згоди на звільнення була обґрунтованою
і відповідач не згоден тільки з
мотивами відмови, спростовується
обґрунтованими висновками суду першої
інстанції в цій частині

Так відповідно до вимог ч.7 ст. 43
КЗпПУ, яка передбачає, що рішення
виборного органу первинної
профспілкової організації про відмову
в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути
обґрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обґрунтування відмови в наданні
згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації.

Зазначена норма КЗпПУ передбачає
право власника звільнити працівника
без згоди виборного органу
профспілкової організації, якщо
відмова в наданні згоди на звільнення
працівника була необґрунтованою.

Під обґрунтованою відмовою
профспілкового органу слід розуміти
таку думку, яка ґрунтується на
відповідних нормах трудового
законодавства.

Необґрунтованою відмовою
профспілкового органу вважається
відмова, якщо в рішенні профспілки не
має посилань на порушення роботодавцем
норм трудового законодавства щодо
підстав і порядку вивільнення
працівника.

Суд першої інстанції, надаючи
оцінку рішенню виборного органу
профспілки, яким відмовлено в наданні
згоди на звільнення позивача (протокол
№167 від 23.07.2013р.), вірно дійшов до
висновку, що в рішенні профспілка
посилається на нормативні акти, які не
регулюють правовідносини між
позивачем та відповідачем, а
стосуються відносин між відповідачем
та профспілкою. Рішення профспілки не
містить посилань на порушення
відповідачем п. 1ст. 40 КЗпПУ та ст. 49-2
КЗпПУ, тому колегія суддів вважає, що
відповідач не отримав обґрунтованої
відмови в наданні згоди на звільнення
позивача.

Інші доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав їм належну
правову оцінку та ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення судом ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307,
308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 06
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді