Справа № 165/2477/14-ц Провадження №
22-ц/773/1808/14 Головуючий у 1 інстанції:
Галушка О.Г. Категорія: 81 Доповідач:
Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді
Завидовської-Марчук О. Г.,

суддів - Федонюк С.Ю.,Свистун О.В.,

при секретарі Вергуну Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту
перебування на утриманні, за участю
заінтересованої особи, - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Нововолинську
за апеляційною скаргою
заінтересованої особи - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Нововолинську
на рішення Нововолинського міського
суду від 27 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з заявою про встановлення факту
перебування на утриманні, в якій
зазначила, що проживала разом з братом
ОСОБА_2 однією сім'єю після смерті його
дружини, починаючи з 2003 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
Нововолинською міжрайонною МСЕК
встановлено причинний зв'язок його
смерті з професійним захворюванням, в
зв'язку з яким її брат за життя був
визнаний інвалідом першої групи,
втрата професійної працездатності
становила 90 % довічно. Рішенням
Нововолинського міського суду від
06.06.2014 року встановлено факт, що вона є
рідною сестрою ОСОБА_2 і проживала з ним
однією сім'єю та була членом його сім'ї.
На день смерті брата вона не працювала,
отримувала пенсію в розмірі 1132 грн. 72
коп., а тому знаходилася на утриманні
свого брата, так як померлий отримував
значно більші доходи у вигляді пенсії в
розмірі 3013 грн. 43 коп. та щомісячних
страхових виплат в розмірі 5835, 95 грн., що
були для неї постійним і основним
джерелом для існування. А тому, з
врахуванням викладеного, просила
встановити факт перебування на
утриманні брата для отримання
одноразової допомоги та щомісячних
страхових виплат, передбачених у
зв'язку зі смертю брата від
професійного захворювання.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області заяву ОСОБА_1
задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на
утриманні брата ОСОБА_2, до дня його
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, доходи якого були
постійним і основним джерелом для її
існування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції заінтересована
особа - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Нововолинську подала апеляційну
скаргу на це рішення, в якій,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, а також доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що
отримуваний ОСОБА_2 дохід до його
смерті значно перевищував розмір
пенсії, що отримувала ОСОБА_1, яка не
мала інших джерел доходу, і був
основним і постійним джерелом для
існування позивача, а тому прийшов до
висновку, що остання перебувала на
утриманні брата на час його смерті і
встановлення даного факту їй необхідно
для отримання одноразової допомоги та
щомісячних страхових виплат як
непрацездатній особі, яка знаходилась
на утриманні померлого.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки вони
ґрунтуються на неповно з'ясованих
обставинах справи та не узгоджуються з
нормами матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.10).

Висновком Нововолинської МСЕК
встановлено причинний зв'язок смерті
ОСОБА_2 з професійним захворюванням
(довідка № 0001029 від 07.05.2014 року) (а.с.10).

Рішенням Нововолинського міського
суду від 06 червня 2014 року встановлено
факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною
сестрою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановлено, що ОСОБА_1 проживала
однією сім'єю з ОСОБА_2 до дня його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та була членом його
сім'ї.

На час смерті брата ОСОБА_2 ОСОБА_1
виповнилось 71 рік, дохід їх з братом
сім'ї складався з пенсії позивача - 1132
грн. 72 коп.(а.с.6), пенсії ОСОБА_2 - 3013 грн. 43
коп.(а.с. 5) та щомісячної страхової
виплати, виплачуваної відділенням
Фонду ОСОБА_2 - 5835 грн. 95 коп.(а.с.7).

Постановою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Нововолинську
від 22.08.2014 року №0315/2447/2447.1/ заявниці
призначено одноразову допомогу в
розмірі 366705, 00 грн. згідно ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» (а.с.
19).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) мають непрацездатні
особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина померлого, яка
народилася протягом не більше
десятимісячного строку після його
смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання,-до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди- члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4)неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, або
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків чи
інший член сім'ї, якщо він не працює та
доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Таким чином, відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
право на отримання виплат мають жінки,
які досягли 55років, якщо вони не
працюють.

Із аналізу вищезазначених правових
норм вбачається, що однією із умов на
отримання страхових виплат у разі
смерті годувальника є перебування
непрацездатних членів сім'ї на
утриманні померлого, тобто дохід такої
особи не забезпечує їй прожитковий
мінімум, встановлений діючим
законодавством, і така особа потребує
сторонньої матеріальної допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування
організму людини, збереження його
здоров'я набору продуктів харчування
(далі - набір продуктів харчування), а
також мінімального набору
непродовольчих товарів (далі - набір
непродовольчих товарів) та
мінімального набору послуг (далі -
набір послуг), необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» у 2014 році прожитковий
мінімум на одну особу, що втратила
працездатність встановлено в розмірі
949 грн.

Із матеріалів справи вбачається,
ОСОБА_1 на момент смерті брата
отримувала пенсію за віком у розмірі
1132, 72 грн., що перевищує визначений
законом прожитковий мінімум.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України у п.8 своєї постанови № 5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» встановлення
факту перебування особи на утриманні
померлого має значення для одержання
спадщини, призначення пенсії або
відшкодування шкоди, якщо допомога, яка
надавалась, була для заявника
постійним і основним джерелом засобів
до існування. Одержання заявником
заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, всупереч даній нормі закону
заявник не надала суду належних
доказів на підтвердження того, що дохід
її померлого брата був для неї основним
і постійним джерелом засобів до
існування.

Покликання заявника на ту обставину, що
її дохід був нижчим за дохід її брата
саме по собі не є підставою для
задоволення позову, а страхові виплати
в зв'язку з професійним захворюванням
брата є виплатами індивідуального
характеру, спрямованими на компенсацію
втраченого здоров'я в зв'язку з
професійним захворюванням.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов помилкових висновків про
перебування заявника на утриманні
брата.

А тому, оскаржуване рішення слід
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Оскільки Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Нововолинську
звільнено від сплати судового збору на
підставі п.18 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», а апеляційну скаргу
задоволено, то із заявника необхідно
стягнути, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК
України, судовий збір в сумі 60 грн. 90
коп. за розгляд справи апеляційним
судом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заінтересованої
особи Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Нововолинську задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 27 жовтня 2014 року
в даній справі скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту перебування на
утриманні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 60
грн. 90 коп. судового збору за розгляд
справи апеляційним судом.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: