Справа № 348/3590/13-ц
Провадження № 22-ц/779/633/2014
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

сторін: представника позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів
на утримання неповнолітньої дитини, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Надвірнянського районного суду від 28
січня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

28.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що в період з 2009 року по квітень 2013 року
перебував у шлюбі з ОСОБА_4 Від шлюбу
мають неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
утриманні відповідачки.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 26.01.2011 року задоволено
частково позов ОСОБА_4, стягнуто з нього
на її користь на утримання дочки
аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. Він на
даний час проживає разом з батьками, не
працює, підприємницькою діяльністю не
займається. Тому вважає, що розмір
аліментів, які з нього стягуються, є
завищеними.

Просив задовольнити позов, зменшити
розмір аліментів до 350 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 28.01.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що воно є незаконним та
необгрунтованим.

Вказав, що рішенням Надвірнянського
районного суду від 25.11.2005 року з нього
вже стягувались аліменти на користь
ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ?
частини всіх видів заробітку до
досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Надвірнянського районного
суду від 28.01.2014 року задоволено його
позов до ОСОБА_7 про зміну розміру
стягнення аліментів. Даним рішенням з
нього стягують аліменти на користь
ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_8 по 400 грн. щомісячно.
Рішенням Надвірнянського районного
суду від 19.06.2013 року позов ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задоволено,
стягнуто з нього аліменти в користь
ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 600 грн.

Зазначив, що на даний час він не працює,
проживає разом зі своїми батьками,
перебуває на обліку в центрі
зайнятості з 27.11.2013 року, сплачує
аліменти на утримання дитини від
першого шлюбу, тому вважає, що аліменти,
які з нього стягують, є завищеними.

Просив скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким зменшити розмір аліментів шо
стягуються на користь відповідачки на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до 400 грн. щомісчяно до досягнення
дитиною повноліття.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
представника позивача, відповідачку,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що від зареєстрованого
шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини (а.с.6).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно довідки про розрахунок
заборгованості по виплаті аліментів,
виданої ВДВС Надвірнянського
районного управління юстиції (а.с.25),
вбачається, що позивач має
заборгованість по виплаті аліментів
станом на 01.12.2013 року в розмірі 1 200 грн. 30
коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 на даний час не працює, так як
здійснює догляд за неповнолітньою
дитиною, крім того здійснює догляд за
інвалідом першої групи, на даний час
малозабезпечена, проживає у важких
матеріальних умовах (а.с.26). Позивачем
не надано доказів на підтвердження
зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення його
здоров'я.

З врахуванням вищенаведеного, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2, ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного
суду від 28 січня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
В.М. Вакарук

М.Д. Горейко