Справа № 244/5603/13-ц
Провадження 2/244/100/2014
РІШЕННЯ

іменем України

14.02.2014 року Сніжнянський міський суд
Донецької області в складі:

головуючого Корекян Н.Р.

при секретарі Гайтеровой Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сніжне справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа : Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Сніжнянської
міської ради про розірвання шлюбу, про
визначення місця проживання дитини ,
стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

04.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання дитини, стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини.
Позов мотивовано тим, що він перебуває
у шлюбі з відповідачкою з 30 квітня 2011
року, від шлюбу мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Подружнє життя з відповідачкою не
склалося, сім'я фактично розпалася,
подружні відносини фактично припинені
з травня 2013 року, з цього часу разом не
проживають, спільне господарство не
ведеться. Вважає збереження сім'ї
неможливим. З жовтня 2013 року дитина
проживає з позивачем, відповідачка
веде аморальний спосіб життя, не
виконує своїх батьківських обов*язки
по вихованню сина. Відповідачка не
працює, не цікавиться життям сина,
завдає шкоди здоров'ю і психічному
стану дитини, не може дати дитині ні
належного виховання, ні матеріального
забезпечення. Просив розірвати шлюб,
визначити місце проживання дитини з
ним, стягнути з відповідачки на його
користь аліменти на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів її
заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
пояснив, що після реєстрації шлюбу вони
прожили разом біля одного року.
Відповідачка ніде не працювала, гуляла,
постійно його обманювала, її сім'я
неблагополучна. Будучи вагітною
відповідачка палила. Він просив її не
палити, проте вона не реагувала. Після
народження дитини спочатку все було
нормально, відповідачка сиділа вдома з
дитиною. Потім забрала дитину та пішла
до своєї матері. Через врем*я вони
примирилися, але відповідачка в
вересні 2013 року забрала кошти та пішла
з дитиною. Через знайомих він знайшов
дитину, хлопчик був з незнайомим
чоловіком. Після цього він вирішив
звернутися з даним позовом до суду.

Відповідачка викликалася до суду
рекомендованим листом, який повернувся
до суду з відміткою про вручення, однак
відповідачка в судове засідання не
з*явилася, про причини неявки суд не
повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.
В порушення цих вимог, відповідач, який
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, ні
повідомив суду причини неявки у судове
засідання, тобто не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи. Зважаючи на
вищезазначені обставини , а також на те,
що позивач не заперечує проти такого
вирішення справи, суд згідно з вимогами
ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу
про проведення заочного розгляду
справи у відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог - Відділ
опіки та піклування Сніжнянської
міської ради, за довіреністю Носова
О.В., проти заявлених вимог не
заперечувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду
пояснила, що коли її син - ОСОБА_1
познайомив її з відповідачкою, вона вже
була вагітна. Після народження дитини,
з малям спочатку сиділа вона (ОСОБА_5),
оскільки відповідачка була зовсім
дитиною, нічого сама не вміла.
Відповідачка почала уходити з дому до
своєї матері. Уходила сама, без дитини.
Мати відповідачки пиячила. Через
врем*я відповідачка повернулася, вони
її прийняла. Коли всі були на роботі,
вона забрала дитину та пішла. В травні
2013 року відповідачка пішла з дитиною до
своєї матері. Вона отримувала допомогу
на дитину. Вони забрали в неї дитину. До
вересня 2013 року відповідачка вдома не
з*являлася, потім прийшла, пожила
тиждень, а потім знову пішла.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона
бачила, як відповідачка гуляла з
дитино, однак з дитиною більше часу
проводила бабуся- мати позивача.
Останній раз вона бачила відповідачку
у вересні 2013 року на дні народження
дитини.

Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони 30 квітня
2011 року зареєстрували законний шлюб,
про що Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Сніжнянського
міського управління юстиції у
Донецькій зроблено відповідний
актовий запис № 60 та видано свідоцтво
про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу подружжя має неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 04.10.2011
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Сніжнянського
міського управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 399
(а.с.7).

Подружні відносини між сторонами
фактично припинені, спільне
господарство не ведеться.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Збереження
шлюбу можливе на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу.
Приймаючи до уваги згоду відповідачки
на розірвання шлюбу і відсутність
згоди позивача на примирення, суд
вважає що причини, що спонукають
сторони наполягати на розірванні
шлюбу, є обґрунтованими і подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило б їх інтересам, та
інтересам малолітньої дитини, що має
істотне значення.

Згідно з ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вірішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов*язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров*я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно акту обстеження
матеріально-побутових умов від 28.11.2013
року, ОСОБА_1 проживає в трьохкімнатній
квартирі, яка належить йому на праві
власності. Побутові умови хороші. Умови
для проживання дитини відповідають
санітарним вимогам. (а.с. 9).

Позивач працює на шахті ТОВ «Рутекс» м.
Сніжне на посаді лебідчика, має
постійний заробіток, який становить 4
000, 00 грн. на місяць.

Відповідно до побутової
характеристики від 25.10.2013 року, виданої
головою теркому «Западний», ОСОБА_2
навчалася в спеціальній
загальноосвітній школі-інтернаті № 42
м. Сніжне. З неблагополучної родини,
постійного місця проживання не мала.
Після того, як в 2011 році вийшла заміж,
почала проживати в сім'ї чоловіка
ОСОБА_1 За час проживання
зарекомендувала себе негативно,
вихованням дитини не займалася, вела
аморальний спосіб життя, раніше
притягувалася до кримінальної
відповідальності за ст. 185 ч.1 КК
України. (а.с. 10).

Вироком Сніжнянського міського суду
від 01.10.2013 року ОСОБА_2 визнана винною у
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та
притягнута до покарання у вигляді
штрафу в розмірі 850, 00 грн. (а.с.---).

Вироком Сніжнянського міського суду
Донецької області від 14.11.2013 року
затверджено угоду про визнання
винуватості, укладену 26 жовтня 2013 року
між потерпілою ОСОБА_7 та
обвинуваченою ОСОБА_2 у кримінальному
провадженні № 0002272.

ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.185 ч.2 КК України та
призначине їй узгоджене сторонами
угоди про примирення від 26 жовтня 2013
року покарання у вигляді 1 (одного) року
обмеження волі з іспитовим строком на
один рік.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Сніжнянської міської ради
№01128 від 12.02.2014року керуючись
інтересами дитини,орган опіки та
піклування вважає доцільним
проживання малолітнього ОСОБА_3
23.09.2011року народження з батьком ОСОБА_1
за адресою АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного
кодексу України, є всі підстави для
встановлення місця проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
батьком - позивачем по справі.

Правовідносини щодо стягнення
аліментів регулюються статтями 180-183
Сімейного кодексу України, згідно з
якими батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначається за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матери, батька і (або) у твердій
грошовий сумі. Розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим 30% встановленого законом
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Приймаючи до уваги всі обставини
справи, суд вважає можливим стягнути з
відповідачки аліменти на утримання
дитини у розмірі30% встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно вимог статті 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього кодексу.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що інших аліментних
зобов'язань або інших утриманців
відповідачка не має, ніякими
захворюваннями не страждає, має матір
працездатного віку. Яких-небудь інших
істотних обставин, які могли би
свідчити про неможливість
відповідачки надавати матеріальну
допомогу своєму чоловіку, з яким буде
проживати дитина, судом не
встановлено.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 104, 105, 110-112,180-183 Сімейного кодексу
України, керуючись статтями 10, 60, 88, 174,
212, 215 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного
стану Сніжнянського міського
управління Донецької області, актовий
запис № 60 від 30.04.2011року.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м.Сніжного Донецької
області, що зареєстрована за адресою
АДРЕСА_2, не працює на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітнього
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 04.12.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 229, 40 грн.

Надіслати копію рішення після набрання
ним законної сили до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте
Сніжнянським міським судом Донецької
області за письмовою заявою
відповідача, що повинна відповідати
формі і змісту, передбаченим ст. 229 ЦПК
України, та може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення.

Відповідно до вимог ст. 232 ч. 2 ЦПК
України позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому цивільним процесуальним
кодексом України, тобто заочне рішення
може бути повністю або частково
оскаржено позивачем до Апеляційного
суду Донецької області через
Сніжнянський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. Р. Корекян