ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі

головуючого судді
Кириченко Н.О.

при секретарі
Олійник М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Національного музею народної
архітектури та побуту України про
поновлення на роботі та стягнення
коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до Національного музею
народної архітектури та побуту України
про поновлення на роботі та стягнення
коштів.

В обгрунтування позовних вимог
зазначила про те, що її було звільнено 16
грудня 2013 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36
КЗпП України відповідно до наказу № 696
від 10 грудня 2013 року про звільнення
ОСОБА_2 з посади начальника наукового
відділу озеленення та ландшафту.
Вказує, що має вищу магістерську освіту
інженера-дослідника, тому може займати
посаду науковця згідно класифікатора
професій, проте їй не було
запропоновано вакантні посади з
урахуванням її спеціалізації та
кваліфікації. Вважаючи своє звільнення
незаконним, позивач звернулася до суду
позовом, в якому просила поновити її на
посаді начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту Національного
музею народної архітектури та побуту
України з 16 грудня 2013 pоку, стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу, моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. та судовий збір.

Позивач в суді позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в суді
позовні вимоги не визнав, вказуючи про
те, що відповідно до наказу
Міністерства культури України від
14.10.2013 року № 974 "Про затвердження
структури Національного музею
народної архітектури та побуту
України" було затверджено та введено в
дію структуру НМНАПУ. Наказом
Міністерства культури України від
14.10.2013 року № 975 "Про затвердження змін
до штатного розпису Національного
музею народної архітектури та побуту
України з 15.10.2013 року" було затверджено
зміни до штатного розпису та введено в
дію з 15.10.2013 року. 15.10.2013 року науковий
відділ озеленення та ландшафту
Національного музею народної
архітектури та побуту України було
скорочено відповідно до ч. 3, 4 ст. 32 КЗпП
України, письмовим попередженням від
15.10.2013 року позивача було повідомлено
про зміну структури та внесення змін
до штатного розпису НМНАПУ. Оскільки
введено в дію нову структуру НМНАПУ,
позивачу було запропоновано посаду
підсобного робітника сектору
прибирання та догляду за територією
відділу господарського забезпечення,
від якої остання відмовилася, а тому й
була звільнена за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України. Зазначені зміни до
організаційної структури та штатного
розпису МНАПУ, а також звільнення
ОСОБА_2 09.10.2013 року погодила первинна
профспілкова організація МНАПУ, членом
якої була позивачка.

Також представник відповідача
зазначив про те, що на момент
попередження позивача про зміну
штатного розпису та на момент
звільнення, жодна з вакансій які були
наявні, не могла бути запропонована
позивачу у зв"язку з відсутністю
відповідної освіти та відсутністю
відповідних кваліфікаційних вимог.
Зокрема не була запропонована посада
провідного агронома, оскільки вона не
була вакантною на момент звільнення,
переводилася з відділу озеленення,
який скорочувався, до відділу
господарського забезпечення. Особа,
яка займала дану посаду не
попереджувалася про звільнення та не
звільнялася з даної посади, а
переводилася відповідно до наказу № 592
від 15.10.2013 року про переведення
працівників Національного музею
народної архітектури та побуту
України. Підстави для звільнення особи,
яка займала посаду провідного
агронома, були відсутні, оскільки для
ОСОБА_4 музей є першим місцем роботи.
Крім того, освіта позивача не зовсім
відповідала кваліфікаційним вимогам
посади провідного агронома, оскільки
її професія направлена на створення
зелених ландшафтів, а професія
агронома є більш технічною зі знанням
основ хімії та її використання в
агропестецидах та хімікатах з метю
досягнення найбільш продкутивних
показників в урожаї.

Вислухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено в суді, наказом № 84
від 27 жовтня 2008 року ОСОБА_2 зарахована
на посаду провідного інженера
науково-організаційного відділу
ландшафту та тварин (а. с. 9).

Наказом № 168 від 03 травня 2012 року
ОСОБА_2 переведено на посаду начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту Національного музею
народної архітектури та побуту України
(а. с. 10).

03 жовтня 2013 року Голові ППО
працівників культури України
Національного музею народної
архітектури та побуту України Зозулі
Н.О. генеральним директором НМНАПУ
Зарубою Д.В. надіслано лист з метою
оптимізації діяльності та ефективного
використання трудових ресурсів НМНАПУ
просить розглянути зміни до
організаційної структури та штатного
розпису НМНАПУ (а. с. 18).

Відповідно до витягу з протоколу
№ 15 від 09 жовтня 2013 року засідання
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації працівників
культури НМНАПУ від 09 жовтня 2013 року у
зв'язку зі складною ситуацією, яка
склалася в Музеї та з метою оптимізації
діяльності та ефективного
використання трудових ресурсів НМНАПУ
профспілковий комітет погоджує
необхідні зміни до оргіназаційної
структури та штатного розпису НМНАПУ
(а. с. 19).

Наказом № 974 від 14 жовтня 2013 року
«Про затвердження структури
Національного музею народної
архітектури та побуту України»
затверджено та введено в дію з 15 жовтня
2013 року структуру Національного музею
народної архітектури та побуту
України. Генеральному директору НМНАПУ
наказано забезпечити підготовку
штатного розпису, відповідно до
затвердженої цим наказом структури (а.
с. 24).

Наказом № 975 від 14 жовтня 2013 року
«Про затвердження змін до штатного
розпису Національного музею народної
архітектури та побуту України з 15
жовтня 2013 року» затверджено зміни до
штатного розпису НМНАПУ та введено їх і
дію з 15 жовтня 2013 року (а. с. 25).

Відповідно до змін до штатного
розпису НМНАПУ на 2013 рік з 15 жовтня 2013
року, затвердженого заступником
міністра України Балюрко В.С. виведено
з штатного розпису науковий відділ
озеленення та ландшафту в складі шести
штатних посад, в тому числі начальник
відділу.

15 жовтня 2013 року ОСОБА_2 отримала
повідомлення про внесення змін до
штатного розпису НМНАПУ та в якому
запропоновано переведення на посаду
підсобного робітника сектору
прибирання та догляду за територією
відділу господарського забезпечення,
та попереджена, що у разі відмови від
запропонованої посади вона буде
звільнена за п. 6 ст. 36 КЗпП України (а. с.
21).

З витягу з протоколу № 18 від 29
жовтня 2013 року засідання
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації працівників
культури НМНАПУ від 29 жовтня 2013 року
надано погодження на звільнення
начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту ОСОБА_2
відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України (а. с.
22).

Наказом № 690 від 10 грудня 2013 року
ОСОБА_2 звільнено з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16 грудня 2013 року на
підставі письмового попередження від 15
жовтня 2013 року (а. с. 23).

Пунктом 6 ст. 36 КЗпП України
визначено, що підставами припинення
трудового договору є відмова
працівника від переведення на роботу в
іншу місцевість разом з підприємством,
установою, організацією, а також
відмова від продовження роботи у
зв'язку із зміною істотних умов праці.

Частиною 3 ст. 32 КЗпП України
визначено, що про зміну істотних умов
праці - систем та розмірів оплати праці,
пільг, режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Пунктом 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» визначено, що припинення
трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП при
відмові працівника від продовження
роботи зі зміненими істотними умовами
праці може бути визнане обгрунтованим,
якщо зміна істотних умов праці при
провадженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою викликана змінами в
організації виробництва і праці
(раціоналізацією робочих місць,
введенням нових форм організації
праці, у тому числі перехід на бригадну
форму організації праці, і, навпаки,
впровадженням передових методів,
технологій тощо).

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірвано власником або уповноваженим
ним органом у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Пунктом 19 Постанови Пленуму
Верховного суду України Ц 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» визначено, що розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі звільненням
за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали
місце зміни в організації виробництва
і праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за два місяці про
наступне вивільнення.

Суд вважає доведеним в судовому
засіданні, що ОСОБА_2 15.10.2013 року
фактично була попереджена про
звільнення за скороченням штату, їй
було запропоновано вільну на той час
вакансію, від якої вона відмовилася.

Відмова ж працівника від
переведення на іншу вакантну посаду
при скороченні штату або чисельності
працівників є підставою для його
звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпПУкраїни при
дотриманні інших вимог процедури
такого звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України,
при винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Постановою Пленуму Верховного
суду України № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» п.18 визначено,
що якщо обставини, які стали підставою
для звільнення, в наказі
(розпорядженні) дано неправильну
юридичну кваліфікацію, суд може
змінити формулювання причин
звільнення і привести його у
відповідність із чинним
законодавством про працю.

Суд не може прийняти до уваги
пояснення позивача щодо наявності на
момент її звільнення вільної посади
провідного агронома, оскільки дана
посада не була вакантною на момент
звільнення, переводилася з відділу
озеленення, який скорочувався, до
відділу господарського забезпечення.
Особа, яка займала дану посаду не
попереджувалася про звільнення та не
звільнялася з даної посади, а
переводилася відповідно до наказу № 592
від 15.10.2013 року про переведення
працівників Національного музею
народної архітектури та побуту
України. Підстави для звільнення особи,
яка займала посаду провідного
агронома, були відсутні, оскільки для
ОСОБА_4 музей є першим місцем роботи.
Крім того, освіта позивача не
відповідала кваліфікаційним вимогам
посади провідного агронома.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_8, пояснив, що він працює
заступником директора Національного
музею народної архітектури та побуту
України з питань господарської
діяльності. Під час роботи ОСОБА_2 в
музеї до неї було багато зауважень,
писалися доповідні, застосовувалися
догани.

Враховуючи зазначене, суд вбачає
підстави для часткового задоволення
позовних вимог, а саме визнання
незаконним наказу Національного музею
народної архітектури та побуту України
№ 696 від 10.12.2013 року про звільнення
ОСОБА_2 з посади начальника наукового
відділу озеленення та ландшафту з
16.12.2013 згідно п.6 ст. 36 КЗпП України та
змінити формулювання причин
звільнення ОСОБА_2 "з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16.12.2013 року згідно п.6 ст. 36
КЗпП України" на п. 1 ст.40 КЗпП України.
Підстав для поновлення на роботі
позивача суд не вбачає.

Щодо решти позовиних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,
то вони не підлягають задоволенню,
оскільки рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу приймається
судом при винесенні рішення про
поновленні на роботі, а так як у
поновленні на роботі позивачу
відмовлено, тому не можуть бути
задоволеними позовні вимоги щодо
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Також не можуть бути задоволеними
позовні вимоги щодо стягнення
моральної шкоди, оскільки позиваче не
надано до суду будь-яких доказів щодо
заподіяння моральної шкоди.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача Національного
музею народної архітектури та побуту
України підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243.60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 58 - 60, 88, 209,
212- 218 ЦПК України, ст. ст. 21, 36, 40, 235 КЗпП
України, Постановою Пленуму Верховного
суду України № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до
Національного музею народної
архітектури та побуту України про
поновлення на роботі та стягнення
коштів - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ
Національного музею народної
архітектури та побуту України № 696 від
10.12.2013 року про звільнення ОСОБА_2 з
посади начальника наукового відділу
озеленення та ландшафту з 16.12.2013 згідно
п.6 ст. 36 КЗпП України.

Змінити формулювання причин
звільнення ОСОБА_2 "з посади начальника
наукового відділу озеленення та
ландшафту з 16.12.2013 року згідно п.6 ст. 36
КЗпП України" на п. 1 ст.40 КЗпП України.

В задоволенні решти заявлених
позовних вимог відмовити.

Стягнути з Національного музею
народної архітектури та побуту
України судовий збір в розмірі 243.60 грн
на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя