РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2014 року Першотравневий районний суд
Донецької області

в складі :

головуючого судді Топузової Н.М.

при секретарі Орчелота І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Мангуш справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа
Служба у справах дітей Першотравневої
районної державної адміністрації , про
визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В
:

Позивачка звернулася до суду з
даним позовом із наступних підстав :

З жовтня 1995 року по травень 2011р.,
позивачка перебувала з відповідачем
ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який
було розірвано рішенням
Першотравневого районного суду від
23.05.2011р., після чого почали жити окремо.

Від шлюбу вони мають двох дітей:
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які після
розірвання шлюбу залишилися жити разом
з відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 160 Сімейного
кодексу України, місце проживання
дитини, яка досягла десяти років,
визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.160 Сімейного
кодексу України, якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

До теперішнього часу вона та
відповідач не дійшли згоди щодо місця
проживання доньки ОСОБА_4. Зараз дитина
мешкає разом з відповідачем, який
виховує самостійно їхніх дітей. На цей
час, діти досягли чотирнадцяти років та
можуть самостійно визначати місце
свого проживання, шляхом надання
особистої прихильності одному з
батьків. На даний час син ОСОБА_3
навчається і живе у казарменому режимі
у Донецькому військовому ліцеї, донька
ОСОБА_4 проживає у будинку відповідача
у с.Урзуф. Вона не згодна із тим, щоб
їхня донька проживала із відповідачем,
наполягає на визначенні місця
проживання ОСОБА_4 разом з нею, її
матір'ю. Сама ж донька також бажає
проживати саме з матір*ю.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу
України встановлено, що якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вважає, що в інтересах доньки
проживати саме з матір'ю, а не з
батьком. Вона на цей час має роботу -
працює помічником вихователя у
дошкільному освітньому закладі №4
"Ягідка".Її робочий день триває з 9-00 до
15-00год., тому вона маю час збирати
дитину до школи, займатися із нею
вечорами, гуляти та іншим чином
піклуватися про неї. Має стабільний
самостійний дохід, яким може у повному
обсязі створити всі необхідні умови
для проживання та нормального розвитку
дитини, задовольнити гармонійний
розвиток її особистості в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості. Крім того, вона
проживає разом з чоловіком ОСОБА_6
(офіційно шлюб зареєстровано 14.02.2014р.),
який знаходиться у добрих відносинах з
ОСОБА_4 та має сили і бажання доглядати
і допомагати їй із вихованням доньки
ОСОБА_4. Донька сама бажає проживати з
нею, про це може свідчити їхня
переписка у соціальних мережах.

Вона проживає у власному
комфортабельному чотирикімнатному
будинку з сучасним ремонтом та
обладнанням, де створені всі умови для
проживання, виховання та утримання
дитини. У даному будинку проживає разом
зі своїм чоловіком та бабусею. Для
дитини у будинку є окрема кімната з
усіма необхідними меблями, опаленням,
комп'ютерною технікою, тобто обладнана
усім необхідним устаткуванням для
повноцінного і комфортного проживання,
навчання і розвитку дитини.

З самого дитинства,вона постійно
піклується про дитину, допомагає
матеріально: купує одяг, сплачує
аліменти. На протязі всього часу, з
моменту розірвання шлюбу, донька
ОСОБА_4 постійно вказує на своє бажання
жити разом з нею, у зв'язку з тим, що дуже
прив'язана до неї, як донька до матері,
як жінка до жінки, їй подобається у неї.

Так, за позовом ОСОБА_2 до неї,
рішенням Першотравневого районного
суду Донецької області від 01.10.2012р. ,з
неї стягнено аліменти на утримання
двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. З жовтня 2012р. вона регулярно
сплачує відповідачеві аліменти у
повному обсязі відповідно до
матеріалів виконавчого провадження.
Крім того, окрім сплати аліментів,
допомагає дітям грошима, купує
необхідні речі та будь-яким іншим чином
допомагає у вихованні, навчанні і
розвитку.

Таким чином, проживання доньки
разом з нею відповідає її інтересам.
Вона має можливість забезпечити їй
належні умови проживання, повною мірою
займатися вихованням дитини. Разом з
тим, вона не чинитиме жодних перешкод
для спілкування відповідача із донькою
і готова зі свого боку усіма силами
сприяти тому, щоб дитина через
розлучення батьків не була позбавлення
піклування батька.

Спиртними напоями вона не зловживає, за
місцем роботи і проживання
характеризуюся позитивно, добре
відноситься до дітей, не перебуває на
обліку у психіатричній лікарні, у
протитуберкульозному диспансері, у
наркологічному диспансері

Згідно з актом обстеження
спеціалістів служби у справах дітей
для виховання, розвитку проживання та
утримання доньки ОСОБА_4,вона
забезпечила всі необхідні умови.

Таким чином, вона вимушена
звернутися до суду,та просить суд :
визначити місце проживання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4
,ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею - ОСОБА_1.

В судове засідання
позивачка,відповідач та представник
третьої особи не з*явилися , надавши
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутністю. Позивач на заявлених
вимогах про визначення місцем мешкання
малолітньої дитини місця мешкання
позивача, наполягає у повному обсязі.
Просить позовні вимоги в цій частині
задовольнити. Відповідач позовні
вимоги в цій частині визнає, проти їх
задоволення не заперечує.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України заяви позивача та відповідача
судом прийняті, справу вирішено
розглянути за відсутності сторін.

Позовні вимоги підтверджуються :
Свідоцтвом про зміну
імені/а.с.6/,свідоцтвом про
народження/а.с.7/, рішенням суду/а.с. 8/,
постановою/а.с. 9/,характеристикою/а.с.
10/,довідками/а.с.11-12,15/,наказом/а.с. 13-14/,
актом обстеження/а.с. 16/,свідоцтвом/а.с.
18-19/, витягом про державну реєстрацію
прав/а.с. 20/, витягом про реєстрацію в
спадковому реєстрі/а.с. 21/ технічним
паспортом/а.с. 22-24/, свідоцтвом про право
на спадщину/а.с. 25/, характеристикою/а.с.
26-28/,довідками/а.с. 39,47/.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом досліджені всі докази, надані
сторонами. Клопотання про витребування
і дослідження інших доказів до суду не
надійшли. Суд постановляє рішення на
підставі доказів, наданих сторонами і
досліджених під час судового розгляду
справи.

Дослідивши письмові докази та
оцінивши усі докази по справі в їх
сукупності суд приходить до наступних
висновків:

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 3
Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.,
ратифікованої Верховною Радою України,
у всіх діях відносно дітей…
першочергова увага приділяється
найкращому забезпеченню інтересів
дитини.

Стаття 12 Закону України Про охорону
дитинства на кожного з батьків
покладає однакову відповідальність за
виховання, навчання та розвиток дитини.
Батьки… зобовязані піклуватися про
здоровя, фізичний, духовний та
моральний розвиток дитини, її навчання,
створювати належні умови для розвитку
його природних здібностей, поважати
честь дитини, готувати її до
самостійного життя.

Частина 1 статті 160 Сімейного кодексу
України встановлює, що місце мешкання
дитини, яка не досягла 10 років,
визначається за згодою батьків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не прийшли до
згоди про те, з ким з них мешкатиме
малолітня дитина, спір між ними може
бути вирішено… судом.

Частина 1 статті 61 ЦПК України
визначає, що обставини, визнані
сторонами, або іншими учасниками
судового засідання, доказуванню не
підлягають.

Як зазначено вище, відповідач вимоги
позивача визнав у повному обсязі.

Частина 4 статті 174 ЦПК України
зазначає, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем
приймається судом, оскільки,
враховуючи малолітній вік дитини, в
першу чергу відповідає її інтересам,
ґрунтується на законі і не порушує
права і інтереси інших фізичних чи
юридичних осіб.

Суд,з урахуванням у сукупності усіх
доказів, приходить до висновку, що
вимоги позивача про визначення місцем
мешкання дитини місця мешкання
позивача є законними, обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 3 ч.1,2 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 р.; ст. 12 Закону України
Про охорону дитинства; ст.ст. 160 ч.1, 161 ч.1
Сімейного кодексу України ; ст.ст. 10,11, 30,
60, 158 ч.2, 212-215, 292, 294 ЦПК України суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2,-місце проживання матері
ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 10 днів
з дня його проголошення.Особи,які
брали участь у справі,але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення ,можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області у
м.Маріуполі через Першотравневий
районний суд.

Суддя
Н.М. Топузова