У Х В А Л А

"12" лютого 2014 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного
суду Камінський В.П. перевіривши
виконання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Телелинецької сільської ради про
визначення в порядку спадкування права
власності на будинок з господарськими
будівлями та земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовною заявою до
Телелинецької сільської ради про
визначення в порядку спадкування права
власності на будинок з господарськими
будівлями та земельні ділянки.

При вирішенні питання про відкриття
провадження у справі встановлено, що
дана позовна заява не відповідає
вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема в порушення п.5 ч.2 ст.119 ЦПК
України позивачем не у повному обсязі
викладено обставини в обґрунтування
позовних вимог, а саме як вбачається із
позову та доданих до нього документів
спірний будинок побудований у 1928 році,
та на нього у спадкодавця відсутні
правовстановлюючі документи, що стало
підставою відмови нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії та передумовою
звернення із позовом до суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.3.1. інформаційного листа №24-753/0/4-13
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2013 року умовою для
переходу в порядку спадкування права
власності на об'єкти нерухомого майна,
в тому числі житловий будинок, інші
споруди земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку, що діяв на час створення майна
та зазначено нормативні акти, що
визначають підстави виникнення такого
права власності у спадкодавця.
Відповідно до правового висновку
Верховного суду України по цивільній
справі №6-137 цс13 від 18.12.2013 року право
власності на житловий будинок
набувається в порядку, який був чинним
на час завершення його будівництва.
Відсутність правовстановлюючих
документів є перешкодою для реєстрації
переходу права власності від
спадкодавця до спадкоємця. Позивачем
не викладено жодних обставин, які б
свідчили про правові підстави
виникнення права власності на нерухоме
майно за спадкодавцем, на яке претендує
позивачка. У позові відсутні посилання
на докази в цій частині зокрема виписки
з по господарських книг на спадкове
майно із визначенням режиму спадкового
майна, відсутнє клопотання про
витребування копії спадкової справи
після смерті ОСОБА_2 для встановлення
кола осіб, інтереси яких може зачіпати
рішення по справі, відсутній висновок
спеціаліста про технічний стан
будинку, а також відсутнє будь-яке
підтвердження неможливості надання
зазначених доказів та труднощів в їх
отриманні.

Окрім того зі змісту позовних вимог
вбачається, що позивачка просить
визнати за нею також право власності на
земельні ділянки площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд та площею 0,5262 га для
ведення особистого селянського
господарства, але у матеріалах доданих
до позовної заяви міститься лише
постанова державного нотаріуса про
відмову у видачі свідоцтва про право
власності на спадщину на житловий
будинок, а тому не зрозуміло чи
зверталась позивачка в установленому
законом порядку до нотаріальної
контори з приводу видачі свідоцтва про
право власності на спадщину на вказані
земельні ділянки.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.3.5 інформаційного листа №24-753/0/4-13
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2013 року право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, однак в матеріалів
доданих до

позовної заяви міститься витяг з
рішення 12 сесії 21 скликання від 08.04.1993
року «Про передачу у приватну
власність безкоштовно земельних
ділянок громадянам», відповідно до
якого вирішено приватизувати
присадибну земельну ділянку ОСОБА_2
площею - 0,77 га, але позивачем у позові не
зазначені посилання на докази, а саме
не зрозуміло чи є державний акт на
право приватної власності на землю на
ім'я спадкодавця. Також є не зрозумілим
чи була завершена процедура
приватизації спадкодавцем.

Враховуючи, що позивачами не дотримані
вимоги ст.119 ЦПК України, вважаю, що дану
позовну заяву, відповідно до вимог ч.1
ст.121 ЦПК України, необхідно залишити
без руху і надати позивачу строк для
виправлення недоліків.

Згідно до статті 121 ЦПК суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статті 119 ЦПК, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Телелинецької
сільської ради про визначення в
порядку спадкування права власності на
будинок з господарськими будівлями та
земельні ділянки - залишити без руху
надавши позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання ним копії
ухвали.

Роз'яснити позивачам, що якщо вони
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконають вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше позовна заява вважається
неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.П. Камінський