Справа №359/4298/14-ц
Провадження №2/359/1549/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання
Коробові О.П.,

за участю прокурора
Пашина С.О.,

за участю представників відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом заступника
Бориспільського міжрайонного
прокурора, діючи в інтересах держави в
особі головного управління
Держземагентства у Київській області,
до Гнідинської сільської ради,
Бориспільської районної державної
адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
про визнання не-дійсними рішень органу
місцевого самоврядування, про визнання
недійсним розпорядження місцевого
органу виконавчої влади, про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
міни та дарування земельних ділянок,
про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю,
про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельні
ділянки, про витребування земельних
ділянок з чужого незаконного володіння
на користь держави,

встановив:

В травні 2014 року заступник
Бориспільського міжрайонного
прокурора, діючи в інте-ресах держави в
особі ГУ Держземагентства у Київській
області, звернувся до суду з вказа-ним
позовом та обґрунтовує його тим, що
рішенням Гнідинської сільської ради №7
від 13 липня 1999 року у приватну
власність ОСОБА_4 була безоплатно
передана земельна ділянка площею 8,9 га
для ведення селянського (фермерського)
господарства. Крім того, ще одним
рішенням №7 від 13 липня 1999 року у
приватну власність ОСОБА_4 за плату
була передана земельна ділянка площею
29,1 га для ведення селянського
(фермерського) гос-подарства. 30 вересня
1999 року Гнідинська сільська рада
уклала зі ОСОБА_4 дого-вір
купівлі-продажу, за яким Гнідинська
сільська рада відчужила у власність
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 29,1 га з
цільовим призначенням для ведення
селянського фермерського
господарства, розташовану на території
Гнідинської сільської ради. На
під-ставі цих документів 28 жовтня 1999
року голова Гнідинської сільської ради
видав ОСОБА_7 державний акт на право
приватної власності на землю серії IV-КВ
№046273. У такий спосіб ОСОБА_4 набув право
приватної власності на земельну
ділянку пло-щею 38 га з цільовим
призначенням для ведення фермерського
господарства, розташовану на території
Гнідинської сільської ради. 20
листопада 2003 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_8
договір міни, за яким ОСОБА_4 відчужив у
власність ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 38 га з цільовим призначенням для
фермерського господарства,
розташовану на території Гнідинської
сільської ради. 5 грудня 2003 року
Бориспільський районний відділ
земельних ресурсів видав ОСОБА_5
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії КВ №026774.
Розпорядженням Бориспільської РДА №1495
від 1 грудня 2006 року цільове
призначення земельної ділянки було
змінено з «для ведення фер-мерського
господарства» на «для ведення
особистого селянського господарства».
На підставі цього розпорядження органу
виконавчої влади 18 грудня 2006 року
Бориспільський район-ний відділ
земельних ресурсів видав ОСОБА_5
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №706823. У такий
спосіб ОСОБА_5 набула право власності
на земельну ділянку площею 38 га з
цільовим призначення для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану на території Гнідинської
сільської ради. На підставі заяви №3983
від 29 червня 2011 року ця земельна
ділянка була поділена на 4 земельні
ділянки: площею 0,4429 га з кадастровим
номером :04:002:1067, площею 0,3549 га з
кадастровим номером :04:002:1068,
площею 0,63 га з кадастровим номером
:04: 003:0088 та площею 37,0194 га з
кадастровим номером :04:003:0089. 28
грудня 2011 року управління Держкомзему
у Бориспільському районі видало ОСОБА_5
4 дер-жавні акти на право власності на
земельні ділянки: серії ЯМ №089918 - 089920 та
серії ЯМ №335018. 9 жовтня 2013 року ОСОБА_5
уклала з ОСОБА_6 4 договори дарування
земельних ділянок, за якими ОСОБА_5
відчужила у власність ОСОБА_6 земельні
ділянки площею 0,4429 га з кадастровим
номером :04:002:1067, площею 0,3549 га з
кадастровим номером :04:002:1068,
площею 0,63 га з кадастровим номером
:04:003:0088 та площею 37,0194 га з
кадастровим номером :04:003: 0089 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташова-ні на території Гнідинської
сільської ради. Однак в квітні 2014 року
Бориспільська між-районна прокуратура
проводила перевірку законності
відведення земельних ділянок у
влас-ність ОСОБА_4 В ході проведення
цієї перевірки було встановлено, що 13
липня 1999 року Гнідинська сільська рада
не розглядала питання про передачу
земельних ділянок у власність ОСОБА_4,
жодне рішення №7 з цього приводу не
приймалось. Ця обстави-на свідчить про
відсутність у Гнідинської сільської
ради волевиявлення, спрямованого на
передачу земельних ділянок у власність
ОСОБА_4, та відсутність підстави для
укла-дення між ними договору
купівлі-продажу земельної ділянки.
Тому заступник Бориспіль-ського
міжрайонного прокурора просить суд
визнати недійсними рішення
Гнідинської сіль-ської ради №7 від 13
липня 1999 року про передачу у приватну
власність ОСОБА_4 безоплатно земельної
ділянки площею 8,9 га та за плату
земельної ділянки площею 29,1 га для
ведення селянського (фермерського)
господарства; договір купівлі-продажу
земельної ділянки, укладений 30 вересня
1999 року між Гнідинською сільською
радою та ОСОБА_4; державний акт на право
на право приватної власності на землю
серії IV-КВ №046273, виданий 28 жовтня 1999
року ОСОБА_4; договір міни земельної
ділянки, укладений 20 листопада 2003 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії КВ №026774, виданий 5 грудня 2003 року
ОСОБА_5; розпорядження Бориспільської
РДА №1495 від 1 грудня 2006 року; державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯД №706823, виданий 18 грудня
2006 року ОСОБА_5; державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯМ
№089918 - 089920 та серії ЯМ №335018, видані 28
грудня 2011 року ОСОБА_5; договори
дарування земель-них ділянок, укладені
9 жовтня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6; та
витребу-вати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на користь держави в
особі ГУ Держзем-агентства у Київській
області земельні ділянки площею 0,4429 га
з кадастровим номером :04:002:1067,
площею 0,3549 га з кадастровим номером
:04:002:1068, площею 0,63 га з кадастровим
номером :04:003:0088 та площею 37,0194 га з
када-стровим номером :04:003:0089 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовані на території Гнідинської
сільської ради.

Представники відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визнають позов та
заперечують проти його задоволення. В
обґрунтування своїх заперечень вони
по-силаються на відсутність доказів на
підтвердження того, що 13 липня 1999 року
Гнідинська сільська рада не приймала
рішення №7 про передачу земельних
ділянок у приватну власність ОСОБА_4 Зі
змісту ст.1 першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, рішень
Європейського суду з прав людини у
справах «Федоренко проти України» та
«Стретч проти Сполученого
Королівства» вбачається, що самі по
собі до-пущені органами влади
порушення при передачі майна у
власність особи не можуть бути
безумовною підставою для повернення
цього майна державі. ОСОБА_6 є
добросовісним набувачем земельних
ділянок, підстави для їх витребування з
його законного володіння від-сутні.
Крім того, представники відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили про
застосування строку позовної давності.
З огляду на ці обставини вони просять
суд відмовити у задоволенні позову.

Представники Гнідинської сільської
ради та Бориспільської РДА не з'явились
у судове засідання. Вони неодноразово
завчасно у встановленому порядку
повідомлялись про час та місце розгляд
цивільної справи.

Вислухавши пояснення учасників
цивільного процесу, які з'явились у
судове засідання, та дослідивши
письмові докази, суд дійшов до
висновку, що позов належить
задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 30 вересня 1999 року
Гнідинська сільська рада уклала зі
ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідчений
державним нотаріусом Борис-пільської
державної нотаріальної контори ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за №1917 (а.с.27
т.1). За цим договором Гнідинська
сільська рада відчужила у власність
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 29,1 га з
цільовим призначенням для ведення
селянського (фермерського)
господарства, розташовану на території
Гнідинської сільської ради.

28 жовтня 1999 року голова Гнідинської
сільської ради видав ОСОБА_4 дер-жавний
акт на право приватної власності на
землю серії IV-КВ №046273 (а.с.228 т.1). У та-кий
спосіб ОСОБА_4 набув право приватної
власності на земельну ділянку площею 38
га з цільовим призначенням для ведення
фермерського господарства,
розташовану на території Гнідинської
сільської ради.

Відповідно до ст.17 ЗК України 1990 року,
який був чинним на той час, передача у
власність земельної ділянки для
ведення селянського (фермерського)
господарства, що була раніше надана
громадянину, провадилась сільськими,
селищними, міськими радами народ-них
депутатів за місцем розташування цієї
ділянки. Земельна ділянка передавалась
у влас-ність на підставі заяви
громадянина і матеріалів, що
підтверджували її розмір. Ради
народних депутатів розглядали у
місячний строк зазначені заяви і
матеріали та приймали відповідні
рішення.

Згідно з ч.1-ч.2 ст.18 цього Кодексу
придбання громадянами у місцевих рад
народних депутатів земельних ділянок у
власність для ведення селянського
(фермерського) господар-ства понад
площу, що передавалась безплатно,
провадилась за плату. Рішення
відповідної ради народних депутатів з
цього питання було підставою для
укладання договору купівлі-продажу
земельної ділянки з посвідченням у
нотаріальному порядку.

В матеріалах цивільної справи
містяться копії двох рішень
Гнідинської сільської ради №7 від 13
липня 1999 року (а.с.40, 41 т.1) про передачу у
приватну власність ОСОБА_4 двох
земельних ділянок для ведення
селянського (фермерського)
господарства: без-оплатно - земельної
ділянки площею 8,9 га та за плату -
земельної ділянки площею 29,1 га.

Однак зі змісту протоколу пленарного
засідання Гнідинської сільської ради
від 13 лип-ня 1999 року (а.с.12-19 т.1) та
прийнятих на ньому рішень (а.с.20-24 т.1)
вбачається, що пи-тання про передачу
земельних ділянок площею 8,9 га та 29,1 га
у власність ОСОБА_4 на пленарному
засіданні Гнідинської сільської ради
не розглядалось, жодне рішення №7 з
цього приводу не приймалось. Ці
обставини підтверджуються також
копією листа Гнідин-ського сільського
голови вих. №02-18-242 від 28 квітня 2014 року
(а.с.11 т.1).

Суд вважає, що у Гнідинської сільської
ради та ОСОБА_4 були відсутні під-стави
для укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки. Державний акт на
право приватної власності на землю був
виданий ОСОБА_4 з порушенням порядку,
перед-баченого ст.ст.17, 18 ЗК України 1990
року.

З метою відновлення законності
належить визнати недійсними обидва
рішення Гнідин-ської сільської ради №7
від 13 липня 1999 року, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладений 30 вересня 1999 року між
Гнідинською сільською радою та ОСОБА_4,
та державний акт на право приватної
власності на землю серії IV-КВ №046273,
виданий 28 жовтня 1999 року ОСОБА_4

В матеріалах цивільної справи
містяться копії протоколів пленарних
засідань Гнідинсь-кої сільської ради
(а.с.3-7, 12-16 т.2) та копії рішень про
уточнення показників сільського
бюджету на 1999 рік (а.с.17-22 т.2). Однак
зміст цих документів не підтверджує
того, що 13 липня 1999 року Гнідинська
сільська рада приймала рішення №7 про
передачу у приватну власність ОСОБА_4
земельних ділянок площею 8,9 га та 29,1 га
для ведення селян-ського (фермерського)
господарства. Ці докази не стосуються
предмета доказування та є не-належними
у розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України.

Крім того, з метою підтвердження
обставин, на які посилається заступник
Бориспільсь-кого міжрайонного
прокурора як на підставу своїх вимог,
були подані копії письмових пояс-нень
осіб, які 13 липня 1999 року були
депутатами та посадовими особами
Гнідинської сіль-ської ради (а.с.40-55 т.2).
Обставини, що містяться в цих письмових
поясненнях, можуть бути підтверджені
тільки в ході допиту свідків. Однак
вказані особи не допитувались у
судо-вому засіданні в якості свідків.
Тому копії їх письмових пояснень є
недопустимими доказами у розумінні ч.1
ст.59 ЦПК України.

Встановлено, що 20 листопада 2003 року
ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_5 договір міни,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за №8464 (а.с.60 т.2). За цим
договором ОСОБА_4 відчужив у власність
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 38 га з
цільовим приз-наченням для
фермерського господарства,
розташовану на території Гнідинської
сільської ради.

5 грудня 2003 року Бориспільський
районний відділ земельних ресурсів
видав ОСОБА_5 державний акт на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№026774 (а.с.36-37 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України 1963
року, який був чинний на той час, угода,
що не відповідала вимогам закону,
вважалась недійсною.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про
власність», який був чинним на той час,
власник мав право на свій розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним йому майном.

Встановлено, що у зв'язку з недійсністю
державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_4 не набув
право приватної власності на земельну
ділянку площею 38 га з цільовим
призначенням для ведення фермерського
господарства, розташовану на території
Гнідинської сільської ради. Він не мав
права розпоряджатись цією земельною
ділянкою. Договір міни, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не відповідав ч.1 ст.4
Закону України «Про власність».

З огляду на ці обставини суд вважає, що
договір міни земельної ділянки,
укладений 20 листопада 2003 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, належить визнати
недійс-ним. За правилом ч.1 ст.59 ЦК
України 1963 року цей договір вважався
недійсним з момен-ту його укладення. 5
грудня 2003 року були відсутні підстави
для видачі ОСОБА_5 дер-жавного акту на
право власності на земельну ділянку
серії КВ №026774. Тому цей держав-ний акт
на право власності на земельну ділянку
слід визнати недійсним.

Встановлено, що розпорядженням
Бориспільської РДА №1495 від 1 грудня 2006
року цільове призначення земельної
ділянки, придбаної ОСОБА_5, було змінено
з «для ведення фермерського
господарства» на «для ведення
особистого селянського господар-ства».
На підставі цього розпорядження органу
виконавчої влади 18 грудня 2006 року
Борис-пільський районний відділ
земельних ресурсів видав ОСОБА_5
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №706823 (а.с.65
т.2). Крім того, на підставі заяви №3983
від 29 червня 2011 року ця земельна
ділянка була поділена на 4 земельні
ділянки: площею 0,4429 га з кадастровим
номером :04:002:1067, площею 0,3549 га з
када-стровим номером :04:002:1068,
площею 0,63 га з кадастровим номером 3220882
600:04:003:0088 та площею 37,0194 га з кадастровим
номером :04:003:0089. 28 грудня 2011 року
управління Держкомзему у
Бориспільському районі видало ОСОБА_5 4
державні акти на право власності на
земельні ділянки: серії ЯМ №089918 - 089920 та
серії ЯМ №335018 (а.с.69-75 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законо-давства і порушує цивільні
права або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.319 цього Кодексу власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Встановлено, що у зв'язку з недійсністю
державного акту на право власності на
земель-ну ділянку, виданого ОСОБА_5 на
підставі договору міни, вона не набула
право влас-ності на земельну ділянку
площею 38 га з цільовим призначенням для
ведення фермерського господарства,
розташовану на території Гнідинської
сільської ради. ОСОБА_5 не мала права
ініціювати зміну цільового
призначення цієї земельної ділянки та
поділ її на 4 частини. Розпорядження
Бориспільської РДА №1495 від 1 грудня 2006
року, державний акт на право власності
на земельну ділянку серії ЯД №706823,
виданий 18 грудня 2006 року ОСОБА_5, та
державні акти на право власності на
земельні ділянки серії ЯМ №089918 - 089920 та
серії ЯМ №335018, видані їй 28 грудня 2011
року, суперечать ч.1 ст.319 ЦК України.

Суд вважає, що з метою відновлення
законності слід визнати недійсними
вказане роз-порядження місцевого
органу виконавчої влади та перелічені
державні акти на право влас-ності на
земельні ділянки.

Встановлено, що 9 жовтня 2013 року ОСОБА_5
уклала з ОСОБА_6 4 договори дарування
земельних ділянок, посвідчені
приватним нотаріусом Бориспільського
районного нотаріального округу
ОСОБА_11, зареєстровані в реєстрі за
№3894, №3897, №3966 та №3900 (а.с.103, 105, 107, 109 т.1).
За цими договорами ОСОБА_5 безоплатно
відчужила у власність ОСОБА_6 земельні
ділянки площею 0,4429 га з кадастровим
номером 3220 882600:04:002:1067, площею 0,3549 га з
кадастровим номером :04:002:1068,
пло-щею 0,63 га з кадастровим номером
:04:003:0088 та площею 37,0194 га з
када-стровим номером :04:003:0089 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовані на території Гнідинської
сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами пер-шою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, ін-шим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його мораль-ним
засадам.

Встановлено, що у зв'язку з недійсністю
державних актів на право власності на
земель-ні ділянки ОСОБА_5 не набула
право власності на земельні ділянки
площею 0,4429 га з кадастровим номером
:04:002:1067, площею 0,3549 га з
кадастровим номером :04:002:1068,
площею 0,63 га з кадастровим номером
:04:003:0088 та площею 37,0194 га з
кадастровим номером :04:003:0089 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовані на території Гнідинської
сільської ради. Тому ОСОБА_5 не мала
права розпоряджатись ними. Договори
дарування земельних ділянок, укладені
між нею та ОСОБА_6, суперечать ч.1 ст.319 ЦК
України.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
договори дарування земельних ділянок,
укла-дені 9 жовтня 2013 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, належить визнати недійсни-ми.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно з ч.3 ст.388 цього Кодексу якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати,
власник має право витребовувати його
від добросовісного на-бувача у всіх
випадках.

Встановлено, що у зв'язку з недійсністю
договорів дарування у ОСОБА_6
припини-лись правові підстави для
володіння придбаними ним земельними
ділянками. Він не знав та не міг знати
про те, що ОСОБА_5 не мала права
відчужувати земельні ділянки. Ця
обста-вина свідчить про те, що ОСОБА_6 є
добросовісним набувачем. Однак
земельні ділянки були придбані ним за
безвідплатними договорами.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
допустимо витребувати з чужого
незаконного володіння ОСОБА_6 на
користь держави в особі ГУ
Держземагентства в Київській облас-ті
земельні ділянки площею 0,4429 га з
кадастровим номером :04:002:1067,
пло-щею 0,3549 га з кадастровим номером
:04:002:1068, площею 0,63 га з
кадастро-вим номером :04:003:0088 та
площею 37,0194 га з кадастровим номером 3220
882600:04:003:0089 з цільовим призначенням для
ведення особистого селянського
господар-ства, розташовані на
території Гнідинської сільської ради.

Як роз'яснив Верховний Суд України в
правовій позиції у справі №6-92цс13,
особа може бути позбавлена її
власності в інтересах суспільства, на
умовах, передбачених законом і
загальним принципами міжнародного
права, а при вирішенні питання про
можливість поз-бавлення особи
власності мусить бути дотримано
справедливої рівноваги між інтересами
суспільства та правами власника.

Обставини справ «Федоренко проти
України», «Стретч проти Сполученого
Королів-ства» та цивільної справи, яка
розглядається судом, істотно
різняться, а тому висновки щодо
справедливої рівноваги між інтересами
суспільства і особи в кожній з цих
справ не можуть бути тотожними, а
висновки Європейського суду з прав
людини про порушення прав заяв-ника у
справах «Федоренко проти України» та
«Стретч проти Сполученого
Королівства» не можуть бути безумовним
прецедентом при розгляді цієї
цивільної справи. Вирішуючи питан-ня
про справедливу рівновагу між
інтересами суспільства і конкретної
особи Європейський суд з прав людини у
своєму рішенні у справі «Трегубенко
проти України» категорично ствердив,
що «правильне застосування
законодавства незаперечно становить
«суспільний інтерес» (п.54 рішення).
Відновлення законності, яка була
порушена при передачі земельних
ділянок у власність ОСОБА_4, та
повернення у власність держави
земельних ділянок, які в подальшому
незаконно були відчужені у власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ста-новить суспільний
інтерес. Тому при розгляді цієї
цивільної справи суд керується
рішенням у справі «Трегубенко проти
України» та критично оцінює посилання
представників відпо-відачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення у справах
«Федоренко проти України» та «Стретч
проти Сполученого Королівства».

Крім того, відповідно до ч.1 ст.256 ЦК
України особа може звернутись до суду з
вимо-гою про захист цивільного права
або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення права або про
особу, яка його пору-шила.

Встановлено, що про порушення закону,
допущене при передачі земельних
ділянок у власність ОСОБА_4, та
незаконне відчуження їх у власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стало відомо в ході
перевірки, яку Бориспільська
міжрайонна прокуратура про-водила в
квітні 2014 року. Раніше така перевірка
не проводилась, тому Бориспільська
між-районна прокуратура не мала
можливості довідатись про ці
обставини. Перебіг позовної дав-ності
розпочався в квітні 2014 року. Зі штампу,
який міститься на титульній сторінці
позов-ної заяви (а.с.1 т.1), вбачається, що
заступник Бориспільського
міжрайонного прокурора пред'явив позов
20 травня 2014 року. Ці обставини свідчать
про те, що строк позовної дав-ності не
пропущений.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішен-ня, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави про-порційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Встановлено, що на підставі п.11 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»
Борис-пільська міжрайонна прокуратура
звільнена від сплати судового збору.
Позов містить вимоги немайнового та
майнового характеру. Вимоги майнового
характеру пред'явлені лише до ОСОБА_6
Ставка судового збору за пред'явлення
цих вимог становить 1 відсоток їх ціни
та перевищує розмір 3 мінімальних
заробітних плат. Позов задоволений в
повному обсязі.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
з ОСОБА_6 в дохід держави належить
стягнути судовий збір в розмірі 3654
гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов заступника Бориспільського
міжрайонного прокурора, діючи в
інтересах дер-жави в особі головного
управління Держземагентства у
Київській області, до Гнідинської
сільської ради, Бориспільської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_12, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання
недійсними рішень органу місцевого
самоврядування, про визнання недійсним
роз-порядження місцевого органу
виконавчої влади, про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
міни та дарування земельних ділянок,
про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю,
про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельні
ділянки, про витребування земельних
ділянок з чужого незаконного володіння
на користь держави задовольнити.

Визнати недійсним рішення Гнідинської
сільської ради №7 від 13 липня 1999 року
«Про передачу безоплатно у приватну
власність ОСОБА_4 земель-ної ділянки
площею 8,9 га для ведення селянського
(фермерського) господарства».

Визнати недійсним рішення Гнідинської
сільської ради №7 від 13 липня 1999 року
«Про передачу за плату у приватну
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 29,1 га для ведення селянського
(фермерського) господарства».

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладений 30 вересня 1999 року між
Гнідинською сільською радою та ОСОБА_4,
по-свідчений державним нотаріусом
Бориспільської державної нотаріальної
контори ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за №1917.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії IV-КВ №046273, виданий 28 жовтня 1999
року ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір міни
земельної ділянки, укладений 20
листопада 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
по-свідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за №8464.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії КВ №026774, виданий 5 грудня 2003 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним розпорядження
Бориспільської районної державної
адміністрації №1495 від 1 грудня 2006 року.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №706823, виданий 18 грудня 2006 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №089918, виданий 28 грудня 2011 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №089919, виданий 28 грудня 2011 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №089920, виданий 28 грудня 2011 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №335018, виданий 28 грудня 2011 року
ОСОБА_5.

Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки, укладений 9 жовтня
2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_5
Михайлови-чем, посвідчений приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №3894.

Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки, укладений 9 жовтня
2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_5
Михайлови-чем, посвідчений приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №3897.

Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки, укладений 9 жовтня
2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_5
Михайлови-чем, посвідчений приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №3966.

Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки, укладений 9 жовтня
2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_5
Михайлови-чем, посвідчений приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №3900.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на ко-ристь держави в
особі головного управління
Держземагентства у Київській області
земельну ділянку площею 0,4429 га з
кадастровим номером :04:002:1067 з
цільовим при-значенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану на території Гні-динської
сільської ради.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на ко-ристь держави в
особі головного управління
Держземагентства у Київській області
земельну ділянку площею 0,3549 га з
кадастровим номером :04:002:1068 з
цільовим при-значенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану на території Гні-динської
сільської ради.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на ко-ристь держави в
особі головного управління
Держземагентства у Київській області
земельну ділянку площею 0,63 га з
кадастровим номером :04:003:0088 з
цільовим при-значенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану на території Гні-динської
сільської ради.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на ко-ристь держави в
особі головного управління
Держземагентства у Київській області
земельну ділянку площею 37,0194 га з
кадастровим номером :04:003:0089 з
цільовим при-значенням для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану на території Гні-динської
сільської ради.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави
судовий збір в розмірі 3654 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд:
прокурором, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх
представниками - протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду; ОСОБА_4
Олександрови-чем, його представником,
Гнідинською сільською радою та
Бориспільською районною дер-жавною
адміністрацією - протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду
Є.О.
Борець