Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Власова С.О.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення
Іршавського районного суду від 22
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 пред'явила до ОСОБА_1 позов
про стягнення шкоди.

Позивачка зазначала, що відповідач за
трудовим договором працює в неї водієм
автомобіля. З ним укладено договір про
повну матеріальну відповідальність. 22
грудня 2011 року з його вини було
пошкоджено належний їй автомобіль та
вантаж посуду зі скла. Вартість ремонту
автомобіля становить 43 440 грн., а
вартість пошкодженого вантажу - 27 260,88
грн.

Посилаючись на те, що відповідач у
добровільному порядку не відшкодував
заподіяну їй шкоду, позивачка просила
стягнути її в судовому порядку.

Рішенням суду позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення скасувати, ухваливши
нове про відмову у позові. Вказує на те,
що трудовий договір з позивачкою та
договір про повну матеріальну
відповідальність припинили свою дію до
часу заподіяння шкоди. Розміри шкоди
автомобіля та вантажу позивачкою не
доведені. Окрім того, суд безпідставно
не застосував строки позовної
давності, які сплили до пред'явлення
позову, про що його представник зробив
заяву в судовому засіданні.

Колегія вважає, що скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

По справі є доведеними та
встановленими слідуючі факти та
обставини.

Позивачка є суб'єктом підприємницької
діяльності, займається організацією
перевезень та доставки вантажу іншим
суб'єктам підприємницької діяльності.

Для здійснення цієї діяльності вона
використовувала належні їй на праві
особистої власності автомобіль тягач
«VOLVO-FH 12-42», держномерний знак НОМЕР_1 та
напівпричеп «KogeL», держномерний знак
НОМЕР_2.

В якості водія цих транспортних
засобів нею за трудовим договором був
прийнятий відповідач.

22 грудня 2011 року відповідач за
подорожнім листом № 531714 прийняв для
перевезення вантажу зазначені вище
транспортні засоби, а за
товаро-транспортними накладними
вантаж ( вироби із скла) для доставки
його із Закарпаття до
Дніпропетровська.

У цей день на території Львівської
області відбулась
дорожньо-транспортна подія, в
результаті якої було пошкоджено
автомобіль - тягач «VOLVO» та вантаж. Як
встановив суд першої інстанції
вартість шкоди становила відповідно 43
440 грн. та 27 260,88 грн.

За інформацією Галицького районного
суда м. Львова та Іршавського районного
суду Закарпатської області жоден з
водіїв, які керували транспортними
засобами під час ДТП, в тому числі й
відповідач, винними у цій події не
визнані.

За повідомленням ПрАТ «Страхова
компанія «Перша» у виплаті страхового
відшкодування позивачці відмовлено.

Суд першої інстанції застосувавши до
даних правовідносин норми Кодексу
законів про працю України стягнув з
відповідача заподіяну позивачці шкоду.

Колегія суддів вважає, що матеріальний
закон судом застосовано правильно,
оскільки відповідач за трудовим
договором працював у позивачки водієм
і ніс повну матеріальну
відповідальність за шкоду заподіяну
ОСОБА_2 з підстав, передбачених п.п. 1 та 2
ч. 1 ст. 134 КЗпП.

В той же час суд не врахував при
вирішенні даного спору вимоги ст. ст. 130,
134 та 138 КЗпП.

Згідно приписів ст. 138 КЗпП для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
ст. 130 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 130 КЗпП
відповідальність за заподіяну шкоду
настає зокрема при наявності та
доведеності винних протиправних дій
(бездіяльності) працівника.

Всупереч цих приписів та вимог ст. 60 ЦПК
України позивачка не довела вину
відповідача у заподіянні їй шкоди.
Надані нею висновок службової
перевірки інспектора дізнання УДАЇ
ГУМВСУ у Львівській області від 22
вересня 2012 року та постанова
апеляційного суду Львівської області
від 4 квітня 2012 року щодо ОСОБА_3
колегією як докази вини відповідача до
уваги прийняті бути не можуть.

Належні позивачці транспортний засіб
та вантаж були пошкодженні 22 грудня 2011
року під час дорожньо-транспортної
події у Львівській області через
зіткнення двох вантажних автомобілів,
одним з яких керував відповідач, а
іншим - ОСОБА_3

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 31 січня 2012 року, залишеною
без змін постановою апеляційного суду
Львівської області від 4 квітня 2012 року,
ОСОБА_3 визнаний невинуватим у
порушенні Правил дорожнього руху під
час зазначеної вище ДТП.

ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. ст.
10, 11, 33, 124, 283, 284 КУпАП також не визнаний
винним в ДТП, у якій було пошкоджено
майно позивачки.

Зазначені вище висновок УДАЇ та
постанова суду щодо ОСОБА_3 доказами
його вини не можуть бути, оскільки
згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України у
даному цивільному провадженні таким
доказом могла би бути виключно
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення саме
щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Враховуючи принципи незалежності та
допустимості доказів колегія відхиляє
надані позивачкою документи у зв'язку
з тим, що вони не є достовірними
доказами вини відповідача у заподіянні
шкоди під час ДТП.

Таким чином, одна з обов'язкових умов
для притягнення відповідача до
матеріальної відповідальності за
шкоду, заподіяну його діями під час
виконання трудових обов'язків, - вина у
даних правовідносинах відсутня.

Враховуючи наведене, у позові ОСОБА_2
слід відмовити за недоведеності її
вимог.

Викладене вище в силу вимог ст. 309 ЦПК
України є підставою для ухвалення
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Іршавського районного
суду від 22 жовтня 2013 року скасувати,
ухваливши нове, яким у позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя