Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» про
захист прав споживача та зобов`язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд:
зобов'язати АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ»
повідомити його в письмовій формі про
передачу третій особі своїх прав за
договором про надання споживчого
кредиту № 4 від 15 серпня 2013 року
(а.с.20-22).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 15 серпня 2013 року між
ним та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ»
укладено кредитний договір № 4.
Відповідно до умов кредитного
договору, банк надав йому кредит
(грошові кошти) в сумі 6535,91 гривень, а
він зобов'язався повернути наданий
кредит у повному обсязі до 15 червня 2014
згідно з графіком погашення кредиту та
сплатити за користування кредитом
проценти у розмірі 18% річних. Він
належним чином виконував свої
зобов'язання по зазначеному кредитному
договору, проте 11 вересня 2013 року ним
було отримане SMS повідомлення від
відправника «Renaissance» наступного змісту
«АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» інформує:
права вимоги коштів за Вашим договором
№ 4 від 15 серпня 2013 року
відступлені до ПАТ «ПУМБ». Реквізити
для оплати кредиту не змінились. Деталі
за т. ». У зв'язку з тим, що з SMS
повідомлення не вбачається хто є
відправником такого повідомлення, в
нього виникли обґрунтовані сумніви,
щодо змісту зазначеного повідомлення,
а тому останній 19 вересня 2013 року
звернувся в телефонному режимі на
гарячу лінію банку з метою з'ясування
ситуації, що склалась та, у випадку
підтвердження інформації з вимогою
офіційно повідомити його про
відступлення банком своїх прав по
договору третій особі. Оператор банку
підтвердив інформацію, що містилася в
тексті SMS, а також повідомили, що SMS
повідомлення є належним на думку банка
способом повідомлення його про
відступлення банком своїх прав по
договору третій особі, а тому жодних
інших офіційних листів банк не
зобов'язаний відправляти. 23 вересня 2013
року він звернувся до банку з письмовою
вимогою підтвердити чи спростувати
інформацію отриману ним в SMS
повідомленні, а саме, чи дійсно право
вимоги по кредитному договору № 4
від 15 серпня 2013 року було відступлено
ПАТ «ПУМБ». При підтвердженні
інформації, він просив повідомити його
про це належним чином в письмовій
формі, як того вимагає чинне
законодавство України. Проте, станом на
дату складання позовної заяви
відповіді від банку отримано так і не
було, у зв'язку з чим, він змушений
звернутись до суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, з
підстав викладених у позовній заяві.
Додатково пояснив, що він не
погоджується формою повідомлення про
зміну кредитора, як SMS повідомлення,
оскільки це є порушенням ч.13 ст. 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.
516 ЦК України. На даний час, будь-яких
негативних наслідків від такого
повідомлення не настало, однак, він
може втратити телефон, або змінити
номер телефону, а у разі подальшого
інформування його про будь-які зміни по
SMS повідомленню, такі наслідки можуть
настати в майбутньому. Також зазначив,
що звернувся до суду з даним позов для
захисту своїх прав на майбутнє.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, з
підстав, викладених у запереченнях,
долучених до матеріалів справи.
Додатково пояснив суду, що договір, що
був укладений між позивачем та ПАТ
«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» передбачає, що
у разі зміни контактної інформації,
сторони зобов'язуються повідомити про
це іншу сторону на протязі трьох днів.
Також, договором визначено можливість
повідомлення Банком позичальника
інформації, пов`язаної з умовами
укладеного договору, шляхом
направлення SMS повідомлення. Крім того,
Банк направив письмову відповідь на
звернення позивача від 25 вересня 2013
року, на адресу фактичного місця
проживання позивача, яка зазначена
останнім у договорі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
серпня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та
АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» було
укладено кредитний договір № 4,
відповідно до умов якого АТ «БАНК
РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» надав ОСОБА_1 кредит
в сумі 6 535,91 гривень, а ОСОБА_1
зобов'язався повернути кредит в
повному обсязі до 15 червня 2014 року
згідно з графіком погашення кредиту та
сплатити за користування кредитом
відсотки у розмірі 18% річних.

25 вересня 2013 року позивач звернувся до
АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» з листом, в
якому повідомив, що 11 вересня 2013 року
він отримав СМС повідомлення від
«Renaissance» наступного змісту «АТ «БАНК
РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» інформує: права
вимоги коштів за Вашим договором №
4 від 15.08.13 відступлені до ПАТ
«ПУМБ». Реквізити для оплати кредиту не
змінились. Деталі за т. ». Вважає,
що СМС повідомлення не є та не може
вважатись належним повідомленням
споживача про передачу банком своїх
прав по кредитному договору третій
особі. У зв'язку з чим, просив АТ «БАНК
РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» підтвердити чи
спростувати інформацію зазначену в СМС
повідомленні, а саме письмово
повідомити про передачу своїх прав по
договору третій особі, якщо така
відбулася (а.с.4).

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
кредитодавець зобов'язаний повідомити
споживача про передачу третій стороні
своїх прав за договором про надання
споживчого кредиту.

Згідно ст. 56 Закону України «Про банки
та банківську діяльність», клієнт має
право доступу до інформації щодо
діяльності банку. Банки зобов'язані на
вимогу клієнта надати таку інформацію:
відомості, які підлягають обов'язковій
публікації, про фінансові показники
діяльності банку та його економічний
стан; перелік керівників банку та його
відокремлених підрозділів, а також
фізичних та юридичних осіб, які мають
істотну участь у банку; перелік послуг,
що надаються банком; ціну банківських
послуг; іншу інформацію та
консультації з питань надання
банківських послуг; щодо кількості
акцій (паїв) банку, які знаходяться у
власності членів виконавчого органу
банку, та інформацію в обсязі,
визначеному Національним банком
України, про осіб, частки яких у
статутному капіталі банку перевищують
5 відсотків. Банк зобов'язаний на
постійній основі розміщувати на
веб-сайті банку актуалізовану
інформацію про власників істотної
участі у банку в обсязі, визначеному
Національним банком України.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалося сторонами в судовому
засіданні, відповідачем позивачу 11
вересня 2013 року було направлено SMS -
повідомлення наступного змісту: «права
вимоги коштів за Вашим договором №
4 від 15.08.13 відступлені до ПАТ
«ПУМБ». Реквізити для оплати кредиту не
змінились. Деталі за т. ».

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. У
договорах за участю фізичної особи -
споживача враховуються вимоги
законодавства про захист прав
споживачів.

Згідно п. 7 пропозиції укласти договори
(оферта), ОСОБА_1 погодився отримувати
від банку (його уповноважених осіб)
інформацію про факти невиконання ним
зобов'язань за кредитним договором, про
розмір існуючої заборгованості за
кредитним договором, про строки та
умови погашення такої заборгованості,
про передачу банком третій стороні
своїх прав за кредитним договором, про
зміну умов обслуговування клієнтів
банку та нові послуги банку тощо усно
по телефону та/або шляхом направлення
йому відповідних письмових чи
електронних повідомлень засобами
зв'язку, зокрема поштою (в тому числі
електронною поштою) за його адресою
та/або на номер його мобільного
телефону (SMS), чи автовідповідач
телефону тощо за вибором банку.

Таким чином, позивач надав свою згоду
на можливість повідомлення останнього,
в тому числі і про передачу прав за
договором третім сторонам, шляхом
SMS-повідомлення, що підтверджується
підписом позивача ОСОБА_1 в пропозиції
укласти договори (оферта).
Відповідачем, на підставі та у
відповідності до умов укладеного
договору, було повідомлено позивача
про передачу прав за договором,
укладеним між ними, третій стороні
шляхом SMS-повідомлення.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
порушень вимог чинного законодавства,
в тому числі умов та вимог укладеного
між сторонами договору, в частині
визначення та погодження сторонами
отримання інформації позичальником
від Банку - усно, по телефону та/або
шляхом направлення відповідних
письмових чи електронних повідомлень
засобами зв`язку, зокрема поштою (в тому
числі електронною поштою) за адресою
позичальника та/або на номер його
мобільного телефону (SMS), чи
автовідповідач телефону тощо, за
вибором Банку.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Посилання позивача на можливість
порушення його прав, у випадку
повідомлення інформації по кредитному
договору шляхом SMS повідомлення, у
майбутньому, не може слугувати
підставою для задоволення позовних
вимог, оскільки чинним законодавством
України не передбачено захист прав,
свобод чи інтересів, порушення яких не
відбулося, тобто на майбутнє.

Крім того, посилання позивача на
порушення вимог ч.2 ст. 516 ЦК України, як
порушення саме його прав, є
необґрунтованими, оскільки нормою ч.2
ст. 516 ЦК України встановлені
несприятливі наслідки, у випадку
неповідомлення боржника про зміну
кредитора, саме для нового кредитора. В
даному випадку, у разі виконання
боржником свого обов`язку первісному
кредиторові, таке виконання
зобов`язання є належним виконанням.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «БАНК
РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» про захист прав
споживача та зобов`язання вчинити дії,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів», ст. 56 Закону України «Про
банки та банківську діяльність», ст. ст.
6, 516, 626, 627 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «БАНК
РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» про захист прав
споживача та зобов`язання вчинити дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: