Провадження №2/592/168/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у
складі: головуючого - судді Котенко О.А.,
при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
м.Суми цивільну справу за позовом
прокурора м. Суми в інтересах
територіальної громади м.Суми в особі
Сумської міської ради до ОСОБА_1 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та відшкодування
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Суми звернувся до суду з
позовом в інтересах територіальної
громади м. Суми в особі Сумської
міської ради, який обґрунтовує тим, що
на виконання вимоги прокуратури м. Суми
від 01.10.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в Сумській
області проведена позапланова
перевірка щодо використання ОСОБА_1
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.
У ході перевірки, яка проводилася в
присутності ОСОБА_1, встановлено, що
нею самовільно зайнята земельна
ділянка площею 0,0423 га земель парку -
пам'ятки садово - паркового мистецтва
місцевого значення «Веретенівський»
поряд зі своєю присадибною ділянкою по
АДРЕСА_1 та використовує її не за
цільовим призначенням. На самовільно
зайнятій земельній ділянці насаджені
фруктові дерева та її огороджено
металевою сіткою. Вищевказаними діями
ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 96 та 125
Земельного кодексу України. Згідно
розрахунків, складених Державною
інспекцією сільського господарства в
Сумській області, шкода, заподіяна
внаслідок використання земельної
ділянки ОСОБА_1 не за цільовим
призначенням на території АДРЕСА_1
складає 208,54 грн. та шкода, заподіяна
внаслідок самовільно зайнятої
земельної ділянки складає 284,85 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про охорону земель» власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України. На даний час
ОСОБА_1 будь-які встановлені
законодавством України дозвільні
документи, що підтверджують право
користування або володіння земельною
ділянкою на відповідній території, не
пред'явлено. Тому вбачається, що в
даному випадку відповідач самовільно
зайняв земельну ділянку та
використовує її, у той час як
відповідно до ст.317 Цивільного кодексу
України тільки власнику належить право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном. Просить
суд ухвалити рішення, яким зобов`язати
відповідача повернути самовільну
зайняту земельну ділянку площею 0,0423
га., розташовану по вулиці АДРЕСА_1 у
комунальну власність, привівши її у
придатний для використання стан шляхом
знесення паркану, який встановлено по
межі земельної ділянки за вищевказаною
адресою та стягнути з відповідачки на
користь Сумської міської ради шкоду,
заподіяну самовільним зайняттям
земельної ділянки та використання її
не за цільовим призначенням у розмірі
284,85грн. та 208,54грн.

В судовому засіданні прокурор та
представник Сумської міської ради
позов підтримали з зазначених підстав,
додатково пояснивши, що ОСОБА_1 не
відводилася земельна ділянка, площею
0,0423 га.

В судовому засіданні відповідач при
вирішенні спору покладалася на розсуд
суду, пояснивши, що вона упорядкувала
прилеглу земельну ділянку, висадила на
ній фруктові дерева, зробила огорожу,
щоб ці дерева не пошкодили та не кидали
сміття.

Суд, заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, вважає позов обгрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконання
вимоги прокуратури м. Суми від 01.10.2013
року Державною інспекцією сільського
господарства в Сумській області
проведена позапланова перевірка щодо
використання ОСОБА_1 земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1.

У ході перевірки, яка проводилася в
присутності гр. ОСОБА_1, встановлено, що
нею самовільно зайнята земельна
ділянка площею 0,0423 га. земель парку -
пам'ятки садово - паркового мистецтва
місцевого значення «Веретенівський»
поряд зі своєю присадибною ділянкою по
АДРЕСА_1 та використовує її не за
цільовим призначенням. На самовільно
зайнятій земельній ділянці насаджені
фруктові дерева та її огороджено
металевою сіткою. Вищевказаними діями
ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 96 та 125
Земельного кодексу України.

Самовільне зайняття земельної ділянки
ОСОБА_1 підтверджується: актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області №165 від 10.10.2013 року (а.с.6), актом
обстеження земельної ділянки № 10/106 від
10.10.2013 року (а.с.9), приписом № 94 від 10.10.2013
року (а.с.7), протоколом про
адміністративне правопорушення № 000317
від 10.10.2013 року (а.с.8) та постановою про
накладення адміністративного
стягнення № 46 від 10.10.2013 року за ст..125 ЗК
України (а.с.10-11).

Використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням
підтверджується: актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області №166 від 10.10.2013 року (а.с.12), актом
обстеження земельної ділянки №11/106 від
10.10.2013 року (а.с.15), приписом № 95 від
10.10.2013 року (а.с.13), протоколом про
адміністративне правопорушення № 000318
від 10.10.2013 року (а.с.14) та постановою про
накладення адміністративного
стягнення № 47 від 11.10.2013 року за ст.96 ЗК
України (а.с.16).

Стаття 13 Конституції України визначає,
що земля, її надра, атмосферне повітря,
які знаходяться в межах території
України, є об'єктами права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією. Стаття
14 Конституції України встановлює -
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною державою.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та право
користування земельними ділянками з
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим кодексом або за
результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав, відповідно до ст.
125 Земельного кодексу України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільним
зайняттям земельної ділянки є будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Відповідно до вимог ст. 212 Земельного
кодексу України самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
встановлено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, заподіяна майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно розрахунків, складених
Державною інспекцією сільського
господарства в Сумській області, шкода,
заподіяна внаслідок використання
земельної ділянки ОСОБА_1 не за
цільовим призначенням на території
АДРЕСА_1 складає 208,54 грн. (а.с.17) та шкода,
заподіяна внаслідок самовільно
зайнятої земельної ділянки складає 284,85
грн. (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про охорону земель» власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України.

На даний час ОСОБА_1 будь-які
встановлені законодавством України
дозвільні документи, що підтверджують
право користування або володіння
земельною ділянкою на відповідній
території, не надано.

Отже, ОСОБА_1 порушено вимоги ст.ст. 125,
126 Земельного кодексу України, яким
самовільно використовується земельна
ділянка площею 0, 0423 га. за адресою:
АДРЕСА_1.

У даному випадку відповідач самовільно
зайняв земельну ділянку та
використовує її, у той час як
відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України тільки власнику належить право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном.

З врахуванням викладеного, суд вважає
необхідним зобов`язати ОСОБА_1
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку, площею 0,0423 га, розташовану за
адресою АДРЕСА_1 у комунальну
власність, привівши у придатний для
використання стан шляхом знесення
паркану, який встановлено по межі
земельної ділянки за вищевказаною
адресою, стягнути з ОСОБА_1 на користь
Сумської міської ради шкоду в розмірі
284грн.85коп. та 208грн.54коп. на рахунок
№0002 держбюджет м.Суми
ідентифікаційний код 23636315 МФО 837013 код
платежу 24062100 ГУДКУ у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 13, 14 Конституції
України, ст.ст.317, 1166 ЦК України, ст.ст. 116
ч.1, 211, 212 ЗК України, Законом України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
Законом України «Про охорону земель»,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву прокурора м. Суми в
інтересах територіальної громади м.
Суми в особі Сумської міської ради
задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути
самовільно зайняту земельну ділянку,
площею 0,0423 га, розташовану за адресою
АДРЕСА_1 у комунальну власність,
привівши у придатний для використання
стан шляхом знесення паркану, який
встановлено по межі земельної ділянки
за вищевказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської
міської ради шкоду в розмірі 284грн.85коп.
та 208грн.54коп. на рахунок №0002
держбюджет м.Суми ідентифікаційний код
23636315 МФО 837013 код платежу 24062100 ГУДКУ у
Сумській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
243грн.60коп. судового збору за вимогу
немайнового характеру і 243грн.60коп.
судового збору за вимогу майнового
характеру.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд
м.Суми. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
О.А. Котенко