АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 755/27451/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/15437/14 Головуючий у
суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.

17 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 листопада 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
аліменти в розмірі 650 гривень,
щомісячно, починаючи з 8 жовтня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6,
яка навчається у Вищому навчальному
закладі Київський міський медичний
коледж, аліменти в розмірі 600 гривень,
щомісячно, починаючи з 8 жовтня 2014 року
і до 30 червня 2015 року. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Допущено негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення в
частині часткового задоволення
позовних вимог відносно стягнення
аліментів з ОСОБА_4 на малолітнього
сина скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі,
вважаючи, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано обставини, які мають
суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у жовтня 2014 року
позивач звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення
аліментів, посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те, що з відповідачем 2
вона уклала шлюб 8 жовтня 1994 року після
чого проживали сумісно та вели спільне
господарство. Від шлюбу вони мають двох
дітей: повнолітню доньку ОСОБА_6 та
малолітнього сина ОСОБА_5 Спільне життя
з відповідачем не склалося у зв'язку з
чим рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 03 вересня 2014 року її
шлюб між сторонами розірвано. На даний
час діти знаходяться на утриманні
позивача. Враховуючи викладене,
просила суд визначити розмір
аліментів на утримання малолітнього
сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в
розмірі 2000 гривень з ОСОБА_4 щомісячно
до його повноліття; визначити розмір
аліментів на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі
в розмірі 1000 гривень з відповідача
щомісячно до 1 липня 2015 року; стягнути з
останнього на користь позивача
аліменти, на утримання малолітнього
сина в твердій грошовій сумі в розмірі
2000 гривень щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подання заяви і до досягнення дитиною
повноліття; стягнути аліменти на
утримання повнолітньої доньки в
твердій грошовій сумі в розмірі 1000
гривень щомісячно, починаючи з дня
подачі заяви до закінчення строку
навчання доньки, тобто до1 липня 2015
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 8 жовтня 1994 року.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 3 вересня 2014 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Від шлюбу сторони мають повнолітню
доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом також встановлено, що відповідач
офіційно не працює, є особою
працездатного віку, інших утриманців
не має, стягнень за виконавчими листами
з нього не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується довідкою № 150 від 9
жовтня 2014 року, донька сторін ОСОБА_6
навчається на четвертому курсі 406
відділення денної не державної форми
навчання ВНЗ Київського міського
медичного коледжу І - ІІ рівня
акредитації. Строк навчання з 1 вересня
2011 року по 30 червня 2015 року.

Згідно зі ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує - стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних;
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу

Згідно ст. 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

За статтею 184 СК України, якщо платник
аліментів має не регулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача, може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі. Розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, підлягає індексації відповідно
до закону.

За положенням ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи з відповідача на користь
позивачки аліменти в розмірі 650 грн. на
утримання малолітнього сина та 600 грн.
на утримання повнолітньої доньки, яка
продовжує навчання, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач не працює, не має
регулярного доходу, він не в змозі
здійснювати виплату аліментів в
розмірі 2000 та 1000 грн. відповідно.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не досліджено усі
докази щодо доходів відповідача, не
враховано обставини щодо ухилення
відповідача від виконання
батьківських обов'язків та
приховування доходів, оскільки, судом
першої інстанції досліджено усі надані
сторонами докази, яким дана належна
оцінка в їх сукупності та взаємному
зв'язку.

Крім того, судом встановлено, що
сторони проживають за однією адресою,
разом із дітьми.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Також колегія суддів не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги, що рішенням суду і вона також
зобов'язана виділити на утримання
дитини 650 грн., оскільки батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.
Якщо у позивачки виникне потреба у
додаткових витратах на дитину, вона не
позбавлена можливості звернутися до
суду з вимогами до відповідача про
стягнення з нього додаткових витрат, як
це передбачено ст. 185 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та не дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 листопада 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді