Номер провадження № 22-ц/785/2773/14
Головуючий у першій інстанції Мишко
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року по справі за
позовом МП «Південний Буг» до ОСОБА_2,
Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, з участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, Реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, про визнання
незаконним та скасування рішення,
скасування свідоцтва про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності,

В С Т А Н
О В И Л А:

У листопаді 2013 року Мале підприємство
„Південний Буг" звернулося до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, який згодом уточнило (а.с. 105-106)
до ОСОБА_2, Виконавчого комітету
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, з участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, Реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання
незаконним та скасування рішення,
скасування свідоцтва про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності, мотивуючи
це тим, що згідно договору оренди від
16.05.2001 року, укладеному між МП
«Південний Буг» та Б-Дністровською МР,
позивач є орендарем земельної ділянки,
площею 1,3068 га, що розташована на
АДРЕСА_1. На території вказаної
земельної ділянки розташовані об'єкти
нерухомості бази відпочинку МП
«Південний Буг», що належать позивачу
на праві власності згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 07.05.2007 року. На території зазначеної
земельної ділянки також розташований
спальний корпус літ. «У» бази
відпочинку «Південний Буг». В квітні 2007
року ОСОБА_2 в рахунок заборгованості
по заробітній платі було передано
вказану незакінчену двоповерхову
будівлю літ. «У», після чого навколо
вказаного спального корпусу
відповідачем самовільно було
продовжено будівництво. Рішенням
Б-Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 29.01.2010 року за
ОСОБА_2 було визнано право власності на
спальний корпус «У», загальною площею
194,8 кв.м., що розташований на території
бази відпочинку «Південний Буг» на
Будакській Косі біля смт. Затока,
Білгород-Дністровського району
Одеської області. Тобто на підставі
вказаного рішення суду до ОСОБА_2
автоматично з визнанням права
власності на самочинне будівництво,
перейшло право власності на
незакінчену двоповерхову будівлю літ.
«У», що знаходилася на балансі МП
«Південний Буг», в зв'язку з чим було
порушено майнові права підприємства.
14.08.2013 року рішенням апеляційного суду
Одеської області було скасовано
рішення Б-Дністровського суду від
29.01.2010 року та в задоволенні позову
ОСОБА_2 було відмовлено. Враховуючи
викладене, на теперішній час МП
«Південний Буг» знову є власником
незакінченого будівництва спального
корпусу літ. «У», проте не має змоги
володіти, користуватися та
розпоряджатися вказаним нерухомим
майном в зв'язку з тим, що воно
незаконно перебуває у власності ОСОБА_2

На підставі викладеного просив:

- визнати незаконним та скасувати
рішення ВК Шабівської СР від 24.06.2011 року
№149/2011, згідно якого за ОСОБА_2 визнано
право власності на будівлю спального
корпусу літ. «У», що розташована за
адресою: АДРЕСА_2;

- скасувати свідоцтво про право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, видане на ім'я ОСОБА_2 12.08.2011
року, зареєстроване КП «Б-Дністровське
БТІ», серія ЯЯЯ № 783974;

- скасувати державну реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме спальний корпус літ. «У»,
загальною площею 194,8 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
власником якого є ОСОБА_2

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року позовну заяву МП
„Південний Буг" задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 24.06.2011 року №149/2011,
згідно якого за ОСОБА_2 визнано право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_2. Скасовано свідоцтво про право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, видане на ім'я ОСОБА_2 12.08.2011
року, зареєстроване Комунальним
підприємством «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації», серія
ЯЯЯ № 783974 та скасовано державну
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме спальний
корпус літ. «У», загальною площею 194,8
кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_2.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася
до суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог МП
„Південний Буг" відмовити, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення . першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що:

- згідно із договором оренди від 16.05.2001
року, укладеному між МП «Південний Буг»
та Білгород-Дністровською міською
радою, МП «Південний Буг» є орендарем
земельної ділянки, площею 1,3068 га, що
розташована на АДРЕСА_1;

- на території вказаної земельної
ділянки розташовані об'єкти
нерухомості бази відпочинку МП
«Південний Буг», що належать МП
«Південний Буг» на праві власності
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 07.05.2007 року, про що
свідчить витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданий КП
«Б-Дністровське БТІ» 17.10.2007 року за №
16316551;

- протоколом зборів засновників МП
«Південний Буг» № 2 від 06.04.2007 року
вирішено, у зв'язку із заборгованістю
по заробітній платі перед директором
МП «Південний Буг» ОСОБА_2 передати
недобудовану двохповерхову будівлю,
яка знаходиться на території Бази
відпочинку «Південний Буг», згідно
балансової вартості 6200 грн.;

- наказом ВПА
«Хмельницькоблагрошляхбудсервіс» № 13
від 10.04.2007 року було передано в рахунок
заборгованості по заробітній платі
директору б/в «Південний Буг»
незакінчену двоповерхову будівлю,
згідно балансової вартості 6200 грн.;

- розпорядженням
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації від 11.04.2008 року
ОСОБА_2 наданий дозвіл на проведення
проектно-вишукувальних робіт з
добудови незавершеної будівлі літ. «У»;

- за договором суборенди земельної
ділянки укладеного між МП «Південний
Буг» та ОСОБА_2 у дострокове
користування на умовах суборенди за
період з 01.01.2008 року по 17.05.2026 року була
передана земельна ділянка площею 0,035
га, за цільовим призначенням -
облагородження та для задоволення
потреб громадян з відпочинку та
організації громадського харчування;

- в травні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації за
участю третьої особи МП «Південний
Буг» про визнання права власності на
будівлю - спальний корпус «У»,
загальною площею 123,33 кв. м.,
розташованого на базі відпочинку
«Південний Буг» на Будакській косі в
смт. Затока Білгород-Дністровського
району Одеської області;

- рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.01.2010 року позов ОСОБА_2 до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації за участю
третьої особи МП «Південний Буг» про
визнання права власності на будівлю -
задоволено. Визнано право власності за
ОСОБА_2 на спальний корпус «У»,
загальною площею 194,8 кв.м.,
розташованого на базі відпочинку
«Південний Буг» на Будакській косі в
смт. Затока Білгород-Дністровського
району Одеської області;

- ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 04.04.2011 року були внесенні уточнення,
що право власності за ОСОБА_2 визнано на
спальний корпус «У», загальною площею
194,8 кв.м., що знаходиться за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Шабівська сільська рада, комплекс
будівель, розташованих на базі
відпочинку «Південний Буг» на
Будакській косі в смт. Затока
Білгород-Дністровського району
Одеської області;

- 12.05.2011 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією
видано розпорядження № 414/А-2011 «Про
присвоєння адреси будівлі спального
корпусу, розташованої на території
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, яка належить
громадянину ОСОБА_2»;

- 17.06.2011 року ОСОБА_2 звернувся до ВК
Шабівської СР з заявою про видачу
свідоцтва про право власності на
будівлю спального корпусу, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2;

- 24.06.2011 року ВК Шабівської СР виніс
рішення № 149/2011, яким вирішив:

1) оформити право власності гр. ОСОБА_2
на будівлю спального корпусу літ. «У»,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_2
замість рішення суду від 29.01.2010 року та
ухвали від 04.04.2011 року; 2) видати ОСОБА_2
свідоцтво про право власності на
будівлю спального корпусу літ. «У», яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
замість рішення суду від 29.01.2010 року та
ухвали від 04.04.2011 рок;

- рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14.08.2013 року рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.01.2010 року скасовано та прийнято
нове рішення. У задоволенні позову
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації за
участю третьої особи МП «Південний
Буг» про визнання права власності на
будівлю - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги МП
«Південний Буг» до ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування рішення,
скасування свідоцтва про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності, суд першої
інстанції виходив з того, що:

- рішення суду першої інстанції, яким
було визнано за ОСОБА_2 право власності
на спірний об'єкт, скасовано рішенням
суду апеляційної інстанції та в позові
ОСОБА_2 відмовлено;

- ОСОБА_2 в порушення норм чинного
законодавства не було розроблено та
затверджено проектну документацію
органами архітектури на спірний об'єкт
та згідно із законом не прийнято його
до експлуатації;

- на момент винесення рішення
виконавчого комітету про визнання
права власності на спірний об'єкт за
ОСОБА_2, у останнього в користуванні
земельна ділянка не знаходилась,
оскільки договір суборенди земельної
ділянки від 10.01.2008 року був укладений в
простій письмовій формі, без
нотаріального посвідчення і не
зареєстрований у відділі Держкомзему,
тобто такий договір є не вчиненим та
відповідно не породжував ніяких прав
та обов'язків;

- відповідно до умов договору суборенди
від 10.01.2008 року, ОСОБА_2 передано в
суборенду земельну ділянку з цільовим
призначенням - облагородження
території та задоволення потреб
громадян з відпочинку та організації
громадського харчування, тобто земля
не надавалась ОСОБА_2 для будівництва
спального корпусу, в зв'язку з чим
рішенням ВК Шабівської СР було
порушено цільове використання
вказаної земельної ділянки.

Такий висновок районного суду є
правильним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України
в редакції, яка діяла у квітні 2007 року
на час прийняття рішення і передачі
незакінченої будівництвом будівлі,
до завершення будівництва
(створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання
тощо, які були використані в процесі
цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа,
зазначена в абзаці першому цієї
частини, може укласти договір щодо
об'єкта незавершеного будівництва,
право власності на який реєструється
органом, що

здійснює державну реєстрацію прав на
нерухоме майно на підставі документів,
що підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
проектно-кошторисної документації, а
також документів, що містять

опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Отже, в розумінні ст. 331 ЦК України
незавершене будівництво як об'єкт
нерухомості виникає з моменту набуття
ним ознак нерухомого майна - у вигляді
тісного зв'язку із землею і
неможливості переміщення без
непропорційної шкоди його призначенню
- і перестає існувати як такий з моменту
підписання документа про прийняття в
експлуатацію. Тому можна зробити
висновок про існування в процесі
виникнення новоствореного нерухомого
майна двох окремих об'єктів
нерухомості: до моменту підписання
документа про прийняття в експлуатацію
йдеться про перебування об'єкта
будівництва в режимі такого нерухомого
майна, як «незавершене будівництво», а
з моменту прийняття в експлуатацію
цього об'єкта виникає завершений
будівництвом об'єкт нерухомості.

Як вбачається з матеріалів
справи Протоколом № 2 зборів
засновників МП «Південний Буг»
ухвалено передати в рахунок
заборгованості по заробітній платі
генеральному директору підприємства
ОСОБА_2 незавершену будівлю спального
корпусу «У», який знаходиться на
території бази відпочинку «Південний
Буг» згідно балансової вартості 6200
грн. шляхом зняття її з балансу
підприємства та підписанням акту
прийому-передачі.

В порушення ст. 331 ЦК України
цивільно-правового договору між МП
«Південний Буг» та ОСОБА_2 щодо об`єкту
незавершеного будівництва укладено не
було, належні документи, що
підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
проектно-кошторисна документація, а
також документи, що містять опис
об'єкта незавершеного будівництва
відсутні.

Договір суборенди від 10.01.2008 року
укладений між МП «Південний Буг» в
особі генерального директора ОСОБА_2 та
ОСОБА_2 в простій письмовій формі, не
посвідчений нотаріально і тому не
створює правових наслідків для
набувача у вигляді отримання права
користування земельною ділянкою. До
того ж відповідно до умов цього
договору ОСОБА_2 передано в суборенду
земельну ділянку для облагородження
території та задоволення потреб
громадян з відпочинку та організації
громадського харчування, тобто не для
будівництва спального корпусу. Разом з
тим у договорі суборенди не вбачається
посилання на відповідний пункт
договору оренди, який передбачає
порядок укладення та отримання згоди
орендодавця на укладення договору
суборенди з ОСОБА_2

Крім того, в порушення п. 8.1
«Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно», затвердженого Наказом
Міністерства Юстиції України 07.02.2002
року, ст. 22 Закону України «Про основи
містобудування», ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність», ст. 26
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» рішення
Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 149/2011 від 24.06.2011 року
прийнято на підставі заяви ОСОБА_2,
рішення суду від 29.01.2010 року, ухвали
суду від 04.04.2011 року, розпорядження
Б-Дністровської РДА від 12.05.2011 року №
414/А-2011 щодо присвоєння адреси, договору
суборенди земельної ділянки від 10.01.2008
року та технічного паспорту.

Рішення суду першої інстанції,
яким було визнано за ОСОБА_2 право
власності на спірний об'єкт, скасовано
рішенням суду апеляційної інстанції та
в позові ОСОБА_2 відмовлено.

За таких обставин, виходячи з
положення ст. ст. 21, 393 ЦК України,
районний суд набув правильного
висновку щодо задоволення вимог про
визнання незаконним та скасування
рішення Виконкому Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 149/2011 від 24.06.2011 року
про оформлення права власності ОСОБА_2
на будівлю спального корпусу літ. «У»,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_2
замість рішення суду від 29.01.2010 року та
ухвали від 04.04.2011 року; видачу ОСОБА_2
свідоцтва про право власності на
будівлю спального корпусу літ. «У», яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2
замість рішення суду від 29.01.2010 року та
ухвали від 04.04.2011 року.

Також є правильним висновок суду
про скасування свідоцтва про право
власності ОСОБА_2, оскільки дане
свідоцтво видано на підставі рішення
Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 149/2011 від 24.06.2011
року, яке судом визнано незаконним і
скасовано.

Крім того вимога про скасування
державної реєстрації є похідною від
інших вимог, які задоволені судом і
тому також підлягає задоволенню.

Оскільки державна реєстрація
права власності на спірне майно
здійснена на підставі рішення, як на
новостворене майно і до цього не
існувало записів про речові права на
дане нерухоме майно, то у відповідності
до п. 41 Порядку ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011
року державний реєстратор вносить
записи до Державного реєстру прав про
скасування державної реєстрації прав у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення державного реєстратора
про державну реєстрацію прав і їх
обтяжень.

Тому рішення суду в частині
скасування державної реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме спальний корпус літ. «У»,
загальною площею 194,8 кв. м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
власником якого є ОСОБА_2, відповідає
матеріалам справи і засновано на
законодавстві.

Доводи апеляційної скарги про те,
що права МП «Південний Буг» не порушені
з посиланням на те, що протоколом
зборів засновників МП «Південний Буг»
№ 2 від 06.04.2007 року вирішено, у зв'язку
із заборгованістю по заробітній платі
перед директором МП «Південний Буг»
ОСОБА_2 передати недобудовану
двохповерхову будівлю, яка знаходиться
на території Бази відпочинку
«Південний Буг», згідно балансової
вартості 6200 грн. , є неспроможними,
оскільки згоди на відчуження будівлі у
власність ОСОБА_2 підприємство на
надавало, земельну ділянку під
забудову ОСОБА_2 не передавало, рішення,
на підставі якого ОСОБА_2 незаконно
набув право власності на будівлю
спального корпусу - скасовано і у
позові ОСОБА_2 відмовлено.

Судова колегія не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_2 є належним
землекористувачем, оскільки договір
суборенди від 10.01.2008 року укладений у
простій письмовій формі без
нотаріального посвідчення і державної
реєстрації, ціллю передачі земельної
ділянки у суборенду не пов`язані з
добудовою або будівництвом спального
корпусу. Сам договір суборенди від
10.01.2008 року укладений МП «Південний
Буг» в особі генерального директора
ОСОБА_2 та фізичною собою ОСОБА_2 - тобто
однією і тією самою особою, яка
одночасно поставила підписи і за
суборендодавця і за суборендаря. У
договорі суборенди не вбачається
посилання на відповідний пункт
договору оренди від 16.05.2001 року, який
передбачає порядок укладення та
отримання згоди орендодавця на
укладення договору суборенди з ОСОБА_2
В той же час відповідно до розділу 1
договору суборенди - термін суборенди
починається з моменту його державної
реєстрації Сам договір оренди від
16.05.2001 року відповідачем до заперечень
на позов або до апеляційної скарги не
доданий.

Судова колегія не погоджується з
доводами апеляційної скарги про те,
що відділ містобудування та
архітектури райдержадміністрації не
заперечував проти звернення
забудовника до суду з метою визнання
права власності на самочинну будівлю
на території бази відпочинку
«Південний Буг» і тому ніяких порушень
з боку ОСОБА_2 у набутті права
власності через рішення суду на
самочинне будівництво немає. Судова
колегія вважає, що висновок МП
«Малахит» про готовність об`єкту до
експлуатації , який ОСОБА_2 додав при
зверненні до суду з позовом і визнав
право власності на самочинно
побудовану будівлю, не замінює акт
готовності об`єкту до експлуатації та
сертифікат відповідності погоджені
органами ДАБК ( до березня 2011 року -
дозвіл на розробку проекту
будівництва, погодження
виготовленого проекту з Інспекцією
ДАБК, МНС, СЕС, дозвіл на початок
будівельних робіт, акт МВК про прийом
готового об`єкту в експлуатацію тощо)
і тому доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції щодо незаконності судового
рішення за яким визнано право
власності відповідача на самочинне
будівництво і яке скасовано судом
апеляційної інстанції з відмовою
ОСОБА_2 у позові про визнання права
власності на самочинне будівництво.

Судова колегія вважає
неспроможними доводи апеляційної
скарги про те, що скасування державної
реєстрації не є предметом розгляду
спору в порядку цивільного судочинства
і має розглядатися в порядку КАС
України, оскільки відповідно до п. 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане відповідно до
закону, належить до документів, на
підставі яких згідно зі статтею 19
Закону України від 1 липня 2004 року №
1952-IV "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень"
провадиться реєстрація права
власності, яке вони посвідчують. У
зв'язку із цим суд відповідно до
частини першої статті 21, статті 393 ЦК
України визнає незаконним і скасовує
такий акт, виданий владним органом,
повністю або частково, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства та порушує цивільні
права або інтереси. Такі спори за
участю фізичних осіб розглядаються в
порядку цивільного судочинства.
Відповідно до абз. 2 п. 21 цієї ж
Постанови Пленуму Ураховуючи
положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС,
не є публічно-правовим і розглядається
у порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.

Судова колегія доходить висновку, що
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук