Справа № 452/3267/14-ц
03 листопада 2014 року
Самбірський міськрайонний суд
у складі: головуючого - судді Кравціва
державного виконавця Сташків
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
Сташківа І.П. про вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України директора ВАТ
«Самбірський завод металооснастки»
Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
(далі ВДВС Самбірського МРУЮ
Львівської області) Сташків І.П. 31.10.2014
року звернувся до суду з поданням,
погодженим із начальником ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області,
про вирішення питання про тимчасове
обмеження директора ВАТ «Самбірський
завод металооснастки» ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що у провадженні цього відділу
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого листа про
стягнення із ВАТ «Самбірський завод
металооснастки» на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі заборгованості
в сумі 3 411,48 грн. зі сплати витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, але боржник на рахунок
стягувача борг не оплачує.
Ухвалою Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 3 листопада
2014 року відмовлено у задоволенні
Згідно ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд,
встановивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити ухвалу і
направити її відповідним особам чи
органам для вжиття заходів щодо
усунення цих причин та умов. Про вжиті
заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
Головним державним виконавцем ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
Сташківим І.П. при зверненні до суду із
вказаним поданням допущено порушення
чинного законодавства.
Так, відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Згідно ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яке
здійснюють державні виконавці.
Статтею 11 цього Закону, статтею 3771 ЦПК
України та п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених Законом України
«Про виконавче провадження» заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії і у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Одночасно з наведеним статтею 7 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» встановлено, що працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. 12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, ст. 313 ЦК України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Отже, при зверненні державного
виконавця до суду з поданням про
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України визначальним з
огляду на дотримання законних прав
людини і громадянина є мета сприяти
ефективному, своєчасному і законному
примусовому виконанню рішень судів та
інших органів (посадових осіб) у зв'язку
з ухиленням боржника від виконання
судового рішення чи рішення іншого
органу, що перебуває на виконанні.

Згідно пунктів 11.1.1., 11.1.3. Інструкція з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5 таке подання повинно містити,
зокрема підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань. До подання додаються копії
виконавчого документа, постанови про
відкриття виконавчого провадження та
копії інших документів (за потреби).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання державного
виконавця у поданні про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню, зокрема,
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи)
позначає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Так як зазначене подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Згідно ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця про відкриття
виконавчого надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Однак, головний державний виконавець
ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської
області Сташків І.П. без дотримання
вимог наведеного звернувся до суду з
поданням про вирішення питання про
тимчасове обмеження директора ВАТ
«Самбірський завод металооснастки»
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
зокрема до подання не додано копію
виконавчого документа, не надано
підтверджуючих документів про
отримання боржником копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
та про те, що директором ВАТ
«Самбірський завод металооснастки» є
саме ОСОБА_2, у поданні відсутні
посилання на факт ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків та на докази, що
підтверджують факт ухилення боржника
від виконання своїх боргових
зобов'язань і такі докази не додані до
подання чи під час судового розгляду як
і самі матеріали виконавчого
провадження, що свідчили б про
невиконання боржником своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження».

Навпаки, у поданні зазначено, що ВАТ
«Самбірський завод металооснастки»
господарською діяльністю не
займається, про що складено акт з
участю представників стягувача, та
згідно пояснень, отриманих від
керівника боржника, борг перед
Пенсійним фондом очолюване ним
підприємство не може погасити у зв'язку
з складною фінансовою ситуацією.

Крім того, із акту опису і арешту майна
вбачається, що описано майно боржника,
але згідно вказаного подання стягувач
відмовив у фінансуванні витрат на
оплату послуг експерта з оцінки
арештованого майна, натомість просить
вжити всіх передбачених законом
заходів, спрямованих на примусове
виконання рішення суду, зокрема
звернутися до суду з поданням про
вирішення питання про тимчасове
обмеження директора ВАТ «Самбірський
завод металооснастки» ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Однак, головним державним виконавцем
ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської
області Сташківим І.П. не взято до уваги
те, що статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» такий захід
примусового виконання рішень не
передбачений.

Статтею 11 цього Закону, статтею 3771 ЦПК
України та п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку про те, що зверненням до суду з
поданням про вирішення питання про
тимчасове обмеження директора
ВАТ «Самбірський завод
металооснастки» ОСОБА_2 у праві виїзду
за межі України допущено
упередженість, а надане державному
виконавцю право на таке звернення
використане тільки в угоду стягувачу і
в порушення прав та законних інтересів
керівника боржника - юридичної особи
унаслідок несумлінного виконання
державним виконавцем своїх службових
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження» контроль
за своєчасністю, правильністю і
повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Так як вказане подання головного
державного виконавця ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
Сташківа І.П. було погоджено
начальником цього відділу Ханас І.І., то
про наведені в окремій ухвалі
обставини слід довести до відома
начальника управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області.

Керуючись ст.ст. 208-210, 211 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Про наведені в ухвалі обставини
довести до відома начальника
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено Самбірський
міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, і може бути
оскаржена в апеляційному порядку
шляхом подання апеляційної скарги
через місцевий суд до апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя