У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про визнання незаконним
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про визнання
незаконним звільнення, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.
Уточнивши позовні вимоги просила суд
визнати її звільнення незаконним та
поновити її на роботі на посаді
оператора СЦБ на поверхні; стягнути з
відповідача на її користь заробітну
плату за час вимушеного прогулу,
починаючи з 01.06.2012 року у розмірі 28672,35
грн., у відшкодування моральної шкоди
6000 грн. та витрати, пов'язані зі
зверненням до суду з позовом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
посилалася на те, що згідно наказу №43
від 25.10.2002 року вона була переведена на
постійну роботу підземним оператором
пульта керування ЗР дільниці 10 шахти
«Октябрська». Згідно наказу №256 від
01.03.2012 року на дільниці 10, на підставі
службової записки директора шахти,
скоротили її посаду, внаслідок чого її
звільнили наказом від 01.06.2012року №1578-К
за п.6 ст.36 Кодексу законів про працю
України, у зв'язку з відмовою від
продовження роботи за зміни істотних
умов праці. Перед звільненням ОСОБА_4
були запропоновані кілька посад, які не
відповідали її кваліфікації,
професійним навичкам та умовам праці
попередньої посади. Адміністрацією
підприємства, в порушення вимог ст. 42
КЗпП України, не було враховано її
кваліфікацію, термін роботи на
підприємстві, а також її сімейне
становище - на її утриманні знаходиться
неповнолітня дитина.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 24 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2013 року рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від
24 квітня 2013 року скасовано, ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
наказ № 1578-К від 01
червня 2012 року незаконним. Поновлено
ОСОБА_4 на посаді підземного оператора
пульта керування третього розряду
дільниці № 10 шахти «Октябрьська»
Публічного акціонерного товариства
«криворізький залізорудний комбінат»
з 02 червня 2012 року. стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудній комбінат»
на користь позивача середній заробіток
за час вимушеного прогулу за період
з 02 червня 2012 року по 03
жовтня 2013 року в сумі 26 345,85 грн без
урахування податків та обов'язкових
платежів, 1000 грн у відшкодування
моральної шкоди

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про її відхилення та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03 жовтня 2013 року, оскільки
судове рішення законне та
обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Крім того, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтею 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. ІваненкоН.А. Горелкіна І.М.
Завгородня