Справа № 317/4061/13-ц
№/п 2/317/119/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Запорізький районний
суд Запорізької області

у складі : головуючого - судді Яркіній
С.В.,

при секретарі - Пономарчук О.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Запоріжжя цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Запорізька
районна державна нотаріальна контора
про встановлення додаткового строку на
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Запорізька
районна державна нотаріальна контора
про встановлення додаткового строку на
подання заяви про прийняття спадщини,
зазначивши що, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_8, батько позивачки, а вона
пропустила строк звернення до
нотаріальної контори.

За життя ОСОБА_8 заповіту не
залишив, тому спадкоємцями першої
черги за законом є: ОСОБА_3 - донька
померлого, ОСОБА_7 - донька померлого,
ОСОБА_6 - матір померлого, неповнолітній
ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_4 -
як сина померлого.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1

Позивачка зазначає, що у
встановлений законом строк не прийняла
спадщину, тому як дізналася про смерть
батька лише в 2013 р.

Позивачка зазначає, що через те,
що батько створив іншу сім'ю, вони
спілкувалися рідко, останнім часом по
телефону. Вона знала про те, що її
батько хворів та повинен був виїздити
до Росії на обстеження, тому коли
зв'язок з батьком по телефону
обірвався, ОСОБА_3 вважала, що він за
кордоном.

Про смерть батька її ніхто не
повідомив, на похованні вона присутня
не була.

Позивачка вважає, що пропустила строк
на прийняття спадщини по поважній
причині, в зв'язку з чим вона змушена
була звернувся до суду з цією позовною
заявою.

Позивачка ОСОБА_3 та представник
позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали повністю,
просили їх задовольнити у повному
обсязі, пояснивши, що цивільна дружина
батька ОСОБА_10 навмисно приховала від
ОСОБА_3 про смерть батька тому, що
сподівалася сама отримати спадок, тому
як зверталася до суду про встановлення
факту шлюбних відносин без реєстрації.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву, в якій
просить розглядати справу за її
відсутністю, позовні вимоги не визнає
повністю.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_4 яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та їх
представник ОСОБА_2 заперечували проти
задоволення позовних вимог вважаючи їх
незаконними та необґрунтованими з
наступних підстав.

Позивач в позовній заяві не наводить
доказів, які б свідчили про наявність у
неї поважних причин для пропуску
строку прийняття спадщини після смерті
батька.

Так, із позовної заяви та доданих
матеріалів справи вбачається, що
позивач з батьком проживали в одному
населеному пункті, спілкувалися один
із одним, позивач була обізнана про
його хворобу на онкологічне
захворювання. Отже, позивач мала
можливість самостійно дізнатися про
його смерть, зокрема у його сусідів,
родичів, колег, лікарів. Відповідачі, як
і позивач, на момент смерті ОСОБА_8
також не проживали разом із ним, але це
не завадило їм прийняти спадщину у
строк встановлений законом.

В позовній заяві позивач обґрунтовуючи
свою необізнаність про смерть батька
посилається на те, що вона начебто
вважала, що батько знаходиться за
кордоном, оскільки зв'язок із ним
обірвався. Однак необізнаність
позивача щодо можливості користування
стільниковим зв'язком за межами
України не може бути визнана поважною
причиною для прийняття спадщини.

Таким чином, позивач намагається
власне недбальство по відношенню до
батька та власні хибні уявлення про
неможливість телефонного зв'язку між
Росією та Україною, видати за поважні
причини пропуску строку для прийняття
спадщини.

Представник третьої особи -
Запорізька районна державна
нотаріальна контора у судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
судового засідання повідомлявся
належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи
приходить до висновку, що позов не
обґрунтований та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Факт смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
підтверджується наданим суду
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1,
виданим 17.09.2013 року Міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції.

Спадкоємцями першої черги за законом є
діти спадкодавця: ОСОБА_3 - донька
померлого, ОСОБА_7 - донька померлого,
неповнолітній ОСОБА_5, в інтересах
якого діє ОСОБА_4 - як сина померлого та
ОСОБА_6 - матір померлого.

Факт родинних відносин між позивачем
та її батьком ОСОБА_8 підтверджується
свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_2 НОМЕР_3 виданим 18.08.1981 р.
Орджонікідзевським відділом РАЦС,
актовий запис № 1357, відповідно до якого
батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270
ЦК України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця.

З матеріалів спадкової справи № 08/2012,
яка відкрита ІНФОРМАЦІЯ_1 р., наданої
Запорізькою районною державною
нотаріальною конторою, вбачається, що у
встановлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_8 до нотаріуса звернулись
відповідачі ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_11, ОСОБА_6
відмовилася від прийняття спадщини у
нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» Верховний Суд України
роз'яснив, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач зазначає, що їй ніхто не
повідомив про смерть батька, що
унеможливило її своєчасне звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 172 СК
України повнолітні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків
проявляти про них турботу, повинні
цікавитися станом здоров'я батьків.
Тому припинення спілкування з батьком,
неотримання інформації про його
смерть, на що посилається позивач, з
огляду на роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України не можна
вважати поважною причиною пропуску
строку на прийняття спадщини в
розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

Окрім того, під час розгляду справи,
судом встановлено, що позивач знала про
онкологічне захворювання батька, знала
про його наміри їхати для обстеження в
Росію, однак протягом двох років не
цікавилась його станом здоров'я, при
цьому пояснюючи, що телефонний зв'язок
з ним припинився у зв'язку з
відключенням телефонного номеру.

Позивач, в судовому засіданні пояснила,
що номер свого телефону вона нікому не
давала, тому у відповідачів по справі
не було можливості повідомити ОСОБА_3
про смерть її батька.

Разом з тим, як пояснила свідок ОСОБА_12,
яка є рідною сестрою померлого, в
вересні 2011 року, після смерті ОСОБА_8 їй
зателефонувала мати позивачки і вона
їй повідомила про смерть ОСОБА_8, тобто
позивачка мала можливість звернутись
до нотаріальної контори своєчасно.

Опитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підтвердили, що
позивач ОСОБА_3 не знала про смерть
батька, тому як її не повідомили про це.

Однак при цьому свідок ОСОБА_10, яка
проживала разом з ОСОБА_8 на час його
смерті, пояснила, що позивачка знала, де
він проживав, вона як цивільна дружина
померлого не заперечувала проти
відвідування батька його дочкою, однак
жодного разу ні до дому ні в лікарню
ОСОБА_3 не навідувалась.

Інших причин, які б можна було вважати
поважними свідками названо не було.

Все зазначене дає припускати, що
позивачу ніхто не перешкоджав
спілкуватись з батьком, цікавитись
його станом здоров'я, чого позивачем
зроблено не було. Не було нею і
зазначено про засоби зв'язку з нею з
метою повідомлення про стан здоров'я
батька, хоча позивач з батьком
проживали в одному населеному пункті,
спілкувались один з одним і позивач
була обізнана про його хворобу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем
не надано суду жодних доказів про
наявність причин, пов'язаних з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для подання заяви до
нотаріуса у шестимісячний строк.

Тож, позивачем не доведені поважні
причини пропуску цього строку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України,
п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» Верховний Суд України, ст.
172 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа: Запорізька районна державна
нотаріальна контора про встановлення
додаткового строку на подання заяви
про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
С.В. Яркіна