АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8846/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Парфьонов Д. О. Доповідач -
Болтунова Л.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08
вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про захист
прав споживача та визнання недійсними
пунктів кредитного договору, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в
якому просила визнати несправедливими
та недійсними пункти 3.2.14, 3.3.4.1, 3.3.4.3., 3.3.5
кредитного договору № 62004,
укладеного між ними 22 травня 2013 року.

В обґрунтуванні позову позивачка
посилалась на те, оспорюваними
пунктами кредитного договору її
зобов'язано обирати лише ті страхові
компанії, які акредитовані банком, що є
неправомірним. Ці страховики мають
завищені тарифні ставки за договорами
страхування у порівняні з іншими, не
акредитованими відповідачем. Крім
того, зазначені пункти кредитного
договору передбачають значне
збільшення відсоткової ставки по
кредиту (з 16,26 % до 26,26%, та 31,26%) у випадку
порушення умов договору щодо
страхування майна, придбаного
внаслідок отриманих кредитних коштів,
що створює істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на її
шкоду, як споживача. Вважає, що її права
порушені, а тому вона змушена
звернутись до суду.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08
вересня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

З таким рішенням не погодилась
позивачка, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити новее рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга, не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 22.05.2013 року між
ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 62004,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі в
розмірі 95294 грн. строком з 22.05.2013 року
по 22.05.2033 року зі сплатою 16,26 % річних на
купівлю автомобіля SKODA RAPID ЛЕГКОВИЙ
КОМБІ-В 2013 року випуску та сплату
страхового платежу на перший рік
страхування за договором
добровільного страхування
позичальника від нещасних випадків
згідно із п.3.3.4.3. цього договору.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту, сплати нарахованих відсотків,
можливих штрафних санкції, а також
інших витрат цього ж дня між сторонами
укладено договір застави
вищевказаного автомобіля.

Згідно п. 3.3.4.1 кредитного договору,
позичальник зобов'язаний застрахувати
майно, що передається у заставу, шляхом
укладання договору добровільного
страхування наземного транспортного
засобу (КАСКО). Страхування майна від
настання збитків за ризиками КАСКО
здійснюється на строк дії договору
плюс 90 днів в страховій компанії ПрАТ
СК«ВУСО». Страхування здійснюється на
весь строк дії кредитного договору на
умовах договору страхування,
укладеного на момент отримання
кредиту. Страховий платіж сплачується
позичальником щорічно, не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дати початку
наступного року дії договору
страхування наземного транспортного
засобу. Вигодонабувачем за договором
страхування позичальник зобов'язаний
вказати АТ АСТРА БАНК.

Відповідно до п. 3.3.4.3. кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
застрахувати майно від настання
нещасного випадку шляхом укладання
договору добровільного страхування
позичальника від нещасних випадків.
Страхування позичальника від
нещасного випадку здійснюється у
страховій компанії ТДВ «СК «АКСОР» в
перший рік дії цього договору.
Починаючи з другого року дії договору,
страхування позичальника від
нещасного випадку здійснюється на
строк не менше року дії цього договору
в страховій компанії ТДВ «СК «АКСОР».
Договір укладається щорічно на кожен
рік дії цього договору.
Вигодонабувачем за договором
страхування позичальник зобов'язаний
вказати АТ АСТРА БАНК.

Пунктом 3.2.14 кредитного договору
передбачено, що сторони дійшли згоди,
що у випадку порушення позичальником
однієї або декількох умов пп.3.3.4, 3.3.13,
3.3.16, 3.4.3 цього договору, у тому числі
несвоєчасної сплати страхового
платежу за договорами страхування, що
визначені у п. 3.3.4, розмір процентної
винагороди (процентів) за користування
кредитними коштами, яка сплачується
позичальником згідно п.1.4.2. цього
договору, починаючи з дати платежу,
вказаної в п. 2.5, що йде наступною за
найближчою датою платежу від дати
порушення, встановлюється у розмірі 26,26
% річних. У випадку усунення порушень
пп.3.3.4, 3.3.13, 3.3.16, 3.4.3 кредитного договору,
розмір процентної винагороди за
користування кредитними коштами
встановлюється у розмірі згідно пункту
1.4.2 з наданням кредитору документів, що
підтверджують усунення порушень.

Згідно п. 3.3.5 кредитного договору,
починаючи з 13-го місяця страхування
майна від настання збитків за ризиками
КАСКО на відповідний страховий період
(рік) здійснюється шляхом пролонгації
страхового договору, зазначеного у п.
3.3.4.1 договору або укладання договору
страхування з компанією та на умовах,
наведених у п.3.3.4.1. Страховий платіж
оплачується позичальником щорічно, не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дати початку наступного року дії
договору страхування наземного
транспортного засобу виключно на
поточний рахунок страхової компанії.
Вигодонабувачем за договором
страхування позичальник зобов'язаний
вказати АТ «АСТРА БАНК». Обов'язок
позичальника - перед укладанням
договорів страхування на новий строк
впевнитися, що обрана страхова
компанія акредитована у кредитора за
відповідним видом страхування та є
партнером кредитора за програмою авто-
кредитування. У випадку виключення
страхових компаній, з якими
позичальник має чинні договори
страхування, з переліку акредитованих
страхових компаній, позичальник
зобов'язаний до початку наступного
року дії договору страхування або до
укладання договорів страхування на
новий страховий період згідно п.3.3.4
цього договору, обрати страхову
компанію згідно актуальним переліком
акредитованих страхових компаній та
узгодити її з кредитором. Узгодження
здійснюється шляхом укладання із
кредитором, не пізніш ніж 10 календарних
днів до дати закінчення поточного
періоду страхування, договору про
внесення змін та доповнень до цього
договору. Сторони дійшли згоди, що у
випадку порушення позичальником
однієї або декількох умов цього пункту
розмір процентної винагороди
(процентів) за користування кредитними
коштами, яка сплачується позичальником
згідно п.1.4.2. цього договору, починаючи
з дати платежу, вказаної в п. 2.5, що йде
наступною за найближчою датою платежу
від дати порушення, встановлюється у
розмірі 31,26 % річних. У випадку усунення
всіх порушень цього пункту кредитного
договору розмір процентної винагороди
за користування кредитними коштами
встановлюється у розмірі згідно п.1.4.2 з
наданням кредитору документів, що
підтверджують усунення порушень.

21 травня 2013 року позивачкою сплачено
страховий платіж згідно договору
добровільного страхування транспорту
№ -01 від 21 травня 2013 року на суму
11762, 99 грн. та страховий платіж згідно
договору обов'язкового страхування
відповідальності перед третіми
особами № АС/1087451 від 21 травня 2013 року в
розмірі 558,90 грн.

02 грудня 2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та
АТ «Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок
чого останній набув статус нового
кредитора.

07 квітня 2014 року позивачка на адресу
відповідача направила листа, в якому
просила надати їй письмову відповідь з
якого приводу і на яких підставах банк
примушує її укладати всупереч її волі,
договори добровільного страхування
від нещасного випадку та добровільного
страхування майна за кредитним
договором, а також надати їй відповідь
з приводу поняття «акредитована»
страхова компанія» та принципи
акредитації страхових компаній банком.

22 квітня 2014 року відповідач направив
позивачці відповідь з посиланням на
умови кредитного договору та перелік
акредитованих компаній, попередивши
про можливість застосування штрафних
санкцій, визначених кредитним
договором.

Станом на момент звернення позивачки з
позовом розмір процентної винагороди
банком не збільшувався.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності правових підстав для
визнання пунктів 3.2.14, 3.3.4.1, 3.3.4.3., 3.3.5
кредитного договору недійсними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечить цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав і з наслідками,
передбаченими законом.

Відповідно до вимог ст.217 ЦК України,
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

При укладанні кредитного договору
позивачка належним чином була
проінформована про всі істотні умови
договору, зокрема, щодо необхідності
страхування майна та відповідальності
й обрання страхувальників з числа
установ, акредитованих банком, а також
розмірами та можливістю зміни
відсоткової ставки, що підтверджується
її підписом на договорі та
листі-ознайомленні з умовами отримання
кредиту. Тобто на момент укладання
правочину оспорювані пункти
кредитного договору позивачка не
вважала несправедливими, свідомо
підписала договір. Вказані обставини
позивачкою не заперечуються.

Таким чином, розглядаючи справу по
суті, суд першої інстанції не встановив
будь-яких порушень прав позивача з боку
банку при укладені кредитного
договору, які б ставили під сумнів
дійсність оспорюваних ОСОБА_2 його
пунктів, а тому обґрунтовано ухвалив
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Вказані висновки суду є правильними,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, зводяться до незгоди з цими
висновками суду по оцінці доказів та
особистого тлумачення апелянтом норм
права.

Оскільки доводи апеляційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, а отже, відсутні
передбачені ст.309 ЦПК України підстави
для скасування вказаного судового
рішення, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Головуючий Л.М.
Болтунова

Судді: М.О.
Макаров

В.О. Тамакулова