Справа № 471/1567/14-ц
Провадження №2/471/651/14
Номер рядка звіту 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року

Братський районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої - судді
Губанової В.М.

при секретарі
Тягнирядно І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-ща Братське
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним
право приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 Братського району
Миколаївської області та визнати
договір купівлі-продажу укладений між
ним та відповідачем дійсним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15
серпня 2013 року він та ОСОБА_2 домовились
про купівлю-продаж належного останній
нерухомого майна - магазину, який
знаходиться по АДРЕСА_1 Миколаївської
області, про що цього ж дня уклали
простий письмовий договір.
Зобов`язання по цьому договору було
виконано в повному обсязі: він здійснив
з продавцем розрахунок за купівлю
вказаного майна в повному обсязі, а
ОСОБА_2 віддала йому всі
правовстановлюючі документи на
магазин та ключі від нього. За рік він
здійснив переобладнання нежитилового
приміщення магазину в придатну для
житла квартиру. При цьому не порушив
нічиїх прав та дотримався правил
будівництва. При зверненні у
відповідні органи для реєстрації права
власності на квартиру дізнався, що
вказаний договір купівлі-продажу, не
оформлений нотаріально, не являється
документом, який засвідчує право
власності на нерухомість. Однак,
нотаріально посвідчити даний договір в
нотаріальній конторі, не має
можливості, так як ОСОБА_2 ухиляється
від посвідчення договору, мотивуючи
тим, що всі свої зобов'язання щодо
продажу магазину вона вже виконала у 2013
році., тому позивач змушений звернутися
до суду з цим позовом.

До початку судового засідання позивач
надав суду заяву, в якій підтримав
позовні вимоги та просив справу
слухати в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з"явилася, надала заяву, в якій визнала
позовні вимоги в повному обсязі та
просила справу розглянути в її
відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
наданими позивачем документами
підтверджується факт купівлі-продажу
магазину, по АДРЕСА_1 Миколаївської
області та що на даний час це
приміщення квартири.

15 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено договір купівлі-продажу
магазину, що розташований по АДРЕСА_1

Власником вказаного нерухомого майна
згідно договору купівлі-продажу від 29
липня 2013 року, станом на 15 серпня 2013
року являлася ОСОБА_2, що також
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності.

Відповідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 02.12.2014р.,
встановлено, що магазин, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Миколаївської області, переобладнано
та використовується ОСОБА_1, як житлове
приміщення - квартира.

Згідно ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у
разі недотримання сторонами
нотаріальної форми посвідчення
договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України,
такий договір може бути визнано судом
дійсним, якщо одна із сторін повністю
або частково виконала умови договору,
що має місце у даній справі.

Згідно ч.2 ст.383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Частиною 2 ст.328 ЦК України, визначено,
що право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності встановлена судом.
Цією ж статтею ЦК України передбачено,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється, або не визнається
іншою особою.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладені договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору, і при переобладнанні
квартири також не було порушено права
третіх осіб, а тому суд вважає за
можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 15
серпня 2013 року, за яким ОСОБА_1 купив у
ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: магазин,
який знаходиться по АДРЕСА_1 Братського
району Миколаївської області.

Змінити цільове призначення
зареєстрованого приміщення магазину
на житлову квартиру АДРЕСА_1 скасувавши
державну реєстрацію магазину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Губанова В. М.,