Справа № 456/6491/13
Головуючий у 1 інстанції: Микитчина І.М.
Провадження № 22-ц/783/6137/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника позивача ОСОБА_2,
представника ПАТ «Мегабанк» -Кульбій -
Кухар Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 01 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання права власності, звільнення
майна з-під арешту та повернення
затриманого транспортного засобу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю.

Рішення оскаржив ОСОБА_4 В
апеляційній скарзі зазначає, що вважає
рішення незаконним та таким, що
ухвалене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права.
Стверджує, що 08.03.2008 року придбав у
ОСОБА_5 автомобіль марки ФОРД ТРАНЗИТ
2002 року випуску за 9000 доларів США, що
було засвідчено розпискою, оскільки
був вихідний день і оформити
автомобіль офіційно в ДАІ не було
можливості. Стверджує, що в даній
розписці є всі потрібні реквізити, які
мають бути зазначені в договорі
купівлі-продажу, такий відповідно до
вимог ст.ст. 54,334,638 Цивільного кодексу
України не підлягає нотаріальному
посвідченню, оскільки продавалося
рухоме майно, а відтак він набув права
власності на даний автомобіль з
моменту його передачі. Однак, на його
думку, суд безпідставно не взяв до
уваги дані доводи, що призвело до
ухвалення незаконного рішення.
Зазначає, що суд помилково застосував
до даних відносин Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, які затверджені
Постановою КМУ від 07.09.1998року №1388,
оскільки в даних правилах жодним чином
не зазначається, що вони є
нормативно-правовим актом, що
встановлює спеціальний порядок
набуття права власності на автомобіль.
Крім цього, такий висновок суду
суперечить основному Закону -
Конституції України, якою передбачено,
що правовий режим власності
визначається виключно законами
України. Стверджує, що розписка, яка
укладена між ним і відповідачем ОСОБА_5
є дійсною, ніким не оскарженою, а відтак
він є власником автомобіля, а тому не
може бути протиправно позбавлений
власності на майно, яке йому належить.
Суд безпідставно не взяв до уваги дані
доводи, а тому просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_2 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу представника ПАТ «Мегабанка»
Кульбій-Кухар Ю.Р., вивчивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що відповідно до розписки
від 08.03.2008 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_7
автомобіль марки ФОРД ТРАНЗИТ 2002 року
випуску за 9000 доларів США (а.с.57).

Постановою державного виконавця від
12.07.2013 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Київського районного суду
м.Харкова про стягнення солідарно з
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 75922,80 долари
США (а.с.6).

Постановою державного виконавця від
12.08.2013 року оголошено всеукраїнський
розшук автомобіль марки ФОРД ТРАНЗИТ
д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.8).

22.08.2013 року було здійснено затримання
та вилучення у ОСОБА_7 транспортного
засобу ФОРД ТРАНЗИТ 2002 року випуску на
підставі ВП №38844330 від 12.08.2013 року(а.с.5).

Звертаючись з позовом, позивач
посилався на те, що розписку укладену
між ним та ОСОБА_5необхідно вважати
договором купівлі-продажу, оскільки в
ній наявні всі істотні умови
передбачені ЦК України для договору
купівлі-продажу, а також потрібно
враховувати те, що він набув права
власності на автомобіль з моменту його
передачі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
законодавством встановлений
спеціальний порядок набуття права
власності на транспортні засоби , який
сторонами під час продажу автомобіля
не дотриманий.

Колегія суддів цілком погоджується з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Пунктом 3 частини першої статті 208 ЦК
України передбачена необхідність
вчинення правочинів між фізичними
особами у письмовій формі на суму, що
перевищує у 20 і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Право власності набувається,
відповідно до ст.328 ЦК України, на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.Право власності
вважається набутим правомірно,якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України, якщо
договір про відчуження майна, підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджений
Порядокдержавної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Цим Порядком встановлена єдина на
території України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей,

причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі -
транспортні засоби), оформлення та
видачі реєстраційних документів і
номерних знаків.

П.2 передбачено, що цей Порядок є
обов'язковим для всіх юридичних та
фізичних осіб, які є власниками
транспортних засобів, виробляють чи
експлуатують їх. Представники
власників транспортних засобів
виконують обов'язки та реалізують
права таких власників у межах наданих
їм повноважень.

У п 3. Порядку передбачено, що державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю за

відповідністю конструкції та
технічного стану транспортних засобів
установленим вимогам стандартів,
правил і нормативів, дотриманням
законодавства, що визначає порядок
сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), використанням
транспортних засобів в

умовах воєнного і надзвичайного
стану, а також для ведення їх обліку та
запобіганню вчиненню щодо них
протиправних дій. Державний облік
зареєстрованих транспортних
засобів передбачає реєстрацію,
накопичення, узагальнення, зберігання
і передачу інформації про такі
засоби та відомостей про їх
власників, які вносяться до
Єдиного державного реєстру
Державтоінспекції.

Відповідно до пункту 7 Порядку,
власники транспортних засобів та
особи, що експлуатують такі засоби на
законних підставах, або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного оформлення, або
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що
є підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Строк
державної реєстрації продовжується у
разі подання документів, які
підтверджують відсутність можливості
своєчасного її проведення
власниками транспортних засобів
(хвороба, відрядження або інші поважні
причини).

Як встановлено з матеріалів справи та
не заперечується самим позивачем, що
перед купівлею автомобіля такий не був
знятий з реєстрації в органах ДАІ, а
також не зареєстрований за ним, а така
реєстрація була проведена лише 22.11.2008
року та позивачем не надано суду
жодних доказів, які б свідчили про
неможливість дотримання даного
порядку.

У абзаці 4 п.16 Порядку зазначено, що за
бажанням власника транспортного
засобу - фізичної особи надати право
керування таким засобом іншій фізичній
особі чи за бажанням фізичної або
юридичної особи, якій власник
транспортного засобу передав у
встановленому порядку право
користування і (або) розпорядження
транспортними засобами, підрозділ
Державтоінспекції видає за зверненням
такого власника тимчасовий
реєстраційний талон на строк,
зазначений у його заяві, або
документах, які підтверджують право
користування і (або) розпорядження
транспортним засобом. У графі талона
"Особливі відмітки" робиться запис
"Дійсний до____________ 20__ р. за наявності
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічного
паспорта) серії ___ N ________". Копія
документа, що підтверджує право
користування і (або) розпорядження
транспортними засобами, додається до
матеріалів, що необхідні для
оформлення тимчасового реєстраційного
талона, а віддтак судом вірно не взято
до уваги посилання позивача на те, що
оскільки йому видано тимчасовий талон,
відтак він вважається влаником
автомобіля, так як відповідно до вимог
вищенаведеного Порядку такий
видається на право керування
транспортним засобом та не засвідчує
право вланості на автомобіль.

Видачу генеральної довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

Оскільки сторони у справі не дотримали
зазначений порядок продажу автомобіля,
суд правильно прийшов до висновку, що у
позивача не виникло право власності на
вказаний автомобіль незалежно від
визнання ОСОБА_5 факту одержання грошей
від позивача.

Доводи апеляційної скарги,
продубльовані з позовної заяви, а
відтак є спростованими рішенням суду
першої інстанції, а нових доводів
підтверджених належними та допустимим
доказами, які б давали підстави для
скасуввання рішення суду апелянтом не
наведено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 васильовича
відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 01 серпня 2014
року залишити бех змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Ю.Р.Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин