АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі:
Кучеру Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 жовтня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства культури України, треті
особи: Міністр Міністерства культури
України НовохатькоЛеонід Михайлович,
профспілковий комітет працівників
Національного центру театрального
мистецтва ім. Леся Курбаса, Рада
трудового колективу Національного
центру театрального мистецтва ім. Леся
Курбаса, про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/1918/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О. в с т
а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до Міністерства культури України,
треті особи: Міністр Міністерства
культури України Новохатько Л.М.,
профспілковий комітет працівників
Національного центру театрального
мистецтва ім. Леся Курбаса (далі - НЦТМ
ім. Леся Курбаса), Рада трудового
колективу НЦТМ ім. Леся Курбаса, про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким визнати її
звільнення незаконним, поновити її на
посаді директора НЦТМ ім. Леся Курбаса
та стягнути на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 16
липня 2013 року. Зазначає, що вона не
отримувала від профспілкового
комітету копій документів з вимогою
про її звільнення з посади директора
НЦТМ ім. Леся Курбаса, що
підтверджується запитом до голови
профспілкового комітету НЦТМ ім. Леся
Курбаса з прохання надати їй вказані
документи, а також відповіддю голови
профспілкового комітету НЦТМ ім. Леся
Курбаса, якою їй було фактично
відмовлено у наданні цих документів,
посилаючись на те, що вона нібито була
присутня на зборах трудового колективу
14 травня 2013 року. При цьому, звертає
увагу на те, що вона була відсутня на
зборах трудового колективу 14 травня 2013
року, оскільки в той день у неї була
ділова зустріч з представниками
Британської ради в Україні. Також,
зазначає, що вона не була ознайомлена з
вимогами профспілкового комітету щодо
її звільнення з роботи, а також з
протоколами профспілкових зборів і
зборів профспілкового комітету, у
зв'язку з чим була позбавлена
можливості оскаржити рішення
виборного органу в суді відповідно до
ст. 45 КЗпП України. Із наданих суду
протоколів профспілкових зборів і
зборів трудового колективу НЦТМ, з
якими вона ознайомилась лише після
першого судового засідання, випливає,
що вона порушувала трудове
законодавство, закон про профспілки та
умови колективного договору. Вказані
обставини заперечує та вважає, що такі
висновки може зробити лише суд, для
чого керівникам і надано право на
оскарження рішення профспілкового
комітету до суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_5 апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з наведених у ній підстав.

Дзюба І.Ю. в інтересах Міністерства
культури України, а також Герасимов О.А.
в інтересах Ради трудового колективу
НЦТМ ім. Леся Курбаса проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважали, що спір вирішений судом
правильно.

Третя особа Міністр Міністерства
культури України Новохатько Л.М.,
представник співвідповідача
профспілкового комітету працівників
НЦТМ ім. Леся Курбаса в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважає за можливе
слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та оговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, наказом міністра
Міністерства культури України від 14
листопада 2012 року № 935/0/17-12 ОСОБА_1 було
призначено на посаду директора ЦНТМ ім.
Леся Курбаса за контрактом (а.с.3).

Наказом міністра Міністерства
культури України від 08 липня 2013 року №
395/0/17-13 розірвано контракт від 14
листопада 2012 року № 562, укладений між
Міністерством культури України та
ОСОБА_1, звільнено ОСОБА_1 з посади
директора НЦТМ ім. Леся Курбаса згідно
із ст. 45 КЗпП України. Підстава:
службова записка заступника директора
департаменту формування державної
політики у сфері культури, мистецтв та
освіти начальника управління мистецтв
від 08 липня 2013 року Шведа М.Б., підпункт
5.3.8 розділу 5 контракту від 14 листопада
2012 року № 562 (а.с.10).

Наказами першого заступника міністра
Міністерства культури України від 09
липня 2013 року та 16 липня 2013 року було
внесено зміни щодо дати звільнення
ОСОБА_1 з посади і визначено, що днем
звільнення слід вважати 16 липня 2013
року (а.с.11-12).

13 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Міністерства
культури України, треті особи: Міністр
Міністерства культури України
Новохатько Л.М., профспілковий комітет
працівників НЦТМ ім. Леся Курбаса, Рада
трудового колективу НЦТМ ім. Леся
Курбаса, про поновлення її на посаді
директора ЦНТМ ім. Леся Курбаса та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 16 липня 2013 року,
мотивуючи свої вимоги тим, що ні від
Міністерства культури України, ні від
профспілкового комітету НЦТМ ім. Леся
Курбаса вона не отримувала вимоги про
розірвання трудового договору
відповідно до вимог ст. 45 КЗпП України
та була позбавлена можливості
оскаржити рішення профспілкового
органу в строк, визначений чинним
законодавством України.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

При цьому, суд виходив з того, що ОСОБА_1
двічі супровідними листами
направлялись документи як з копією
звернення трудового колективу від 14
травня 2013 року так і вимогою первинної
профспілкової організації НЦТМ ім.
Л.Курбаса від 21 червня 2013 року про
розірвання з нею контракту, а тому,
відсутні підстави для поновлення
позивачки на роботі. Також, позивачка
не скористалася своїм правом на
оскарження рішення виборного органу
первинної профспілкової організації
від 21 червня 2013 року навіть після
надання суду копії вказаного рішення
та документів, які були підставою для
проведення перевірки Міністерством
культури України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 45 КЗпП України
на вимогу виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) власник
або уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір з
керівником підприємства, установи,
організації, якщо він порушує
законодавство про працю, про
колективні договори і угоди, Закон
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності».

Частиною 2 вказаної статті визначено,
що якщо власник або уповноважений ним
орган, або керівник, стосовно якого
пред'явлено вимогу про розірвання
трудового договору, не згоден з цією
вимогою, він може оскаржити рішення
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) до суду у
двотижневий строк з дня отримання
рішення. У цьому разі виконання вимоги
про розірвання трудового договору
зупиняється до винесення судом
рішення.

Таким чином, підставою пред'явлення
органом профспілкової організації
підприємства, установи, організації,
профспілки, створеної працівниками
одного підприємства, установи,
організації вимоги про розірвання
трудового договору з керівником є
порушення законодавства про працю,
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності»,
ухилення від участі в переговорах щодо
укладення або зміни колективного
договору, невиконання зобов'язань за
колективним договором, інші порушення
законодавство про колективні договори.

При цьому, розірвання трудового
договору з керівником підприємства,
установи, організації на підставі
вимоги виборного органу первинної
профспілкової організації за
наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 45
КЗпП України є обов'язком власника або
уповноваженого ним органу.

Закон надає право і керівникові, щодо
якого висунуто вимогу про звільнення, і
власникові (уповноваженому ним органу)
оскаржити до суду рішення виборного
органу первинної профспілкової
організації. Граничний строк для
звернення до суду - два тижні з дня
отримання рішення. При оскарженні
такої вимоги в суді його виконання
призупиняється до винесення судом
рішення.

Так, як було встановлено судом, 14 травня
2013 року відбулися збори членів
трудового колективу НЦТМ ім. Леся
Курбаса, на яких було зазначено про
порушення позивачкою трудового
законодавства, морально-етичних норм
поведінки. Також 14 травня 2013 року
зборами трудового колективу НЦТМ ім.
Леся Курбаса на адресу Міністра
Міністерства культури України було
направлено звернення з вимогою про
звільнення ОСОБА_1 із займаної нею
посади (а.с.83-85).

Відповідно до протоколу № 1 зборів
профспілкового комітету 21 червня 2013
року первинною профспілковою
організацією НЦТМ ім. Леся Курбаса було
прийнято рішення вимагати від
Міністерства культури України про
розірвання контракту № 562 від 14
листопада 2012 року, згідно якого ОСОБА_1
було призначено на посаду директора
НЦТМ ім. Леся Курбаса, на підставі
порушення нею законодавства про працю,
колективної угоди та положень
контракту (а.с.36).

Як вбачається з матеріалів справи,
первинною профспілковою організацією
НЦТМ ім. Леся Курбаса двічі 25 червня 2013
року та 03 липня 2013 року на адресу ОСОБА_1
разом з супровідним листом
направлялися копія протоколу № 1
зборів профспілкового комітету НЦТМ
ім. Леся Курбаса від 21 червня 2013 року,
копія протоколу зборів трудового
колективу від 14 травня 2013 року, а також
копія звернення до Міністра культури
щодо її звільнення (а.с.91,92).

08 липня 2013 року від профспілки на
адресу НЦТМ ім. Леся Курбаса надійшов
лист листа Голови первинної
профспілкової організації
Мірошниченко Н.Л. у відповідь на запит
ОСОБА_1, вх. № 90, разом з копією
протоколу № 1 зборів профкому
первинної профспілкової організації
НЦТМ ім. Леся Курбаса від 21 червня 2013
року із вимогою розірвати контракт із
ОСОБА_1

Відповідно до змісту вказаного листа
ОСОБА_1 було надано документи для
чергового ознайомлення, а також було
повідомлено, що на зборах первинної
профспілкової організації - 21 червня 2013
року було лише підтверджене звернення
зборів трудового колективу з вимогою
звільнення до Міністерства культури
від 14 травня 2013 року. Вказане звернення
у друкованому вигляді роздавалося всім
учасникам, а також було публічно
зачитано на зборах - 14 травня 2013 року, на
яких вона була присутня. У відповідь на
звернення була створена комісія
Міністерства культури України. Повний
пакет документів стосовно звільнення
ОСОБА_1 було передано на її ім'я на
адресу НЦТМ ім. Леся Курбаса 26 червня 2013
року та 03 липня 2013 року, копії
протоколів зборів були зареєстровані в
НЦТМ ім. Леся Курбаса. Також із тексту
вказаного листа вбачається, що ОСОБА_1
було ознайомлено з оригіналом
протоколу зборів первинної
профспілкової організації на
засіданні комісії Міністерства
культури в кабінеті директора НЦТМ ім.
Леся Курбаса 04 липня 2013 року (а.с.93).

Вищевикладені обставини
підтверджуються дослідженим судом
апеляційної інстанції в порядку ч.2
ст.303 ЦПК України журналом вхідної
кореспонденції(оригіналом) за 2013 рік
НЦТМ ім.Леся Курбаса.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, у період з 27 червня по 05 липня 2013
року Комісією Міністерства культури
України здійснювалась перевірка
викладених в зверненні трудового
колективу фактів.

За результатом перевірки було
встановлено, що директором ЦНТМ ім.
Леся Курбаса ОСОБА_1 було прийнято
наказ від 23 січня 2013 року № 05-ОД, згідно
якого всупереч наказу Міністерства
культури України від 24 грудня 2012 року №
1595 «Про затвердження шатних розписів
проблемних науково-дослідних
лабораторій вищих навчальних закладів
та науково-дослідних установ» не
нараховувалися надбавки та доплати
працівникам ЦНТМ ім. Леся Курбаса за
вислугу років, за використання
дезінфікуючих засобів, за роботу в
нічний час, за науковий ступінь, за
звання, за складність, напруженість у
роботі, чим було порушено
законодавство про працю.

Як зазначила ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі, із рішенням первинної
профспілкової організації ЦНТМ ім.
Леся Курбаса вона була ознайомлена в
судовому засіданні 02 жовтня 2013 року.

Разом з тим, будучи ознайомленою з
рішенням первинної профспілкової
організації ЦНТМ ім. Леся Курбаса
стосовно її звільнення, позивачка не
скористалася своїм правом на
оскарження такого рішення у
двотижневий строк відповідно до ч. 2 ст.
45 КЗпП України.

Також, позивачкою не було надано суду
доказів на підтвердження того, що нею
не було порушено норм законодавства
про працю, що слугувало підставою для
прийняття первинною профспілковою
організацією рішення про її
звільнення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Соколова