НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Орлівщинської
сільської ради, третя особа:
Новомосковська районна державна
нотаріальна контора Дніпропетровської
області, про визнання належності
правовстановлюючого документу та
права на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до Орлівщинської
сільської ради, третя особа:
Новомосковська районна державна
нотаріальна контора Дніпропетровської
області, в якому просять:

- встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, належність ОСОБА_2
правовстановлюючого документу -
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно № 418, виданого 21.12.2004
року Новомосковською районною
державною адміністрацією, та витягу
про реєстрацію нерухомого майна № 5960908,
виданого Новомосковським районним
комунальним підприємством бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 21.12.2004 року, виданих
на ім'я ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
торгівельний павільйон - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 187 941,00 грн., що має загальну
площу 83,9 кв.м. та складається з
павільйону - кафе літ. А, площею 83,9 кв.м.,
навісу літ. Б, огорожі №1-2, замощення
літ. І, навісу літ. В, навіс літ. Г, навісу
літ. Д, навісу літ. Є., розташованому на
земельній ділянці кадастровий номер
:01:159:0001, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявленого позову,
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2,
після смерті якого відкрилась спадщина
на житловий будинок АДРЕСА_2, а також
торгівельний павільйон - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка отримала свідоцтво про право
на спадщину на житловий будинок
АДРЕСА_2, а у видачі свідоцтва про право
на спадщину на торгівельний павільйон -
кафе, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 їй було відмовлено, оскільки у
прізвищі власника торгівельного
павільйону - «ОСОБА_2» і свідоцтві про
смерть - «ОСОБА_2» міститься
відмінність.

Позивач зазначає, що дані розбіжності є
нічим іншим як допущеними помилками
при складанні правовстановлюючого
документу, а тому для оформлення
спадкових справ позивачка вимушена
звернутися з даним позовом до суду за
захистом своїх невизнаних і
оспорюваних спадкових прав.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
позов підтримала, просила його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність
представника сільської ради.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2
помр ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2
заповіту не склав, а тому спадкування
здійснюється за законом.

На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України,
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковської
районної державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, однак державним нотаріусом
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки у
свідоцтві про право власності на
торгівельний павільйон і свідоцтві про
смерть містяться відмінності у
прізвищі власника «ОСОБА_2» і померлою
особою - спадкодавцем «ОСОБА_2», про що
свідчить відмова у вчиненні
нотаріальної дії № 918/02-14 від 29.05.2014 року
(а.с.6).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 21.12.2004 року ОСОБА_2
належить на праві приватної власності
торгівельний павільйон - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно Витягу Новомосковського РКП БТІ
«Інвентаризатор» про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 21.12.2004
року, ОСОБА_2 належить на праві
приватної власності торгівельний
павільйон - кафе, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Суду надано витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку від 29.01.2014 року ОСОБА_2 належить
на праві власності земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
будівель торгівлі, кадастровий номер
:01:159:0001, за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.9-12).

Згідно експертної оцінки
торгівельного павільйону - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, його
ринкова вартість складає 187 941,00 грн.
(а.с.13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвище, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставі, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця. У тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131
ЗК України, право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Отже, судом не виключається та
обставина, що при складанні
вищевказаного свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 21.12.2004
року, уповноваженою особою були
допущені помилки при написанні
прізвища, по батькові власника
нерухомо майна - «ОСОБА_2», замість
вірного «ОСОБА_2».

Отже, у суду не виникає сумнівів
стосовно того, що вищевказане
свідоцтво про право власності на
торгівельний павільйон - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від
21.12.2004 року було видане на ім'я ОСОБА_2, а
наявні розбіжності в написанні його
імені, є не що інше, як допущені помилки
при складанні даного свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.

За таких обставин, факт належності
правовстановлюючого документа ОСОБА_2
знайшов своє підтвердження в зібраних
по справі доказах, у зв'язку з чим, суд
приходить до висновку, що заява
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що позивачка не
має можливості вступити в спадкування
у зв'язку з допущеними описками в
свідоцтві про право власності на
нерухоме майно у написанні прізвища
власника нерухомості, суд вважає за
можливе визнати за позивачем право
власності за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на торгівельний
павільйон - кафе, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується вимог позивача
встановити факт належності ОСОБА_2
витягу про реєстрацію нерухомого майна
№ 5960908, виданого Новомосковським
районним комунальним підприємством
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 21.12.2004 року, виданого
на ім'я ОСОБА_2, то в цій частині вимог
суд вважає за необхідне відмовити
позивачу, адже діючим законодавством
не передбачено захисту прав особи в
окремому провадженні як встановлення
факту належності витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
оскільки реєстрація права власності це
дія уповноваженої особи по юридичному
оформленню речового права на підставі
правовстановлюючого документу, а витяг
про реєстрацію - це документ, який
оформлюється в результаті такої дії.
Витяг про реєстрацію прав власності
сам по собі не є правовстановлюючим
документом, а є документом, яким
підтверджується той факт, що право
певної особи на нерухоме майно
зареєстровано в Державному реєстрі.
Діючим законодавством не передбачена
можливість визнання недійсним
документу, який підтверджує сам факт
реєстрації.

А тому в цій частині позов не підлягає
задоволенню

Що не позбавляє позивача після
набрання даним Рішенням чинності у
встановленому законом порядку
звернутись до компетентних органів,
які здійснюють реєстрацію, із заявою
про внесення змін до Державного
Реєстру прав на нерухоме майно.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України,
ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Орлівщинської
сільської ради, третя особа:
Новомосковська районна державна
нотаріальна контора Дніпропетровської
області, про визнання належності
правовстановлюючого документу та
права на спадщину за законом, -
задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, належність ОСОБА_2
правовстановлюючого документу -
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно № 418, виданого
21.12.2004 року Новомосковською районною
державною адміністрацією виданого на
ім'я ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
торгівельний павільйон - кафе, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 187 941 грн., що має загальну
площу 83,9 кв.м. та складається з
павільйону - кафе літ. А, площею 83,9 кв.м.,
навісу літ. Б, огорожі №1-2, замощення
літ. І, навісу літ. В, навіс літ. Г, навісу
літ. Д, навісу літ. Є., розташованому на
земельній ділянці кадастровий номер
:01:159:0001, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, що не була присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк