Справа № 2/679/197/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області в складі:

головуючого -судді Савіцького Л.П.,

при секретарі -Сопронюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нетішині
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

що позивач звернувся до суду з вказаною
вище заявою, в якій просить звільнити
його від сплати аліментів на утримання
ОСОБА_2 в розмірі по 200 грн. щомісячно до
досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трьох років, які з нього стягуються на
підставі рішення Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
27.06.2013 року за № 2/679/408/2013, посилаючись на
неспроможність надавати матеріальну
допомогу. Останню мотивує тим, що з
04.12.2013 року не працює, так як закінчився
строковий трудовий договір, допомоги
по безробіттю не отримує та інших
джерел доходу немає, що ставить його у
скрутне матеріальне становище

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлений ним позов та
просив задовольнити, вказавши на
неможливість сплати аліментів в
зв'язку з тимчасовим безробіттям.
Необхідність звільнення від сплати
аліментів мотивував також небажанням
створити заборгованість по їх сплаті.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав
заявлений його довірителем позов та
пояснив, що на момент винесення рішення
про стягнення аліментів на дружину
ОСОБА_1 працював та не заперечував щодо
їх сплати. Однак на сьогоднішній день
матеріальне становище останнього не
дозволяє сплачувати аліменти, так як
він у зв'язку з відсутністю об'єму робіт
у приватного підприємця, в якого
працював за трудовим договором,
звільнився з роботи за згодою сторін, а
іншого доходу не має. Крім того, ОСОБА_1
допомагає своїм батькам, які є
пенсіонерами та мають на утриманні
вісімдесятирічну бабусю. Також вказав
на інвалідність матері позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала та в їх задоволенні просила
відмовити. Спростовуючи доводи
позивача та його представника
зазначила, що позивач проживає з
батьками, які отримують пенсію та
продовжують працювати, працює на
пилорамі у свого дядька без офіційного
працевлаштування аби ухилитися від
сплати аліментів. Останній не має на
утриманні інших неповнолітніх дітей та
непрацездатних батьків, з нього не
проводиться будь-яких стягнень по
виконавчим листам, він є фізично
здоровим, а тому спроможний працювати
та сплачувати аліменти, в той час як
вона ніде не працює, оскільки перебуває
в декретній відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років.
Єдиним її доходом є допомога по догляду
за дитиною.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Як убачається з доводів позивача та
матеріалів справи, на підставі рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 27.06.2013 року за
№ 2/679/408/2013 з ОСОБА_1 в порядку ст. 84 СК
України стягуються аліменти на користь
та на утримання ОСОБА_2 в розмірі по 200
грн. щомісячно до досягнення сином
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме
до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно вказаної норми закону, дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні позивач послався
на те, що знаходиться у скрутному
матеріальному становищі, так як не
працює, не отримує допомоги по
безробіттю та не має іншого доходу,
тому просив звільнити його від сплати
аліментів на утримання дружини у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 82 СК
України, згідно якої право одного з
подружжя на аліменти, які були
присуджені за рішенням суду, може бути
припинене за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що платник аліментів
неспроможний надавати матеріальну
допомогу.

За даними наявного в матеріалах справи
трудового договору від 03.06.2013 року,
укладеного між працівником ОСОБА_1 та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6,
позивач працював трактористом -
машиністом с/г виробництва та 03.12.2013
року розірвав трудовий договір за
згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36
КЗпПУ.

11.12.2013 року ОСОБА_1 надано статус
безробітного та 17.12.2013 року скорочено
виплату допомоги по безробіттю, про що
Ізяславським районним центром
зайнятості прийнято відповідні накази
№ НТ131211 та НТ131217.

Однак, наведені вище обставини, на
думку суду, не можна вважати
необхідними підставами для припинення
права відповідачки на аліменти. Як було
зазначено вище, її право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років
передбачено ст. 84 СК України, тому на
думку суду до спірних правовідносин
підлягають застосуванню положення ст.
85 цього Кодексу, до якої також відсилає
частина 4 ст. 82 СК України, а не
положення ч. 3 ст. 82 СК України, на які
посилається позивач.

Відповідно до вимог ст. 85 СК України
право дружини на утримання,
передбачене статтею 84 цього Кодексу,
припиняється в разі припинення
вагітності, народження дитини мертвою
або якщо дитина передана на виховання
іншій особі, у разі смерті дитини, а
також якщо за рішенням суду виключено
відомості про чоловіка як батька з
актового запису про народження дитини

Однак вказані обставини в судовому
засіданні встановлені не були.

При цьому, не заслуговують на увагу
суду доводи позивача та його
представника щодо зміни з часу
винесення судом рішення про стягнення
з ОСОБА_1 аліментів на дружину
матеріального стану позивача, так як
належних та допустимих доказів цьому
не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ініціатором
розірвання зазначеного вище трудового
договору був підприємець, в зв'язку з
відсутністю у нього певних об'ємів
роботи, судом теж до уваги не
приймаються, оскільки згідно даних
трудового договору такий був
розірваний за згодою сторін і фактично
з ініціативи позивача. Представник
позивача ОСОБА_4, вказуючи на наявність
довідки підприємця про закінчення у
нього обсягу робіт, що стало підставою
його пропозиції позивачу для
звільнення за згодою сторін, оригіналу
останньої або належним чином завіреної
її копії суду не надав.

Що стосується реєстрації ОСОБА_1 у
центрі зайнятості та отримання ним
статусу безробітного, так суд вважає,
що останнє не позбавляє позивача права
на самостійний пошук роботи та
працевлаштування. Однак, доказів про
те, що він не міг знайти роботу або не
міг працювати з поважних причин
останній суду не надав.

Не є підставою для припинення права
відповідачки на аліменти і надання
позивачем допомоги батькам та бабусі,
яка знаходиться на їх утриманні. Крім
того, останні, як вказав сам же позивач,
є пенсіонерами, а тому отримують
пенсійне забезпечення від держави. Не
знайшла в судовому засідання свого
підтвердження і необхідність допомоги
позивача батькам в зв'язку з
інвалідністю матері. Будь-які докази
про наявність в останньої певної групи
інвалідності в матеріалах справи
відсутні, не надано їх і в ході судового
слідства.

Не може бути підставою для припинення
права відповідачки ОСОБА_2 на отримання
аліментів і бажання позивача уникнути
заборгованості по сплаті аліментів, на
чому наголосив останній в судовому
засіданні.

При цьому, суд враховує, що позивач є
фізично здоровим, не має на утриманні
інших дітей та непрацездатних батьків,
а тому спроможний працювати та
сплачувати аліменти на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років, на що вона має право та потребує
такої допомоги.

Виходячи з наведеного та враховуючи
вимоги зазначених вище вимог закону,
суд вважає, що позивачем в судовому
засіданні не доведено існування
підстав для припинення права дружини
на утримання від батька дитини до
досягнення дитиною трьох років, тому
позовні вимоги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 82, 84, 85 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 215-218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів на
утримання дружини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Хмельницької області
протягом 10 днів з дня отримання копії
повного тексту рішення через
Нетішинський міський суд.

Головуючий