АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №638/388/13-ц
Провадження № 22-ц/790/1504/2014
1-ї інстанції: Задорожний
Категорія: договірні
Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2014 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого
-Трішкової І.Ю.,

суддів:
Борової С.А., Кірсанової Л.І.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє
в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 11 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" в
особі відділення "Покровське" ПАТ "ОТП
Банк", третя особа ОСОБА_4 про визнання
окремих положень договору іпотеки
(майнової поруки) недійсними та
визнання правовідносин за договором
іпотеки (майнової поруки) припиненими,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому просив:

визнати недійсними наступні
положення Договору іпотеки (майнової
поруки) № РМL 702/639/2008 від 11.02.2008 р.:

п. 2.1 „5.1. "В разі зміни розміру
Боргових Зобов'язань після укладення
цього Договору, такі Боргові
Зобов'язання забезпечуються в їх
повному розмірі.".

визнати недійсними наступні
положення Договору про внесення змін №
1 від 08.09.2009 р. до Договору іпотеки
(майнової поруки) № РМL 702/639/2008 від 11.02.2008
р.:

п. 2.1.2. "Сплата процентів за
користування кредитом. Проценти за
користування кредитом сплачуються в
розмірі, в порядку та строки
передбачені Кредитним договором.".

п. 2.1..5.1. "В разі зміни розміру
Боргових Зобов'язань після укладення
цього Договору, такі Боргові
Зобов'язання забезпечуються в їх
повному розмірі.".

визнати припиненим Договір іпотеки
(майнової поруки) № РМL 702/639/2008 від 11.02.2008
р., та відсутність права на утримання
під відповідним обтяженням частки
майна ОСОБА_3: двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві
приватної спільної сумісної власності;

стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 114,70 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 08.02.2008р. між ОСОБА_4
та ПАТ «ОТП Банк» в особі відділення
«Покровське» ПАТ «ОТП Банк» був
укладений Кредитний договір № МL
702/639/2008, про надання кредиту на суму 53
000,00 доларів США, зі сплатою (4,49 % річних +
FIDR), строком до 08.02.2023р.

В забезпечення зобов'язань за
Кредитним договором, було укладено
Договір іпотеки (майнової поруки) № РМL
702/639/2008 від 11.02.2008 р. між Відповідачем,
Третьою особою, ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Позивачу стало відомо, що Третьою
особою до вказаного Кредитного
договору було підписано декілька
додаткових договорів, якими були
змінені умови Кредитного договору.

За умовами Кредитного договору Третя
особа отримала від Відповідача у
тимчасове користування грошові кошти в
сумі 53 000,00 дол. США, зі сплатою (4,49 %
річних + FIDR).

Умовами Іпотечного договору
визначений розмір зобов'язання за
Кредитним договором, зокрема п. 2.1.1.
встановлено, що сума кредиту може
скласти 53000,00 д США, а п. 2.1.2.1,
встановлено розмір процентів за
користування кредитними коштам:
розмірі (4,49 % річних + FIDR ).

В подальшому, шляхом укладання між
Відповідачем та Третьою особою
Додаткового договору № 1 від 08.09.2009 р.,
до Кредитного договору було внесено
зміни, в тому чи Відповідачем з 09.11.2009 р.
збільшувалась процентна ставка з 4,49 %
річних + FIDR до 4,91 % річних + FIDR .

Також, шляхом підписання між
Відповідачем, Третьою особою та
позивач Договору про внесення змін № 1
від 08.09.2009 р., до Іпотечного договору
було внесе зміни, був викладений в
новій редакції п. п.2.1.2 Кредитного
договору, згідно якого з 09.11.2009 р.
збільшувалась процентна ставка з 4,49 %
річних + FIDR до 4,91 % річних + FIDR.

Також, позивачу стало відомо, що шляхом
укладання між Відповідачем та Третьою
особою Додаткового договору № 2 від
09.04.2010 р., до Кредитного договору було
внесено зміни, зокрема, з 10.01.2011 р.
процентна ставка збільшувалась вже до
5,51 % річних + FIDR .

Позивач зазначає, що він не підписував
вказаного Додаткового договору № 2,
його було повідомлено про його
укладання, та про значне збільшення
його відповідальності за кредитним
договором.

Виходячи із наведених підстав, позивач
вважав, що оспорюванні положення
Іпотечного договору є недійсними,
оскільки:

зміст цих положень суперечить актам
цивільного законодавства, які
встановлюють обов'язковість
попередньої визначеності основного
(забезпечуваного) зобов'язання для
забезпечення можливості виконання
майновим поручителем своїх обов'язків;

оспорювані умови опосередковують
односторонній правочин, спрямований на
забезпечення збереження та зміну умов
майнової поруки щодо збільшення обсягу
відповідальності, вчинюваний
одночасно із правочином на
встановлення правовідносин майнової
поруки, що унеможливлює визначити
спрямованість дій сторін при укладань
договору майнової поруки, якою за своєю
сутністю є іпотечний договір.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 11 грудня 2013 року в
задоволенні позову повністю
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на те, що рішення
суду було прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права;
при ухваленні рішення суд зробив
помилковий висновок відносно того, що
позивач, підписуючи Договір іпотеки та
договір про внесення змін №1 до
договору іпотеки, своїм підписом
засвідчив той факт, що у разі зміни
основного зобов'язання, іпотека є
дійсною. Крім того, суд зробив
незаконний висновок про те, що
обов'язок щодо укладання з
іпотекодержателем нотаріально
посвідченої угоди про внесення змін до
Договору іпотеки, покладено саме на
позивача.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги.

В судовому засіданні встановлено, що
08.02.2008р. між ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП Банк» в
особі відділення «Покровське» ПАТ «ОТП
Банк» був укладений Кредитний договір
№ МL 702/639/2008, про надання кредиту на суму
53 000,00 доларів США, зі сплатою (4,49 %
річних + FIDR), строком до 08.02.2023р.

В забезпечення зобов'язань за
Кредитним договором, було укладено
Договір іпотеки (майнової поруки) № РМL
702/639/2008 від 11.02.2008 р. між Відповідачем,
Третьою особою, ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
згідно якого позивач передав в іпотеку
відповідачу, належне йому на праві
власності нерухоме майно, а саме:
частину двокімнатної квартири,
загальною площею 52,7 кв. м., жилою площею
30,5 кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

08.09.2009 року між відповідачем та третьою
особою було укладено додатковий
договір №1, відповідно до якого до
кредитного договору було внесені
зміни, в тому числі з 09.11.2009 р.
збільшувалась процентна ставка з 4,49 %
річних + FIDR до 4,91 % річних + FIDR.

08.09.2009 року між відповідачем та третьою
особою ОСОБА_4, яка діяла також за
довіреністю від імені ОСОБА_6 і ОСОБА_3,
було укладено Договір про внесення
змін №1 до договору іпотеки №РМL 702/639/2008
від 11.02.2008 р., в якому сторони цього
договору домовились внести зміни і
доповнення в Договір іпотеки про
наступне: викласти п.п.2.1.2. договору
іпотеки в наступній редакції: 2.1.2
сплата процентів за користування
кредитом. Проценти за користування
кредитом сплачуються в розмірі і
порядку та в строки передбачені
кредитним договором; 3. викласти п.2.1.5
договору іпотеки в наступній редакції:
п.2.1.5 розмір боргових зобов'язань. Не
обмежуючи викладеного в п.6.1 цього
договору, сторони погоджуються, що
розмір боргових зобов'язань
забезпечених іпотекою становить 54996,30
дол. США. Зазначений розмір боргових
зобов'язань може збільшуватися на суму
невиконаних платіжних зобов'язань
боржника. Іпотекою забезпечені боргові
зобов'язання в разі зміни їх розміру,
відповідно до умов кредитного
договору.

Позивач просив визнати недійсними
положення іпотечного договору,
оскільки зміст цих положень суперечить
актам цивільного законодавства, які
встановлюють обов'язковість
попередньої визначеності основного
(забезпечуваного) зобов'язання для
забезпечення можливості виконання
майновим поручителем своїх обов'язків;

оспорювані умови опосередковують
односторонній правочин, спрямований на
забезпечення збереження та зміну умов
майнової поруки щодо збільшення обсягу
відповідальності, вчинюваний
одночасно із правочином на
встановлення правовідносин майнової
поруки, що унеможливлює визначити
спрямованість дій сторін при укладань
договору майнової поруки, якою за своєю
сутністю є іпотечний договір.

Як вказано у ст.1 Закону України "Про
іпотеку" іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом;

Згідно вищенаведеної статті Закону,
майновий поручитель - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника.

Статтею 215 ЦК України передбачені
підстави недійсності договору, а саме:
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203
цього Кодексу.

В частині 1 ст.203 ЦК зазначено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України, а також ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності а
справедливості.

Позивач не заперечував, що підписував
Договір іпотеки, а також Договір про
внесення змін №1 до договору іпотеки.

В Договорі про внесення змін №1 від
08.09.2009 року зазначено, що зазначений
розмір боргових зобов'язань може
збільшуватися на суму невиконаних
платіжних зобов'язань боржника.
Іпотекою забезпечені боргові
зобов'язання в разі зміни їх розміру,
відповідно до умов кредитного
договору.

За таких обставин суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку, що
підписуючи Договір іпотеки та договір
про внесення змін №1 до договору
іпотеки, позивач був ознайомлений про
можливі зміни і доповнення до
Кредитного договору та Договору
іпотеки та вчиняючи підпис згодний зі
всіма пунктами Договору іпотеки. Своїм
підписом позивач засвідчив факт, що у
разі зміни змісту основного
зобов'язання іпотека є дійсною.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 про
невідповідність оспорюваних положень
договору актам цивільного
законодавства не доведені у судовому
засіданні.

Оскільки позивачем не доведені
підстави недійсності окремих положень
договору, на які він посилається, суд
правильно відмовив у задоволенні
позову про визнання недійсними окремих
положень договору.

Відповідно до ст.17 Закону
України "Про іпотеку" іпотека
припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору;

реалізації предмета іпотеки
відповідного до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права
власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору
недійсним:

знищення ( втрати) переданої в
іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її;

з інших підстав, передбачених цим
Законом.

Судом не встановлені підстави
припинення іпотечного договору, а тому
суд правильно відмовив у задоволенні
такого позову.

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом не з'ясовані обставини
укладання Додаткового договору №2 до
Кредитного договору, спростовуються
позовною заявою, оскільки позивачем не
оспорюється підписання Додаткового
договору №2, укладеного між Банком та
ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду. Підстав
для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який
діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м.Харкова від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:
Судді: