Провадження у справі №2/201/131/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

13 січня 2014 року
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська

у складі головуючого - судді Трещова
В.В., при секретарі Горбатенко Д.К.

за участю представника позивача,
прокурора, представника органу опіки
та піклування розглянувши у відкритому
судовому засіданні у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування Жовтневої
районної у м.Дніпропетровську ради про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року представник позивача
звернувся до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська з позовом про
позбавлення відповідача батьківських
прав та стягнення аліментів. В
обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що відповідач, будучи
батьком малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованням, фізичним,
духовним та моральним розвитком дитини
не займається, матеріальної допомоги
на його утримання не надає, тому просив
суд позбавити батьківських прав
ОСОБА_2, стягнути аліменти в розмірі 1/3
частини його заробітку (доходу), але
неменше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
01.09.2010 року до повноліття дитини, а
також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав з
підстав викладених у позові.

Відповідач до суду не з'явився,
фактичне його місцезнаходження
невідоме, у зв'язку з чим про час та
місце розгляду справи повідомлявся
шляхом публікації оголошення у пресі,
що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є
підставою для вирішення справи без
його участі у заочному порядку.

Представник органу опіки та піклування
Жовтневої районної у
м.Дніпропетровську ради позов
підтримала, надала суду висновок
органу опіки та піклування Жовтневої
районної у м.Дніпропетровську ради від
29.10.2013 року №5-38-355.

Прокурор у судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення осіб, що брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню
частково, з наступних підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження наявною в матеріалах справи
(а.с. 11). Шлюб між батьками ОСОБА_3 не
укладався. Під час вагітності
відповідач покинув позивачку,
спільного господарства не мали, однією
сім'єю не проживали. На теперішній час
місце проживання чи перебування батька
дитини позивачу невідоме.

ОСОБА_2 від самого народження сина не
займається його вихованням та
матеріальним забезпеченням, жодного
зв'язку з матір'ю дитини та самою
дитиною не підтримує.

ОСОБА_1 проживає із сином за адресою:
АДРЕСА_1. умови проживання дитини
задовільні.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_2
АДРЕСА_2.

29 жовтня 2013 року на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини, за
зверненням управління - служби у
справах дітей Жовтневої районної у
м.Дніпропетровську ради, було
розглянуте питання про можливість та
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 січня 2014 року органом опіки та
піклування виконкому Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради
надано висновок про відповідність
інтересам дитини позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав зокрема у тому випадку, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З фактичних обставин справи,
встановлених у судовому засіданні,
вбачається, що відповідач ОСОБА_2 без
поважних причин ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню та утриманню малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З урахуванням
викладеного, а також приймаючи до уваги
позицію органу опіки та піклування, суд
доходить висновку про наявність
передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
підстави для задоволення позову в
частині позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
своїх неповнолітніх дітей, а розмір
щомісячних аліментів визначається
судом.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, позбавлення
батьківських прав не звільняє особу
від обов'язків щодо утримання дитини.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
аліментів є такими, що засновані на
законі та підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до п.3 ст.181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Оскільки відповідач має
нерегулярний дохід, суд вважає за
необхідне присудити аліменти у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру та порядку
стягнення аліментів суд відповідно до
ст.182 СК України, враховує матеріальне
положення відповідача та те, що
відповідач є особою працездатного
віку.

В України станом на час пред'явлення
позову встановлено прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць у розмірі: дітей віком з 6 до 18
років - 1286 гривень. Тобто законом
визначено мінімальну суму необхідно
для щомісячного утримання дитини
такого віку.

Таким чином, оскільки права і обов'язки
батьків щодо утримання дітей є рівними,
кожен з них повинен забезпечити
утримання дитини в розмірі не меншому
ніж половина встановленого державою
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, що в даному випадку
становить 643 гривень (1286 : 2 = 643). Таким
чином суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню,
оскільки суду не надано доказів що
відповідач має постійний заробіток.

Вирішуючи вимоги позивача щодо
стягнення аліментів з 01.09.2010 року суд
приходить до висновку, що доказів
наявності та підстав для стягнення
аліментів за минулий період судом не
встановлено, а позивачем не надано.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення.

Судові витрати у справі згідно ст. 88 ЦПК
України покладаються на сторону, проти
якої постановлене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 164-166, 180, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 60,
212-215, 224-228 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав щодо
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 643
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 30.08.2013
року, допустивши негайне виконання
рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 114
гривні 71 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.В. Трещов