№2/756/343/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді -
Шевчука А.В.

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної в
результаті ДТП,

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування 7 265 грн. 26 коп.
матеріальної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, 700 грн. сплачених за проведення
експертної оцінки та 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
13.03.2012 року о 15 год. 00 хв. водій
автомобіля «Хундай Акцент» д/н НОМЕР_1
ОСОБА_2 під час об'їзду перешкоди по вул.
Тимошенка у м. Києві не дотримався
безпечного інтервалу та здійснив наїзд
на автомобіль позивача «Міцубіші» д/н
НОМЕР_2.

Вина водія автомобіля «Хундай Акцент»
д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 у скоєнні даного ДТП
підтверджується постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 13.04.2012 року за якою останнього
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

На підставі Звіту №28/08/13 від 29.08.2013 року
ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» визначено
розмір майнової шкоди завданої
власнику автомобіля «Міцубіші» д/н
НОМЕР_2, яка склала 7 265 грн. 26 коп.

За повідомленням ОСОБА_2 його
цивільно-правова відповідальність на
момент ДТП була застрахована в ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт».

При цьому, на звернення ОСОБА_1 до
вказаної страхової компанії в
отриманні страхового відшкодування їй
було відмовлено із зазначенням того, що
договір страхування укладений між ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» та ОСОБА_2
не набрав чинності, а тому
відповідальність винної особи не є
застрахованою, та відповідно до норм ЦК
України, відшкодування здійснюється в
загальному порядку.

У зв»язку із цим, позивач просила
стягнути зазначені кошти саме із
ОСОБА_2, як із заподіювача шкоди.

В судовому засіданні до участі у справі
за клопотанням ОСОБА_2 залучено у
якості третьої особи ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт», реквізити якої
містяться у наданому відповідачем
Полісі №АА/6835022 про страхування його
цивільно-правової відповідальності.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав
викладених у позовній заяві та просив
про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила
вказуючи про те, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП
була застрахована в ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт», що тягне за собою
обов'язок останньої здійснювати
страхові виплати. Посилання ж ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» в
заперечення виплат у одному випадку на
те, що страхувальником не було внесено
перший платіж і відповідно договір
страхування не набрав чинності, а в
іншому випадку на викрадення бланків
договору свідчать про суперечливість
заперечень страхової компанії та
вишукування приводів для
безпідставної відмови у здійсненні
страхових виплат.

Представник ПрАТ «Страхова компанія
«Лафорт» в судове засідання не
з'явився, неодноразово повідомлялись
про час та місце розгляду справи,
причин неявки до суду не повідомили.

З огляду на зазначене та думку
представника позивача і представника
відповідача, суд вважає можливим
проводити розгляд справи за
відсутності представника ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт».

Суд, вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи
встановив наступне.

13.03.2012 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 по вул.
Тимошенка у м. Києві керуючи
автомобілем «Хундай Акцент» д/н НОМЕР_1,
під час об'їзду перешкоди, в порушення
п.13.3 ПДР України не дотримався
безпечного інтервалу, внаслідок чого
здійснив наїзд на припаркований
автомобіль «Міцубіші» д/н НОМЕР_2.
Внаслідок цього, автомобілям були
завдані механічні пошкодження.

Вина водія автомобіля «Хундай Акцент»
д/н НОМЕР_1 у скоєнні даного ДТП
підтверджується постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 13.04.2012 року за якою останнього
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Право керування ОСОБА_2 автомобілем
«Хундай Акцент» д/н НОМЕР_1 на момент
скоєння ДТП підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

На підставі Звіту №28/08/13 від 29.08.2013 року
ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» визначено
розмір майнової шкоди завданої
власнику автомобіля «Міцубіші» д/н
НОМЕР_2, яка склала 7 265 грн. 26 коп.

З свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3
вбачається, що власником автомобіля
«Міцубіші» д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_4, при
цьому будь-яких обґрунтувань та
доказів на підтвердження
правомірності володіння вказаним
автомобілем та можливості отримання
відшкодування за його пошкодження саме
ОСОБА_1 не подано.

Крім того, в судовому засіданні
з»ясовано наявність у ОСОБА_2 на час ДТП
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с. 66).

В судовому засіданні обговорено
питання доцільності заміни
відповідача у справі, або ж залучення
ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» у
якості співвідповідача на що
представником позивача виказано
категоричну незгоду.

При цьому, згідно Поліса №АА/6835022
укладеного ОСОБА_2 02.12.2011 року із ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» було
застраховано цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_5 Згідно
вказаного договору, ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» з 02.12.2011 року по
01.12.2012 року взяла на себе обов'язок, при
настанні страхового випадку,
відповідно до встановленого ліміту
відповідальності, відшкодувати у
встановленому Законом України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" шкоду заподіяну життю,
здоров'ю, майну та моральну шкоду
третім особам.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається,
що особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність лише в разі
недостатності страхової виплати для
повного відшкодування завданої нею
шкоди зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Згідно ст. 21 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
чинного на території України.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, власник (володілець)
наземного транспортного засобу при
його експлуатації, зобов»язаний
застрахувати свою цивільно-правову
відповідальність перед третіми
особами, а страхова компанія у якій ця
відповідальність застрахована
зобов»язана відшкодувати третім
особам оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті ДТП під час
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

В судовому засіданні з'ясовано, що ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» відмовила
у здійсненні будь-яких виплат після
настання страхового випадку із
забезпеченим автомобілем «Хундай
Акцент» д/н НОМЕР_1.

Причиною відмови ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» у здійсненні
страхового відшкодування було
твердження про неналежну оплату ОСОБА_2
страхової премії у розмірі 738 грн. 72
коп., яка протягом тижня не була
сплачена страхувальником, а тому,
відповідно, договір не набрав чинності
(а.с. 84).

Згідно п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховий поліс - єдина форма
внутрішнього договору страхування,
яка посвідчує укладення такого
договору.

При цьому, договір страхування
укладений ПрАТ «Страхова компанія
«Лафорт» із ОСОБА_2 не містить
відкладальних умов щодо оплати
страхової премії, або ж можливості її
сплати протягом тижня після оформлення
угоди.

Більше того, із оригіналу Поліса
№АА/6835022 укладеного 01.12.2011 року ОСОБА_2
із ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт»
засвідченого підписами сторін і
мокрими печатками та оформленого на
номерному бланку вбачається, що
страхова премія у розмірі 738 грн. 72 коп.
була сплачена 01.12.2011 року.

Таким чином, твердження ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» про неналежну оплату
страхової премії ОСОБА_2
спростовується змістом Поліса
№АА/6835022.

За ст. 58 ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на зазначене, неможливість
відповідача надати в 2014 році до суду
квитанції про оплату страхової премії
за оформлення 01.12.2011 року страхового
Поліса №АА/6835022, на думку суду не є
свідченням неналежної оплати та
відповідно недійсності такого
договору.

Суперечливою є позиція ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» щодо нечинності
Поліса №АА/6835022 укладеного 01.12.2011 року
із ОСОБА_2 з огляду на лист засновника
ТОВ «Страхове агентство «Лідер» ОСОБА_6
від 26.03.2012 року (а.с. 75,76) за яким він
повідомляє про начебто викрадення
цього ж Поліса серії АА №6835022 але лише
27.02.2012 року.

Згідно відповіді Дніпровського
районного управління головного
управління МВС України в м. Києві від
21.01.2014 року №48/1аз за заявою ОСОБА_6 про
викрадення страхових полісів прийняте
рішення від 28.02.2012 року за №2367 про
відмову в порушенні кримінальної
справи.

У відповідності до п. 3.4.2 Положення про
єдину централізовану базу даних щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 16 серпня 2010 року №691/17986
відомості про втрачені та зіпсовані
бланки полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів до бази даних
МТСБУ страховики надають у строк не
більше ніж 2 робочі дні з моменту
втрати чи псування бланка.

При цьому, згідно відповіді МТСБУ від
20.01.2014 року за №7/2-28/1379 бланк Полісу
№АА/6835022 отриманий ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» у єдиній
централізованій базі даних МТСБУ
значиться як «втрачений», більше того
лише з 18.04.2012 року.

З огляду на зазначене та наявні докази
у суду відсутні підстави вважати Поліс
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/6835022 нечинним на момент
скоєння ДТП.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки, ОСОБА_1, не будучи власником
автомобіля «Міцубіші» д/н НОМЕР_2
звертається до суду не надавши
будь-яких обґрунтувань та доказів на
підтвердження правомірності володіння
автомобілем і можливості отримання
відшкодування за його пошкодження, а
також із позовними вимогами лише до
заподіювача шкоди, цивільна
відповідальність якого на момент ДТП
була застрахована - позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України,
ст. ст. 1, 21, 22 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Положенням про єдину
централізовану базу даних щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної в
результаті ДТП - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд м. Києва шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення
рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

А.В. Шевчук