Справа № 163/272/14-ц
Провадження № 2/163/56/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль
13 лютого 2014 року
Любомльський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Мосієвича І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м.Любомль цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Любомльської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом.

встановив:

У суд з позовною заявою
звернулася ОСОБА_1 в якій просить
ухвалити рішення, яким визнати за нею
право власності за законом на спадкове
нерухоме майно: зокрема, житловий
будинок А-1, підвал під частиною будівлі
- а-1, погріб окремо збудований - г,
прибудова-а, сарай -б, гараж - Б-1,
вбиральню -В, сарай -Г-1, огорожу-1, котре
знаходяться в АДРЕСА_1, що у
відповідності до технічного паспорта
на об'єкт нерухомого майна..

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після
смерті її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
року, залишилось спадкове нерухоме
майно, спадкоємцем, якого згідно закону
є позивачка. Спадщину ОСОБА_1 прийняла
оскільки проживала із спадкодавцем на
час відкриття спадщини. Однак, остання,
як спадкоємець не може отримати
свідоцтво про право на вказану
спадщину за законом, через відсутність
державної реєстрації спадкового
нерухомого майна.

В судове засідання сторони не
з'явилися, проте від останніх надійшли
відповідно заяви про розгляд справи у
їх відсутності, в тому числі від
відповідача проте, що позов ОСОБА_1
визнають повністю.

Таким чином, судом прийнято рішення про
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних доказів у справі, без
фіксування процесу технічними
засобами, що не суперечить та
відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведені
попереднього судового засідання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
04.06.2013 року, стверджено факт смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 в м. Любомль,
Волинської області.

Відповідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2 від 23.10.1982 року
спадкодавець - ОСОБА_2 був чоловіком
позивачки.

Згідно рішення від 16.05.1983 року № 95
ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку
під будівництво індивідуального
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно договору про надання
безстрокове користування земельної
ділянки від 24.05.1983 року, ОСОБА_2 надано
для будівництва житлового будинку в
АДРЕСА_1 земельну ділянку у розмірі 600
кв. м.

Відповідно довідки від 22.11.2013 № 2726, на
день смерті ОСОБА_2 позивачка була
зареєстрована АДРЕСА_1

Відповідно постанови про відмову
у вчиненні нотаріальної дії,
вбачається, що у видачі на ім'я ОСОБА_1
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
відмовлено.

Комплексним висновком відповідності
державним будівельним, санітарним,
протипожежним нормам, містобудівній
документації, правилам забудови,
земельному та природоохоронному
законодавству стверджено факт
відповідності нерухомого майна, котре
знаходиться в АДРЕСА_1, вищевказаному
чинному законодавству і рішенням
комісії рекомендовано ОСОБА_1
узаконити вказане спадкове нерухоме
майно.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи чи смерті
власника.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленому статтею 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 130, 174 ЦПК України, на
підставі ст. ст. 16, 328, 346, 392, 1268, 1297 ЦК
України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право
власності в порядку успадкування за
законом на нерухоме майно: житловий
будинок А-1, підвал під частиною будівлі
- а-1, погріб окремо збудований - г,
прибудова-а, сарай -б, гараж - Б-1,
вбиральню -В, сарай -Г-1, огорожу-1, котре
знаходяться в АДРЕСА_1, згідно даних
технічного паспорта на об"єкт
нерухмого майна.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Волинської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а уразі якщо рішення було
постановлено без участі осіб, які його
оскаржують, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий: суддя
І.В.МОСІЄВИЧ