Справа № 369/5752/13-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/1369/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц.,
Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
листопада 2013 року у справі за скаргою
ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_1,
державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській області
Онищенко В.В., державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Черняхівського районного управління
юстиції у Житомирській області
Ковальчук Т.В. про визнання незаконною
бездіяльності державного виконавця
Онищенко О.О., скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 03 квітня 2013 року і зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду зі скаргою на
рішення та бездіяльність державного
виконавця Онищенко В.В. і просила
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 03.04.2013
року, прийняту державним виконавцем
відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ
Онищенко В.В., визнати незаконною
бездіяльність останнього та
зобов'язати направити запити про
отримання інформації щодо
працевлаштування боржника ОСОБА_1,
отримати інформацію щодо надходження
коштів на рахунок боржника, відкритий у
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з
14.02.2012 року до 14.03.2013 року, витребувати у
боржника паспорт моряка та письмові
пояснення щодо працевлаштування у
зазначений період. Також скаржник
просила поновити строк звернення до
суду, посилаючись на поважність причин
його пропуску.

В обґрунтування скарги зазначила,
що у виконавчому провадженні ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів. Державний
виконавець неправомірно закінчив
виконавче провадження і передав справу
до ВДВС Черняхівського РУЮ. У заяві
стягувач вказала на своє право вибору
місця виконання відповідно до ч. 1 ст. 20
Закону України «Про виконавче
провадження». Державний виконавець
може змінити місце проведення
виконавчих дій у випадках,
передбачених ч. 5 ст. 20 зазначеного
Закону. Однак, виконавець мотивував
своє рішення лише заявою боржника. Під
час перебування справи у державного
виконавця Онищенко В.В., останній не
здійснив всіх необхідних дій для
належного виконання рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
листопада 2013 року скаргу ОСОБА_2
задоволено. Скасовано постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського РУЮ Онищенко В.В.
від 03 квітня 2013 року про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1380/12,
виданого 04 липня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом.
Зобов'язано державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського РУЮ Онищенко В.В.
надіслати запит до «Subsidiri company Uniteam Ukraine
of Unteam Limited» про отримання інформації
щодо працевлаштування боржника ОСОБА_1
та отримання інформації щодо
надходження коштів на рахунок
боржника, відкритий у ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» за період з 14.02.2012 року до
14.03.2013 року, витребувано у боржника
паспорт моряка та письмові пояснення
щодо працевлаштування у період з 14.02.2012
року до 14.03.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу суду через
порушення норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначив,
що суд мав би уточнити або замінити
особу, дії якої оскаржуються на відділ
ДВС. Онищенко В.В. не працює у ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ. Суд першої
інстанції не залучив до участі у справі
ОСОБА_6, прав та обов'язків якої
стосується подана скарга. В матеріалах
справи містяться письмові докази щодо
місця проживання боржника у місті
Черняхів.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
суду від 04.07.2012 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання дітей -ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від
усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1,
починаючи з 14.02.2012 року до закінчення
нею навчання, але не пізніше як до
досягнення дитиною 23 років тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
р. н. у розмірі 1/6 частини від усіх видів
заробітку (доходу) ОСОБА_1, починаючи з
14.02.2012 року до закінчення навчання
ОСОБА_6, але не пізніше як до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
р. н. у розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше
30 відсотків від прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, починаючи
з 14.02.2012 року до досягнення дитиною
повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

04 липня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області видано виконавчий
лист у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Постановою державного виконавця
Онищенко В.В. відділу ДВС
Києво-Святошинського РУЮ від 03 квітня
2013 року у вищезазначеній справі
закінчено виконавче провадження на
підставі п. 10 ч. 1 ст. 46 Закону України
«Про виконавче провадження» (а.с.14).

З довідки-розрахунку № 796/2,
виданої відділом ДВС
Києво-Святошинського РУЮ вбачається,
що за ОСОБА_1 рахується борг з
аліментів, який станом на 01.04.2013 року
складає 5 978 грн. 33 коп. (а.с.12).

Постановляючи ухвалу про
задоволення скарги суд першої
інстанції керувався вимогами ст. ст.
383-387 ЦПК України та ст. ст. 6, 20, 49 Закону
України «Про виконавче провадження».

Однак, колегія суддів не може
повністю погодитися з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимоги
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Постановляючи ухвалу про
задоволення скарги та зобов'язуючи
державного виконавця Онищенко В.В.
вчинити певні дії, суд першої інстанції
не перевірив чи працює на момент
ухвалення судового рішення вказана
особа у відділі ДВС
Києво-Святошинського РУЮ. Адже, з
матеріалів справи вбачається, що
заперечення по справі подаються
державним виконавцем відділу ДВС
Києво-Святошинського РУЮ Венгель Ю.Ю.
Державний виконавець Онищенко В.В.,
починаючи з червня 2013 року у справі не
фігурує.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст.
386 ЦПК України скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Суд першої інстанції, всупереч
вимог ст. 386 ЦПК України не повідомив
належним чином державного виконавця,
бездіяльність та постанова якого є
предметом судового оскарження та інших
учасників виконавчого провадження. У
зв'язку з цим вони були позбавлені
можливості реалізувати своє право на
подання доказів та спростування
доводів скарги.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду,
відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, через порушення порядку,
встановленого для вирішення скарги.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
листопада 2013 року скасувати та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.