Справа № 373/2907/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Товста В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав-Хмельницький
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачч просить визнати за нею
право власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник позов
не визнали, просили відмовити в
задоволенні позовних вимог зазначили,
що придбав даний будинок відповідач за
особисті кошти, які отримав від продажу
земельної ділянки, яка належала йому
особисто, однак, довести в суді ці
обставини не зміг.

Суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав

З 10 червня 2000 року по 19 липня 2011 року
ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2.

За час перебування у шлюбі, а саме 14
серпня 2004 року, сторонами на підставі
договору купівлі-продажу був придбаний
житловий будинок АДРЕСА_2

Сторони по справі з 2004 року по квітень
2011 року проживали в житловому будинку
АДРЕСА_2

З березня 2011 року ОСОБА_1 не проживає з
власної ініціативи за вище вказаною
адресою, оскільки сімейні стосунки між
сторонами по справі погіршились.

19 липня 2011 року шлюб між сторонами було
розірвано.

28 жовтня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про
визнання права власності на 1/2 частину
нерухомого майна.

Свої вимоги мотивує тим, що в силу
ст. 63 СК України, дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування та розпорядження майном,
що належить ім на праві спільної
сумісної власності.

Також, згідно ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Представник відповідача, просив
застосувати ст. 72 СК України, строки
позовної давності, оскільки до вимоги
про поділ майна. заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки

Однак статтею 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, на це ж вказує і
лист ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.01.2013 № 10-70/0/4-13.

Позовна давність обчислюється від дня,
коли один із співвласників дізнався
або міг дізнатися про порушення свого
права власності.

Відповідно до п.23 Постанови ПВС України
№11 від 21.12.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.

З березня 2011 року по даний час позивач
проживає за іншою адресою.

В липні сторони розірвали шлюб, а тому
строк позовної давності почався з 19
липня 2011 року, поважних причин пропуску
строку позовної давності позивач не
навів. Тобто строк позовної давності
закінчився 19 липня 2014 року, при цьому
позивач не просив поновити пропущений
строк звернення до суду.

Згідно акту обстеження комісії будинку
АДРЕСА_2 від 19 червня 2014 року, ОСОБА_1 в
будинку не проживає, її особисті речі
відсутні.

Вище викладене підтверджується
довідкою Жовтневої сільської ради №946
від 17 листопада 2014 року, згідно якої,
ОСОБА_2 з березня 2011 року будинок
утримує за власний кошт, проводить
поточний капітальний ремонт у
домогосподарстві, сплачує комунальні
платежі, а ОСОБА_1 припинила проживання
з березня 2011 року, хоча на даний час
продовжує бути зареєстрованою за
вказаною адресою.

Факт не проживання ОСОБА_1 в житловому
будинку АДРЕСА_2, з березня 2011 року,
підтвердила свідок - ОСОБА_3, проживаюча
АДРЕСА_1.

Вказані обставини підтверджуються
копією свідоцтва про одруження, копією
свідоцтва про розірвання шлюбу, копією
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, паспортними даними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 256,257,368 ЦК України; ст.ст. 57,72 СК
України; ст.ст. 10,11,60,208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ:

І.О. Опанасюк