АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Оболонського районного
суду м.Києва від 8 серпня 2011 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, вимоги якого під час
розгляду справи уточнив та просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки, квартиру
АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних
торгів; виселити всіх мешканців
зареєстрованих у квартирі та стягнути
з відповідачів судові витрати у справі.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 8 серпня 2011
року частково задоволені позовні
вимоги та звернуто стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 33,5
кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що є
предметом іпотеки за договором іпотеки
від 26 травня 2008 року, укладеного між
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Відкритим
акціонерним товариством «Універсал
Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк», в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 057-2008-1646 від 26 травня 2008 року, що
станом на 20 грудня 2010 року становить 75
567 доларів 55 центів США, що згідно курсу
НБУ станом на 8 серпня 2001 року
становить 602 364 грн. 05 коп.

Визначено спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів, з дотриманням процедури,
визначеної ст. 41 Закону України « Про
іпотеку».

Визначено початкову ціну предмету
іпотеки для подальшої реалізації у
розмірі 594 117 грн. 35 коп.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Справа № 2-1808/2011 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/689/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Жежера
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення є
необґрунтованим, незаконним та
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин справи,
що мають значення для її вирішення, а
також висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Зокрема, зазначив, що позивачем не
надано доказів на обґрунтування
позовних вимог, зокрема щодо обставин,
з яких виник спір, а саме до позовної
заяви не додано виписки по рахунку про
сплату процентів відповідачем, у
зв'язку з чим не можливо зробити
правильний та об'єктивний розрахунок
заборгованості. Крім того, позивачем не
надано детальний розпис сукупної
вартості з урахуванням збільшення
процентної ставки, який є обов'язковим
додатком до кредитного договору.

Також зазначив, що суд першої інстанції
в порушення вимог ст. 208 ЦПК України не
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

В судове засідання сторони не
з»явилися, про день та час розгляду
повідомлені належним чином, причини
своєї неявки суду не повідомили у
зв'язку з чим колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у їх
відсутність відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України.

В той же час, ОСОБА_1 подано до суду
клопотання про відкликання
апеляційної скарги, яке не може бути
задоволено на цій стадії процесу,
оскільки за правилами ст.300 ЦПК України
особа, яка подала апеляційну скаргу,
має право відкликати її до початку
розгляду справи в апеляційному суді,
яким вважається час до постановлення
ухвали про призначення справи до
розгляду ( п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку).

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 травня 2008 року між ВАТ «Універсал
банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений
кредитний договір № 057-2008-1646, за умовами
якого Банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти
в розмірі 75 333 долари США, з кінцевим
терміном повернення 10 травня 2027 року,
за умови погашення такого згідно
встановленого графіку та сплати
відсотків за користування кредитом в
розмірі 13, 45%.

У забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
26 травня 2008 року між Банком
та ОСОБА_2 укладений договір поруки №
057-2008-1646-Р/1, згідно з умовами якого
останній поручився перед позивачем
відповідати в повному обсязі за
зобов'язаннями, що випливають із
кредитного договору.

Крім того, у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 26
травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1,
ОСОБА_2 укладено договір іпотеки,
згідно умов якого відповідачі передали
в іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, що належить їм у
рівних долях.

Внаслідок невиконання відповідачем
ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань
утворилася заборгованість, яка станом
на 20 грудня 2010 року становить 75 567, 55
доларів США, що за курсом НБУ становить
601 782, 18 грн. та складається з
заборгованості по кредиту - 69505,82
доларів США, по відсотках - 6008,76 доларів
США, підвищені відсотки - 5е2,97 доларів
США.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач як іпотекодержатель
має право, передбачене ст.33 Закону
України «Про іпотеку» та умовами
іпотечного договору, на задоволення
своїх вимог шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки за встановленого
факту невиконання боржником своїх
зобов»язань за кредитним договором.
Крім того, позивачем виконані
передбачені ст.35 Закону України «Про
іпотеку» вимоги для подальшого
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме направлено
повідомлення про порушення
зобов'язання за кредитним договором,
договором поруки та попередження про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, у випадку невиконання таких
вимог позивача. Незважаючи на таке
попередження, відповідач своїх
зобов'язань не виконав.

Такий висновок суду ґрунтується на
встановлених судом обставинам і нормах
матеріального права і доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Умовами кредитного договору
визначений розмір процентної ставки
на рівні 13,45 % річних. Крім того, у пункті
1.1.1 сторони передбачили, що за
користування коштами понад
встановлений строк (або терміни
погашення) нараховується процентна
ставка в розмірі 40,35 % річних, розмірі
підвищеної процентної ставки за
користування кредитом понад
встановлені цим договором терміни
сплати щомісячних платежів
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу позичальника.

Відтак, нарахування підвищених
відсотків за умовами договору
ставиться в залежність від виконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
своєчасного та повного повернення
кредитних коштів і сплати процентів за
користування цими коштами.

Зі змісту статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» кредитодавець
зобов'язаний повідомити споживача про
орієнтовну сукупну вартість кредиту
перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту.

Отже, доводи апеляційної скарги в
частині, що позивачем не надано
відповідачу детального розпису
сукупної вартості з урахуванням
збільшення процентної ставки, який є
обов'язковим додатком до кредитного
договору з посиланням на ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
не ґрунтуються на вимогах закону, а
тому підлягають відхиленню.

Сплата відповідачем протягом серпня -
листопада 2011 року і у травні 2012 року
окремих платежів в погашення
заборгованості не спростовує висновки
суду щодо розміру заборгованості,
оскільки така розрахована на 20 грудня
2010 року.

Що стосується посилання в апеляційній
скарзі на порушення судом норм
інстанції норм процесуального права,
зокрема, щодо не постановлення судом
ухвали про заочний розгляд справи, то
колегія суддів вважає їх такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки главою
8 ЦПК України не передбачено
постановлення ухвали з цього питання,
як окремого процесуального документа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

З огляду на викладене
передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції по даній справі
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду м.Києва від 8 серпня 2011 року-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: