Справа №442/9264/14-ц
Провадження №2/442/2779/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

03 грудня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Дрогобицький завод автомобільних
кранів" про стягнення заборгованості
по заробітній платі та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
відповідача на його користь
невиплачену заробітну плату в розмірі
3360, 83 грн. та 1000 грн. моральної шкоди.
Позов обґрунтовує тим, що перебуває у
трудових відносинах з відповідачем з
27.08.1984 року. Однак з серпня 2014 року до
сьогоднішнього дня підприємство не
виплачує йому заробітну плату. Поряд з
цим, такими неправомірними діями
відповідача йому завдано і моральної
шкоди.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, від позивача надійшла заява
про розгляд справи у його відсутності
та підтримання позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, не повідомивши
причин, хоча повістка була направлена
своєчасно на останню відому судові
адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК України,
суд вважає цю особу повідомленою про
час та місце судового засідання. При
таких обставинах суд визнав неявку
відповідача неповажною та розглянув
справу у його відсутності, провівши
заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Положеннями ст.115 КЗпП України
встановлено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Як вбачається з довідки Публічного
акціонерного товариства
«Дрогобицького заводу автомобільних
кранів» від 17.11.2014 року №1338,
заборгованість ПАТ «Дрогобицький
завод автомобільних кранів перед
ОСОБА_1 з виплати заробітної плати
становить за серпень 2014 року в сумі 950, 61
грн., за вересень 2014 - 2410,22 грн., що разом
становить 3360,83 грн.

Таким чином, має місце порушення
трудових прав позивача щодо виплати
заробітної плати у розмірі 3360, 83 грн.

Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999 року за №13 "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці", задовольняючи вимогу про
оплату праці, суд має навести в рішенні
розрахунки з яких він виходив при
визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
є, відповідно, обов'язком роботодавця
та працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

З огляду на вказане, оскільки судом
встановлено порушення трудових прав
позивача, то суд вважає, що підлягає до
задоволення і вимога позивача про
стягнення на його користь моральної
шкоди.

При цьому суд приймає до уваги
посилання позивача на те, що внаслідок
невиплати йому розрахункових коштів,
він змушений був звертатись у різні
установи та організації за захистом
своїх порушених прав, чим порушено його
нормальні життєві зв'язки та при
визначенні розміру заподіяної
позивачу моральної шкоди суд враховує
глибину фізичних та душевних страждань
позивача, порушення звичного ритму
життя, ступінь вини відповідача, а
також враховуючи вимоги розумності та
справедливості та визначає її у
розмірі 500,00 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому на
підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" з
відповідача слід стягнути судовий збір
в дохід держави в сумі 229,40 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" на користь
ОСОБА_1 3360,22 грн. невиплаченої
заробітної плати, при якій мають бути
утримані прибутковий податок та інші
платежі, та 500 грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" 243,60 грн. судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Івасівка