УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Житомирського центру розвитку дитини
№ 55 про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до Житомирського центру
розвитку дитини № 55 про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 16 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Визнано незаконним наказ
Житомирського центру розвитку дитини
№ 55 від 14 січня 2013 року10-ОС про
звільнення ОСОБА_6 16 січня 2013 року з
посади сторожа.

Поновлено ОСОБА_6 на роботі на посаді
сторожа Житомирського центру розвитку
дитини № 55 з 16 січня 2013 року.

Стягнуто з Житомирського центру
розвитку дитини № 55 на користь ОСОБА_6 16
849 грн 25 коп. заробітної плати за час
вимушеного прогулу без врахування
податків та інших обов'язкових
платежів.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено
за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Суд апеляційної інстанції повно
встановив фактичні обставини справи на
основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів, вірно застосував
норми матеріального права до спірних
правовідносин та з урахуванням
зібраних доказів дійшов
обґрунтованого висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року, оскільки воно є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова