ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі :

головуючого судді
Набудович І.О.

при секретарях
Козін В.Є., Горбань С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення грошової суми
передоплати за договором поставки та
стягнення пені

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ФОП ОСОБА_3 з
позовом про захист прав споживача. Свої
вимоги обґрунтував тим, що 15.02.2013 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір поставки № 004,
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язувався передати у власність
позивача дошку паркетну односмушну
трьохшарну в кількості 169 кв. м.
загальною вартістю 144 913,28 грн.
Відповідач зобов'язувався передати
товар позивачу в строк до 10.04.2013 року на
складі за адресою АДРЕСА_1. На виконання
договору позивач сплатив відповідачу
70% договірної вартості товару в розмірі
102 358,70 грн. в якості передоплати, що
підтверджується накладною № 004 від
15.02.2013 року. Проте, в обумовлений
договором строк відповідач не передав
товар позивачу, у зв'язку з чим 21.08.2013
року ФОП ОСОБА_3 було надано
гарантійний лист, згідно з яким
відповідач зобов'язувався передати
товар позивачу не пізніше 31.08.2013 року.
Проте, до цього часу відповідач свої
зобов'язання за договором не виконав,
товар не передав, в зв'язку з чим
позивач просить зобов'язати
відповідача повернути йому суму
передоплати в розмірі 102 358,70 грн., 3%
річних за користування коштами
позивача в розмірі 1362,91 грн. та пеню в
розмірі 234 759,06 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, посилаючись
на викладені в ньому обставини, просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні.
Заперечуючи проти позову, представник
відповідача зазначив, що відповідач
договір поставки з позивачем не
укладав, підпис на пред'явленому
договорі відповідачу не належить.
Відповідач лише брав участь в
організації поставки товару на користь
позивача. На теперішній час товар
зберігається на складі по АДРЕСА_1 і
відповідачу невідомі причини, з яких
позивач його не отримує. Також
зазначив, що у позивача відсутні
підстави звертатися до суду з позовом
про захист прав споживача.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та докази,
які знаходяться в матеріалах справи у
їх сукупності, судом встановлені
наступні обставини та відповідні ним
правовідносини.

З матеріалів справи убачається, що 15
лютого 2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
поставки № 004, відповідно до умов якого
відповідач зобов'язувався передати у
власність позивача дошку паркетну
односмушну трьохшарну в кількості 169
кв. м. загальною вартістю 144 913,28 грн., а
позивач зобов'язувався прийняти товар
та сплатити його вартість (а.с. 4-6).

При цьому, п. 3 договору передбачено, що
70% від договірної ціни в якості
попередньої оплати сплачується в
момент підписання договору, а 30% від
договірної ціни сплачується в момент
отримання товару покупцем.

Згідно з п. 4.1.1. договору відповідач
зобов'язувався передати товар позивачу
в строк до 10 квітня 2013 року на складі
продавця за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження попередньої оплати
товару позивачем надана копія
накладної № 004 від 15 лютого 2013 року,
відповідно до якої позивач сплатив 9 500
євро в якості передоплати товару -
дошки паркетної односмушної
трьохшарної в кількості 169 кв.м. (а.с. 7).

Згідно з гарантійним листом, копія
якого надана позивачем на
підтвердження своїх позовних вимог
(а.с. 8), у зв'язку з затримкою поставки
товару необхідного кольору відповідач
зобов'язувався поставити товар не
пізніше 31 серпня 2013 року.

Проте, як стверджує позивач в своїй
позовній заяві та його представник в
судовому засіданні, зобов'язання за
договором поставки відповідачем
виконані не були, товар на складі
відсутній, у зв'язку з чим позивач
змушений був використати іншу
аналогічну продукцію.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 689 ЦК України
покупець зобов'язаний вчинити дії, які
відповідно до вимог, що звичайно
ставляться, необхідні з його боку для
забезпечення передання та одержання
товару, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати, не передав товар у
встановлений строк, покупець має право
передання оплачених товарів або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Разом з тим, позивачем, всупереч
положенню ч. 1 ст. 60 ЦПК України не
надано будь-яких належних доказів на
підтвердження вчинення ним дій,
направлених на одержання товару чи
пред'явлення вимоги про повернення
суми попередньої оплати в зв'язку з
відсутністю цього товару.

З договору поставки убачається, що
товар передається покупцю на складі
продавця, який знаходиться: за адресою
АДРЕСА_1.

Проте, позивачем не надано належних
доказів в розумінні ст. 60 ЦПК України на
підтвердження відсутності товару на
складі відповідача або відмови
відповідача у видачі цього товару.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Крім того, суд критично ставиться до
посилання позивача на норми Закону
України «Про захист прав споживача»,
оскільки вказаний Закон регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг під час придбання
та використання товару, роботи або
послуги, а відносини, що виникли між
позивачем та відповідачем стосуються
строку поставки товару і регулюються
приписами глави 54 ЦК України, тому
положення ЗУ «Про захист прав
споживача» до спірних правовідносин не
застосовуються.

Таким чином, проаналізувавши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та недоведені належним чином, а тому
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 629, 655,
689, 693, 712 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення грошової суми
передоплати за договором поставки та
стягнення пені відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
І.О. Набудович