Справа № 134/1936/13-ц Провадження №
22-ц/772/487/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Питель С. М.Категорія:
27Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сало Т.Б.,
Денишенко Т.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Крижопільського районного суду
Вінницької області від 27.12.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення інфляційних та 3%
річних за невиконання грошового
зобов'язання, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
інфляційних та 3% річних за невиконання
грошового зобов'язання

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно договорів позики від 07.01.1998
року, 09.01.1998 року та від 14.01.1999 року
передав відповідачам кошти в сумі 27726
гривень, що підтверджується
розписками. Відповідачі зобов'язались
повернути позику, однак у зв'язку із
невиконанням взятих на себе
зобов'язань, позивач звернувся до суду
з позовом. Рішеннями Піщанського
районного суду Вінницької області
від 24.03.2000 року та 16.08.2001 року з
відповідачів стягнуто кошти в сумі 4043
грн. 17 коп. з урахуванням інфляції та
кошти в сумі 30504 грн. 37 коп. Проте
рішення суду на даний час
відповідачами добровільно не виконані.
Що стало підставою для звернення до
суду з позовом про стягнення з
відповідачів інфляційних витрат та 3%
річних за невиконання грошового
зобов'язання за період з 16.01.2001 року по
01.08.203 року в сумі 59696,73грн.

Рішенням Крижопільського районного
суду Вінницької області від 27.12.2013 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
інфляційних та 3% річних за невиконання
грошового зобов'язання - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України обов'язок позивача довести ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позивачем не доведено наявність
зазначеного боргу, що унеможливлює
встановити та стягнути інфляційні та 3 %
річних за невиконання грошового
зобов'язання.

Колегія суддів вважає, що з матеріалів
справи дійсно не можливо встановити за
більш ніж дванадцятирічний період
заборгованості, протягом якого
здійснювались чисельні проплати,
наявність боргу, його розмір, динаміку
погашення.

Без дослідження вказаних обставин
неможливо встановити конкретний
розмір заборгованості на певну дату
виходячи з якої і розрахувати
інфляційні та річні. Вказані обставини
необхідно встановлювати враховуючи
кожну проплату та за весь період
заборгованості.

Позивачем не надано ні суду першої
інстанції, ні суду апеляційної
інстанції фактичних даних без яких
неможливо вирішити спір.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що, в матеріалах справи наявна
розписка (а.с. 70) відповідно до якої
ОСОБА_2 щодо відповідача по справі
ОСОБА_3 претензій не має, борг в сумі
12375 грн. погашено в добровільному
порядку, а тому нарахування
інфляційних і 3% річних за період
зазначений у позові щодо ОСОБА_3 є
неправомірним, так як останній не
прострочив виконання грошового
зобов'язання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що приймаючи рішення про
відмову у задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що обставини зазначені
позивачем у позові не доведені ним.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крижопільського районного
суду Вінницької області від 27.12.2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення інфляційних та 3%
річних за невиконання грошового
зобов'язання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.Б. Сало

Т.О. Денишенко