Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У
к р а ї н и

Справа № 752/13331/13-ц

Провадження № 2/752/580/14

27.01.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Оксененко Д.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), третя особа:
ОСОБА_3, про скасування державного акту
на право власності на земельну ділянку
та визнання права власності,-

встановив:

в липні 2013 р. ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася в Голосіївський районний
суд міста Києва з позовом до
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (далі - відповідач),
третя особа: ОСОБА_3, про скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку та визнання права
власності, при цьому пояснив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, спадкоємцями
якого залишилися його дружина ОСОБА_1
та дочка ОСОБА_3 При цьому, згідно
складеного ОСОБА_4 заповіту від 31.03.2000р.
ОСОБА_3 успадкувала та отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 31.03.2009 р. на будинок
АДРЕСА_1 Разом з цим, після смерті
ОСОБА_4 до складу спадщини ввійшла
належна йому земельна ділянка прощею
0,0678 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яка не
була охоплена вищезазначеним
заповітом спадкодавця. В свою чергу,
ОСОБА_3 звернулася до Голосіївського
районного суду міста Києва із позовом
про встановлення факту прийняття
спадкового майна та визнання права
власності на вищезазначену земельну
ділянку. При цьому рішенням
Голосіївського суду міста Києва від
18.09.2006р. по справі № 2-3114/6 було
задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за
нею право власності на вищезазначену
земельну ділянку прощею 0,0678 кв.м. для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_4 У зв'язку із
наведеним ОСОБА_3 було отримано
державний акт на право власності на
земельну ділянку № 053739 від 21.12.2007р.,
яким встановлено її право власності на
земельну ділянку прощею 0,0678 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1.

В наступному рішенням Апеляційного
суду міста Києва від 09.06.2010р. по справі
№ 22-6051, залишеного в силі ухвалою
Верховного Суду України від 05.10.2010р.,
було частково задоволено позов ОСОБА_1
до ОСОБА_3 та визнано недійсною заяву
ОСОБА_1 від 10.07.2005р. про відмову від
обов'язкової долі у спадщині після
смерті ОСОБА_4, а також визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане 31.03.2009р.
спадкоємцю ОСОБА_3 в частині 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. При цьому,
01.12.2010р. ОСОБА_1 було отримано свідоцтво
про право на спадщину № 9-1635, видане
Київською державною нотаріальною
конторою № 2, на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, і проведено державну
реєстрацію права власності позивача на
неї.

Враховуючи наведене, ухвалою
Голосіївського суду міста Києва від
13.09.2010р. по справі № 8-19/10 у зв'язку з
нововиявленими обставинами було
скасовано вищезазначене рішення
Голосіївського суду міста Києва від
18.09.2006р щодо задоволення позову ОСОБА_3
та визнання за нею право власності на
земельну ділянку прощею 0,0678 кв.м. При
цьому в наступному ухвалою
Голосіївського суду міста Києва від
09.06.2011р. по справі № 2-1065/11 було залишено
без розгляду позов ОСОБА_3

Позивач зазначила, що у зв'язку із
вищевикладеним відпала правова
підстава для визнання за ОСОБА_3 права
власності на земельну ділянку прощею
0,0678 кв.м. та видачі Департаментом
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації державного
акту на право власності на земельну
ділянку № 053739 від 21.12.2007р. Разом з цим,
позивач як власник 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1 має право на отримання у
власність 1/2 частини вищезазначеної
земельної ділянки прощею 0,0678 кв.м. для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, однак
зазначеному перешкоджає існуючий
державний акт серії ЯЖ № 053739 про право
приватної власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 0,0678 га. У
зв'язку із зазначеним позивач просила:
скасувати державний акт про право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0678 га серії ЯЖ № 053739
виданого ОСОБА_3 на підставі
скасованого рішення суду; визнати за
позивачем право власності на 1/2 частину
земельної ділянки розташованої по
АДРЕСА_1

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала та просила
задовольнити позовні вимоги позовні
вимоги повністю.

Відповідач повідомлений про дату та
час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК
України, у судове засідання повторно не
з'явився, про поважність причин неявки
не повідомив суд.

Третя особа, належним чином
повідомлена про дату і час судового
розгляду не з'явилась в судове
засідання, причини неявки суду не
повідомила.

Разом з цим представник позивача не
заперечила проти заочного вирішення
справи, у зв'язку з чим суд ухвалив
проводити заочний розгляд справи
згідно ст. 224 ЦПК України на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Врахувавши пояснення позивача у
позові, з'ясувавши обставини, на які він
посилається, як на підставу своїх
вимог, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Голосіївського суду міста Києва від
18.09.2006р. по справі № 2-3114/6 було
задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за
нею право власності на земельну
ділянку прощею 0,0678 кв.м. для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_4

При цьому, Департаментом земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку № 053739 від 21.12.2007р.,
яким встановлено право ОСОБА_3 на
земельну ділянку прощею 0,0678 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1.

Вбачається, що рішенням Апеляційного
суду міста Києва від 09.06.2010р. по справі
№ 22-6051, залишеного в силі ухвалою
Верховного Суду України від 05.10.2010р.,
було частково задоволено позов ОСОБА_1
до ОСОБА_3 та визнано недійсною заяву
ОСОБА_1 від 10.07.2005р. про відмову від
обов'язкової долі у спадщині після
смерті ОСОБА_4, а також визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане 31.03.2009р.
спадкоємцю ОСОБА_3 в частині 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. При цьому,
01.12.2010р.

Разом з цим Київською державною
нотаріальною конторою № 2 було видано
ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину
від 01.12.2010р. за № 9-1635 на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

При цьому, згідно витягу з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 07.07.2011р.
за № 30534770, ОСОБА_1 належить на прав
приватної власності 1/2 частка
житлового будинку АДРЕСА_1.

Вбачається, що ухвалою Голосіївського
суду міста Києва від 13.09.2010р. по справі
№ 8-19/10 у зв'язку з нововиявленими
обставинами було скасовано
вищезазначене рішення Голосіївського
суду міста Києва від 18.09.2006р щодо
задоволення позову ОСОБА_3 та визнання
за нею право власності на земельну
спірну ділянку прощею 0,0678 кв.м.

Крім того, ухвалою Голосіївського суду
міста Києва від 09.06.2011р. по справі №
2-1065/11 було залишено без розгляду позов
ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадкового майна та визнання
права власності на вищезазначену
земельну ділянку.

Таким чином відсутня правова основа на
підставі якої відповідачем
Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку № 053739 від 21.12.2007р. на ім'я
ОСОБА_3

В свою чергу згідно п. «г» і «д» ч. 3 ст. 152
ЗК України, захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, застосування інших,
передбачених законом, способів

При цьому відповідно до ст. 155 ЗК
України, у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Щодо вимоги про визнання права
власності позивача на 1/2 частину
спірної земельної ділянки суду
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 і 3 ст. 1225 ЦК України, до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Крім того, у положеннях п. 10 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 р. за № 7 роз'яснено, що
правило статті 1225 ЦК про те, що при
переході до спадкоємців права
власності на житловий будинок, інші
будівлі та споруди до них переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, і у розмірі, який необхідний
для їх обслуговування, якщо інший її
розмір не визначений заповітом,
необхідно розуміти так, що така ділянка
переходить у власність або
користування спадкоємців, якщо її було
надано в установленому порядку, в
межах, визначених при наданні, за умови,
що спадкодавець не складав заповіту
щодо розпорядження земельною ділянкою,
належною йому на праві власності.

У положеннях п. 3.1 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, роз'яснено, що
право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, про
необхідність визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину на 1/2
частину земельної ділянки площею 0,0678
кв.м., що розташована по АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про
необхідність задовольнити позов
повністю.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109,
118, 119, 208-209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
третя особа: ОСОБА_3 про скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку та визнання права
власності,- задовольнити.

Скасувати державний акт про право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0678 га серії ЯЖ № 053739
виданого ОСОБА_3 на підставі
скасованого рішення суду.

Визнати за ОСОБА_1 (індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 0,0678 га., яка розташована
по АДРЕСА_1

Стягнути з Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) на користь
ОСОБА_1 (індивідуальний
ідентифікаційний номерНОМЕР_1) судові
витрати у сумі 114,71 грн. з оплати
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом міста
Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Зазначена апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва.

Суддя