У Х В А Л А

Іменем України

14.02.2014 року

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі : головуючого -
судді Вернік В.М.;

при секретарі : - Росовській О.Ю.,

із участю : - боржника ОСОБА_2,

- представника стягувача
Гуменюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка заяву
ОСОБА_2 про скасування судового наказу,

УСТАНОВИВ:

Судовим наказом Жмеринського
міськрайонного суду від 07.11.2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства
"Жмеринкакомунсервіс" 2291,39 грн.
заборгованості з оплати комунальних
послуг та 114,70 грн. судового збору.

Копія даного судового наказу вручена
боржнику рекомендованим поштовим
відправленням 09.11.2013 року.

15.11.2013 року ОСОБА_2 подала до суду заяву
про скасування вказаного судового
наказу, посилаючись на обставини
неукладення між нею та стягувачем
договору про обслуговування,
нездійснення ремонту у будинку, в якому
вона проживає, інакше, ніж власними
коштами мешканців, наявність у неї
права на пільги, встановлені
законодавством України для дітей війни
та ветеранів праці. Не заперечуючи щодо
оплати послуг по прибиранню території
та вивіз твердих побутових відходів,
просила скасувати зазначений судовий
наказ та вимогу по оплаті судового
збору, а також зобов'язати КП
"Жмеринкакомунсервіс" переглянути
діючі тарифи згідно з фактично
наданими послугами та капітального
зносу будинку.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2
підтримала вимоги скарги з викладених
у най обґрунтувань. Заявила про
відсутність доказів окремої
готівкової оплати ремонтних послуг у
її квартирі. Висловила власну незгоду
із нарахуванням стягувачем оплати із
розрахунку за 1 кв.м. площі її житла,
погоджуючись на оплату вивозу сміття
та прибирання прибудинкової території.
Вказала, що упродовж терміну
нарахування оплати послуг особисто не
зверталася до стягувача про
перерахунок оплати пропорційно
фактично наданих послуг, та не
оскаржувала до суду ані нараховану
оплату, ані бездіяльність
постачальника послуг.

Представник стягувача Гуменюк В.М.
заперечила проти скасування судового
наказу, посилаючись на нарахування
боржнику оплати за надані послуги на
утримання будинку та прибудинкової
території у відповідності до
затверджених рішенням Жмеринської
міської ради тарифів із калькуляційною
одиницею за 1 кв.м. житлового
приміщення. Заперечила можливість
самостійного надання комунальним
підприємством пільг дитині війни,
оскільки відповідні повноваження має
управління праці та соціального
захисту населення. Зауважила про
визначений законом обов'язок споживача
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали даної заяви та наказного
провадження, суд приходить до
наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.105 ЦПК України
боржник має право протягом десяти днів
з дня отримання копії судового наказу
та доданих до неї документів подати
заяву про його скасування.

Згідно ч.8 ст.105-1 ЦПК України за
результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу суд має
право:

1) залишити заяву про скасування
судового наказу без задоволення;

2) скасувати судовий наказ та
роз'яснити, що заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову;

3) змінити судовий наказ.

Суд вважає, що вимоги боржника стосовно
скасування судового наказу є
безпідставними, оскільки останній
видано судом на підставі передбаченої
законом вимоги щодо стягнення за
житлово-комунальні послуги, заявленої
згідно представленого розрахунку
боргу, що фактично вираховано,
починаючи з листопада 2010 року, з
урахуванням терміну подачі заяви
стягувачем про видачу судового наказу
перебуває в межах загального
трирічного строку позовної давності.
При цьому не вбачається спору про право
з наданих стягувачем документів,
виключно лише з обсягу яких можливе
відповідне визначення згідно
роз'яснень, що містяться у п.9 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду кримінальних та
цивільних справ "Про практику розгляду
судами заяв у порядку наказного
провадження" від 23.12.2011 року №14
оскільки заперечення щодо свого
обов'язку перед стягувачем боржником
заявлено вже після отримання копії
судового наказу, натомість подані
стягувачем документи хоча й не мають
посилань на наявність відповідного
договору про житлово-комунальні
послуги між сторонами, разом з тим
містить достатній перелік письмових
доказів, як то довідку стосовно
реєстрації ОСОБА_2 у відповідній
квартирі на час подачі заяви про видачу
судового наказу, копії рішення
виконкому Жмеринської міської ради від
16.06.2011 року №122 із додатком до нього
щодо встановлення граничних тарифів на
послуги з утримання багатоквартирних
будинків та прибудинкових територій,
розрахунок заборгованості із
посиланням на номерний особовий
рахунок квартировласника ОСОБА_2 за
період з листопада 2010 року по жовтень
2013 року включно на заявлену до
стягнення суму та врахуванням
часткової оплати у травні 2011 року, що у
відповідності до роз'яснень п.13
вищевказаної постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних та цивільних
справ передбачає можливість видачі
судового наказу не лише за наявності
договору про надання послуг, не
визначаючи їх обов'язкової сукупності
за особливостями вимог, зокрема,
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, що є
предметом даного судового наказу.

Суд також не приймає доводів ОСОБА_2 в
судовому засіданні, оскільки її
твердження стосовно неукладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг визначають
обставини невиконання самими
споживачем визначеного законом
безальтернативного обов'язку
укладення такого договору,
розробленого постачальником на
підставі типового договору, що
передбачає за відповідної незгоди
стосовно певних умов правочину
можливість його оскарження, що також не
було застосовано боржником, а заявлені
обставини неналежного надання
стягувачем окремих послуг
безпосередньо не підтверджені ні в
який спосіб, надто особисто вказано про
відсутність таких доказів, що не
становить належного виконання
боржником застереженого законом
обов'язку доказування обставин повної
чи часткової необґрунтованості вимог
стягувача. При цьому суд не визначає
непереборними заявлені боржником
обставини стосовно особистої
необізнаності із правовими нормами та
обсягом власних прав та обов'язків,
оскільки факт здійснення ОСОБА_2
застереженої добровільної оплати та
висловлена у судовому засіданні згода
оплати частини послуг із утримання
прибудинкової території визначає
достатнє усвідомлення нею існування
відповідних договірних зобов'язань із
стягувачем та власного обов'язку
оплати житлово-комунальних послуг.

Безпідставною суд визначає вимогу
боржника щодо зобов'язання стягувача
переглянути діючі тарифи згідно з
фактично наданими послугами та
капітального зносу будинку, оскільки в
межах наказного провадження боржник не
наділений процесуальним правом
заявлення зворотньої вимоги.

Таким чином, в судовому засіданні не
встановлено підстав ані щодо
скасування судового наказу з потреби
розгляду заявлених стягувачем вимог у
позовному провадженні, ані стосовно
зміни судового наказу, що за обмеженим
переліком рішень, які вправі прийняти
суд за результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу становить
підставу для відмови у її задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.105,
105-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
скасування судового наказу
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 07.11.2013 року -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду бути
подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, Апеляційному суду
Вінницької області через Жмеринський
міськрайонний суд.

С У Д Д Я
Вернік В.М.