Справа № 161/2374/14-ц
Провадження № 6/161/220/14
У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Довжик Н.М.,

з участю заявника - Боярського Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця Другого відділу
ДВС Луцького міського управління
юстиції Боярського Є.В. про примусове
проникнення в житлове приміщення
боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
Другого відділу ДВС Луцького МУЮ
Боярський Є.В. звернувся із поданням
про примусове проникнення в житлове
приміщення боржника. Вказує, що на
примусовому виконання перебуває
виконавчий лист № 2-2974/11/0308 виданий
23.12.2011р. Луцьким міськрайонним судом
Волинської області про стягнення
солідарно з ОСОБА_2 як основного
боржника, ОСОБА_3 як поручителя на
користь ПАТ «Сведбанк» 715572,72 грн.
заборгованості за кредитним договором
та по 910 грн. судових витрат. По даному
виконавчу листу відкрито виконавче
провадження, а копії постанов про
відкриття провадження направлено
сторонам для виконання та відома, проте
рішення суду боржником виконані
добровільно не були. Згідно актів від
16.08.2013 року, 29.08.2013 року, 22.01.2014 року
боржник та його родичі двері не
відчиняли, спілкуватися на рахунок
боргу категорично відмовлялися, а
неодноразові виклики до відділу ДВС
боржником були проігноровані. Просить
з метою перевірки майнового стану та
опису і арешту майна ОСОБА_2
постановити рішення про примусове
проникнення у квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні головний
державний виконавець Боярський Є.В.
вищевказане подання підтримав та
просив його задовольнити.

Суд, заслухавши думку заявника,
дослідивши та оцінивши подані
матеріали, приходить до висновку, що
подання не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні в Другому відділі ДВС
Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист
№ 2-2974 виданий 23.12.2011 року про солідарне
стягнення з ОСОБА_2 як осново боржника,
ОСОБА_3, як поручителя в користь ПАТ
«Сведбанк» 715572,72 грн. заборгованості за
кредитним договором та по 910 грн.
судових витрат. (а.с. 192).

Так, в обгрунтування подання державний
виконавець вказує, що боржнику
ОСОБА_2 було надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження,
водночас не додає доказів отримання
боржником копії вищевказаної
постанови.

Окрім того, як вбачається із копії
вищевказаної постанови, виконавчий
лист перебуває на виконанні з 16.01.2012
року, однак до матеріалів подання
державним виконавцем подано лише копію
одного виклику від 23.10.2013 року, та не
надано підтвердження про вручення
вказаного виклику боржнику.

Як вбачається із копії інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно № 12480447 від 08.11.2013 року
(а.с. 202), інформаційної довідки з
Державного реєстру іпотек № 12480697 від
08.11.2013 року (а.с. 203), інформаційної
довідки з ЄДР заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 12480946 від
08.11.2013 року (а.с. 204) на праві власності у
боржника ОСОБА_2 перебуває квартира
АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці ТзОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
за договором про відступлення прав за
іпотечними договорами.

Окрім того, як вбачається із акту
державного виконавця від 16.08.2014 року
(а.с. 193), останній проводив вихід по
місцю проживання боржника з метою
опису та арешту майна о 10 год. 00 хв., та
вказує, що двері до квартири ніхто не
відкривав. Із актів від 29.08.2013 року та
від 22.01.2014 року взагалі не вбачається
часу проведення виконавчих дій.
(а.с. 194, 195),
таким чином, суд приходить до висновку,
що виконавчі дії могли проводитись у
час перебування боржника на роботі, а
тому вказані акти не можуть вважатися
належними і допустимими доказами для
надання дозволу на примусове
проникнення в житло боржника.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 376 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Другого відділу
ДВС Луцького міського управління
юстиції Боярського Є.В. про примусове
проникнення в житлове приміщення
боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Присяжнюк
Л.М.