Провадження №22-ц/784/609/14
Головуючий у 1-й інстанції Губницький
Доповідач у апеляційній інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання
- Шпонарській О.Ю,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 19 грудня 2013 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
дитини.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 19 грудня 2013 року
позов повернуто позивачці для
звернення до належного суду за місцем
реєстрації відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на безпідставність
повернення позовної заяви, просила
ухвалу суду скасувати та ухвалити
рішення про задоволення її вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивачку, відповідача, дослідивши
матеріали скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК
України позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

За приписами ч.1 ст.110 ЦПК України
позови про стягнення аліментів можуть
пред'являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача.

Порядок реєстрації місця
проживання та місця перебування
громадян України регулюється
положеннями Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»( далі -
Закону України).

Процедура реєстрації місця
проживання та місця перебування
визначена наказом МВС України №1077 від
21 листопада 2012 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 року №2109/22421, яким затверджено
Порядок реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів ( далі - Порядку).

Відповідно до абзаців 6,8 ч.1 ст. 3
вищевказаного Закону України
реєстрація фізичних осіб - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції,
документом до якого вносяться
відомості місця проживання та місця
перебування особи - паспорт
громадянина

України, посвідчення особи, якій надано
тимчасовий захист, довідка про
звернення за захистом в Україні та
інші.

Реєстрацію місця проживання та
місця перебування осіб здійснюється
органом реєстрації ( ч.1 ст.11 Закону).

Відповідно до п.1.3 вищевказаного
Порядку реєстрація / зняття з
реєстрації місця проживання /
перебування здійснюється
управліннями, відділами( сектора)
Державної міграційної служби України в
районах, районах в містах, містах
обласного, республіканського значення.

Реєстрацію місця перебування
вносять до паспортного документу
шляхом проставлення в ньому штампу
реєстрації місця перебування, форма
якої наведена у додатку до цього
Порядку (п.4.5 розділу ІУ).

Згідно з п.8.1 розділу УІІІ
Порядку відомості про місце
проживання/перебування особи та інші
персональні дані особи надаються
адресно-довідковими підрозділами
територіальних органів ДМС України і
підрозділами ДМС України та
оформляються відповідно до ст.16 Закону
України «Про захист персональних
даних».

Як вбачається із матеріалів
справи, місцем реєстрації позивачки і
відповідача є АДРЕСА_2.

Із довідки за підписом приватного
підприємця ОСОБА_4 вбачається, що
позивачка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

З врахуванням викладених вимог
діючого законодавства, вказана
довідка не є тим документом, який
підтверджує місце проживання або місце
перебування відповідно до вимог
діючого законодавства. А тому
посилання в апеляційній скарзі на
вищевказаний документ як на офіційне
підтвердження місця перебування
позивачки за вищевказаною адресою, яка
належить до території Ленінського
району м. Миколаєва, є такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону.

Встановивши, що вказана
позовна заява не підсудна Ленінському
районному суду м. Миколаєва, суддя
обґрунтовано, у відповідності до вимог
ст. 115 ЦПК України повернув позовну
заяву позивачці для подання її до
належного суду, тобто за місцем
реєстрації сторін.

За такого підстав для
скасування ухвали Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 19
грудня 2013 року колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити, а ухвалу судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 19
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді