Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ3 грудня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючогоГвоздика
П.О.,суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової
Є.П.,Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 13 березня 2014
року, в с т
а н о в и л а:У жовтні 2013 року позивач
звернувся до суду з даним позовом,
зазначивши в його обгрунтування, що 12
вересня 2013 року, близько 23
години 30 хвилин його сусід ОСОБА_6,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, кидав каміння по паркану
біля будинку позивача, при цьому
викрикував погрози на його адресу та
лаявся, у зв'язку з чим позивач змушений
був викликати працівників міліції.
Постановою Яготинського районного
суду Київської області від 17
вересня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173
КУпАП, та накладено стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 51 гривня. Посилаючись
на те, що внаслідок хуліганських дій
відповідача пошкоджено паркан,
вартість відновлення якого становить 1
297 гривень 04 копійки і
складається із вартості листів
профнастилу - 317 гривень 04
копійки, вартості перевезення вантажу -
780 гривень та вартості роботи з заміни
листів - 200 гривень, яку позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь,
а також моральну шкоду у розмірі 3 000
гривень.Рішенням Яготинського
районного суду Київської області від
3 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_5 1 297 гривень на
відшкодування майнової шкоди, завданої
пошкодженням паркану. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про стягнення
судового збору. Рішенням апеляційного
суду Київської області від 13 березня
2014 року, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
про стягнення майнової шкоди скасовано
та ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_5 317 гривень 04
копійки на відшкодування майнової
шкоди, завданої пошкодженням паркану. В
іншій частині позову про стягнення
майнової шкоди відмовлено. У частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення моральної шкоди рішення суду
першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі представник
ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить скасувати
рішення апеляційного суду і залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права. Заслухавши
доповідь судді-доповідача,
представника позивача, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що діями
відповідача завдано шкоду майну
позивача, а тому дійшов висновку про
стягнення на користь останнього
вартості профнастилу, його
вантажоперевезення та монтажу
пошкоджених елементів паркану.
Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення моральної шкоди, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
відсутності доказів на підтвердження
заявлених вимог. Висновки судів в
цій частині є законними та
обґрунтованими. Скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині вимог про стягнення вартості
перевезення вантажу та вартості робіт
з заміни пошкоджених листів паркану та
ухвалюючи нове про відмову у
задоволенні позову в цій частині,
апеляційний суд правильно виходив з
відсутності доказів щодо розміру
збитків, зокрема щодо вартості
виконаних робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.
Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відшкодування
шкоди, завданої пошкодженням паркану,
та ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення позову, апеляційний суд
дійшов висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача
реальної вартості втраченого майна.
Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.За вимогами
статей 213, 214 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. При ухваленні рішення суд
зобов'язаний з'ясувати питання,
зокрема, щодо: наявності обставин
(фактів), якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення, та навести докази на їх
підтвердження; наявності інших
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин,
зумовлених встановленими фактами. У
рішенні суду обов'язково повинні бути
зазначені встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. Вказані
вимоги судами не дотримано. Згідно із ч.
4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Судом встановлено, що
діями відповідача позивачу завдано
майнової шкоди. В обгрунтування
заявленого позову позивач зазначив, що
для відновлення пошкодженого паркану
йому необхідно придбати три листи
профнастилу, вартість яких згідно з
рахунком-фактурою ТОВ «Євро-Прокат»
від 4 жовтня 2013 року № СФ-1233
становить 317 гривень 04 копійки,
сплатити за перевезення вантажу 780
гривень згідно з рахунком-фактурою
ТОВ
«Укрспецжитлосервісексплуатація від 15
жовтня 2013 року № СФ-527, а також 200
гривень за роботу по заміні
пошкоджених листів паркану. Стягуючи
вартість трьох листів профнастилу на
підставі рахунку-фактури ТОВ
«Євро-Прокат» від 4 жовтня 2013 року №
СФ-1233, апеляційний суд не врахував, що
сам по собі рахунок-фактура - це
документ, що надається продавцем
покупцеві і вміщує перелік товарів, їх
кількість і ціну, за якими вони будуть
поставлені покупцеві, формальні
особливості товару (колір, вага тощо),
умови постачання і відомості про
відправника і одержувача, тобто є
розрахунково-платіжним документом, що
передбачає тільки виставлення певних
сум до оплати. Разом з тим, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
залишив поза увагою доводи апеляційної
скарги щодо відсутності доказів на
підтвердження оплати позивачем
вартості товару з огляду на те, що
матеріали справи такі дані не містять.
Наведене свідчить про те, що ухвалене у
справі судове рішення ґрунтуються на
припущеннях, а не на доказах відповідно
до норм ст. 60 ЦПК України. Згідно з ч. 2
ст. 338 ЦПК України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення судом
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ураховуючи, що
фактичні обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи,
повністю не встановлені, судове
рішення не відповідає вимогам ст. ст. 213,
214, 316 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7
задовольнити частково. Рішення
апеляційного суду Київської області
від 13 березня 2014 року скасувати в
частині відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням паркану, справу в цій
частині передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції. В іншій
частині рішення апеляційного суду
залишити без змін. Ухвала оскарженню
не підлягає. Головуючий

П.О. Гвоздик Судді:
Н.А. Горелкіна
Є.П.
Євграфова
І.М. Завгородня
Ю.Г.
Іваненко