Справа № 502/1941/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м.
Кілія

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія справу за
позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту належності та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.07.2013 року звернулась до
Кілійського районного суду Одеської
області з позовною заявою до
Кілійської міської ради Одеської
області про встановлення факту
належності житлового будинку,
розташованого АДРЕСА_1 позивачу та
померлому ОСОБА_2 та визнання права
власності за позивачем на вказаний
житловий будинок.

З позовної заяви вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки
ОСОБА_2. Після його смерті залишилась
спадщина у вигляді ? частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок
збудований подружжям ОСОБА_2 у 1976 році,
на підставі рішення Кілійської міської
ради № 231 від 25.07.1974 року про виділення
земельної ділянки під будівництво
житлового будинку, будинок збудували,
право власності не зареєстрували. У 2013
році позивач звернулась до Кілійської
районної державної нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину на ? частину будинку
після смерті ОСОБА_2, однак отримала
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину у зв`язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок. Також, позивач звернулась до
Кілійського БТІ для виготовлення
технічної документації та реєстрації
права власності на будинок, однак
отримала відмову в реєстрації права
власності. Крім того, позивач
звернулась до ПП «Модуль», відділ
регіонального розвитку,
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури, Кілійського
районного відділу Головного
управління держтехногенбезпеки в
Одеській області, Кілійського
районного управління Головного
управління держсанепідслужби в
Одеській області, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно,
однак оформити право власності не
змогла у зв`язку із смертю ОСОБА_2
Спадщину після чоловіка ОСОБА_2 позивач
прийняла фактично, оскільки проживала
на день смерті разом із спадкодавцем за
адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців, що
претендують на спадщину, немає.

Позива, повідомлений належним чином
про дату та місце розгляду справи, у
судове засідання не з`явилась, однак
надала заяву у якій пояснила, що
земельна ділянка надавалась під
будівництво житлового будинку АДРЕСА_2,
однак, згодом, нумерація будинків
змінилась та будинку присвоєно номер
АДРЕСА_1, також просить розглянути
справу за її відсутності.

Представник відповідача, повідомлений
належним чином про дату та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з`явився, направив заяву, відповідно до
якої позов визнає, вважає його
обґрунтованим та просить розглянути
справу за відсутності представника
відповідача.

На підставі письмових заяв сторін суд
ухвалює рішення за відсутності сторін,
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, в порядку,
передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу у межах заявлених
позовних вимог, суд достовірно
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, актовий
запис про смерть №382, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Кілійського
районного управління юстиції в
Одеській області 26 грудня 2006 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження,
виданого Комишівським сільбюро ЗАГС
05.11.1972 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_1, про що зроблено відповідний
актовий запис № 31, прізвище дружини
після шлюбу - ОСОБА_2.

Місце відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_2 підтверджується довідкою про
реєстрацію місця проживання
/перебування особи, виданої Кілійським
РС головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області від 22.10.2013 року, відповідно до
якої ОСОБА_2 знято з реєстрації з
ІНФОРМАЦІЯ_1 з адреси АДРЕСА_1 у зв`язку
зі смертю.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_2 підтверджується
будинковою книгою, де є відмітка про
реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 та немає відмітки про зняття її
з реєстрації.

Згідно Інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру від 27.02.2013 року,
виданих Кілійською районною державною
нотаріальною конторою ОСОБА_2
заповітів не складав та спадкова
справа після його смерті не заводилась.

Відповідно до технічного паспорту,
складеного КП «РБТІ та РОН» житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 збудований у 1976 року
складається з: житловий будинок літ.
«А», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай
літ. «Г»., вбиральня літ. «Д», №1-4, І -
споруди.

Рішенням виконкому Кілійської міської
ради № 231 від 25.06.1974 року гр. ОСОБА_2
надана земельна ділянка по АДРЕСА_2 для
будівництва індивідуального житлового
будинку та господарських будівель.
25.07.1974 року затверджено план земельної
ділянки по АДРЕСА_2 під будівництво
житлового будинку. Актом від 20.08.1974
року виділено в натурі земельну
ділянку ОСОБА_2 22.05.1975 р. Кілійською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 1998, посвідчено Договір
про надання у безстрокове користування
ОСОБА_2 земельної ділянки для
будівництва житлового будинку,
загальною площею 510 кв.м.. ОСОБА_2 в
період в 1976-2000р. збудував житловий
будинок літ «А», гараж літ. «Б», сарай
літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ.
«Д» та не представив державній
приймальній комісії для прийняття в
експлуатацію з подальшим оформленням
права власності і реєстрації.

17 лютого 2013 року інженером ПП «Модуль»
надано висновок про обстеження
житлового будинку і господарських
будівель за адресою: Одеська область,
АДРЕСА_1, відповідно до якого житловий
будинок та господарські будівлі
відповідають вимогам законодавства.

Відділ регіонального розвитку,
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури 27.02.2013 року за
№208 повідомив, що житловий будинок літ
«А» за адресою: АДРЕСА_1 відповідає
вимогам ДБН.В.2.2-15-2005 та ДБН 360-92; гараж
літ «Б», сарай літ «В», літ «Г»,
убиральня «Д» відповідають вимогам ДБН
360-92.

Кілійський районний відділ Головного
управління держтехногенбезпеки в
Одеській області 21 лютого 2013 року за №
63 погодив оформлення права власності
на самовільно збудований житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа від 27 лютого 2013
року за № 202 Кілійське районне
управління Головного управління
Держсанепідслужби в Одеській області
не заперечує проти оформлення права
власності на самовільно збудований
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Державний нотаріус Кілійської
районної державної нотаріальної
контори 27.02.2013 року за №234/02-17 відмовила
ОСОБА_1 в оформлення спадщини на
житловий будинок після смерті ОСОБА_2,
оскільки на житловий будинок відсутні
правовстановлюючі документи.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 30.04.2013 року №01/11-3385
зазначено, що оскільки житловий
будинок збудовано до 05.08.1992 року то,
відповідно до наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
19.03.2013 року №95, його не потрібно вводити
в експлуатацію шляхом реєстрації
декларації в інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, для державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно достатньо технічного паспорту,
складеного за результатами технічної
інвентарізації.

Рішенням від 05.07.2013 року за №3674740
державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Кілійського районного управління
юстиції в Одеській області було
відмовлено у державній реєстрації прав
ОСОБА_1, оскільки не додано документів,
що підтверджують перехід права
власності на ім`я ОСОБА_1.

Як вбачається з будинкової книги у 1979
році було змінено нумерацію будинків
по АДРЕСА_2 змінився на № АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті після
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 376 ЦК України містить норму,
відповідно до якої право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. У випадку
ОСОБА_2 самочинне будівництво
проведено на земельній ділянці, яка у
встановленому порядку знаходилась у
його користуванні, що дає підстави суду
для задоволення заявлених позивачем
вимог.

Згідно ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ виготовлену
(створену) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором чи
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Як зазначено у роз'ясненнях
Міністерства юстиції України № 19-32/319
від 21.02.2005 року, у випадку смерті
власника нерухомого майна, реєстрацію
якого належним чином проведено не було
і правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
цього майна померлому та спадкоємцю
повинно вирішуватись в судовому
порядку. Як вказано в листі Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 23.03.2009
року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого
майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року,
тобто до прийняття Урядом України
документу, яким встановлено порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, при їх
реєстрації для оформлення права
власності одним з документів є
висновок про технічний стан будівлі, що
складається бюро технічної
інвентаризації.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, з правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.368 ч. 3 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені факти від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
їх встановлення.

Оскільки позивач правомірно набув
правомочності з володіння
користування та розпорядження
зазначеним нерухомим майном, є
спадкоємцем за законом, відповідно до
ст. 1265 ЦК України та прийняв спадщину
згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України,
однак в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів не має
можливості оформити своє право
власності інакше ніж в судовому
порядку, суд застосовує положення ст.
ст. 16 ЦК України та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ч. 2 ст. 256
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт належності житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - по ?
частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати право власності на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку,
господарчих будівель, надвірних споруд
(житловий будинок літ. «А», гараж літ.
«Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г».,
вбиральня літ. «Д», №1-4, І - споруди.) за
ОСОБА_1, в тому числі ? частину житлового
будинку в порядку спадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан