Провадження № 2/344/446/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретарів Сивухіної
Ю.Ю., Максимів Н.С.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики в сумі 154 507 грн. 50 коп.,
мотивуючи тим, що 11 лютого 2013 року
відповідач позичив у ОСОБА_4 грошові
кошти в розмірі 81 000 грн. та зобов`язався
повернути їх до 15 квітня 2013 року. Факт
передачі коштів підтверджується
доданою до заяви розпискою
позичальника. 15 травня 2013 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про
відступлення права вимоги, за яким у
ОСОБА_2, як нового кредитора виникло
право вимоги до ОСОБА_3 за договором
позики від 11 лютого 2013 року. У
встановлений в договорі строк грошові
кошти повернені не були, тому позивач
просить суд про стягнення їх з
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав
повністю з мотивів викладених в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Причину неявки суд не повідомив

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, судом встановлено, що
спір між сторонами виник з приводу
порушеного права на належне виконання
умов договору позики, внаслідок чого
позикодавець позивається про його
відновлення шляхом стягнення
заборгованості за договором з
позичальника.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України
визначено зміст договору позики. За
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

11 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та
відповідачем ОСОБА_3 укладено договір
позики грошових коштів, за яким
відповідач отримав у борг від
позикодавця 81 000 грн., що в доларовому
еквіваленті становить 10 133 дол. США
(а.с.4). ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_4 вказані
кошти, на підтвердження чого надав
останньому відповідну розписку (а.с.5).
Відповідно до умов договору позики
відповідач зобов'язався до 15 квітня 2013
року повернути борг. Проте і по даний
час цього обов'язку не виконав.
Зазначена обставина нічим не
спростована.

Пунктом 3 договору сторони погодили, що
в разі прострочення повернення суми
позики або її частини позичальник
сплачує позикодавцю пеню в розмірі 1
відсотка від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Окрім того, 15 квітня 2013 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 укладено договір про
відступлення права вимоги № 13-1 (а.с.6)
зобов'язань ОСОБА_3 за договором позики
11 лютого 2013 року. Відповідно до п. 1.2
договору Первісний кредитор (ОСОБА_4)
передає, а Новий кредитор (ОСОБА_2)
приймає на себе право вимоги, що
належить Первісному кредиторові, і
стає кредитором за Договором від 11
лютого 2013 року, укладеним між Первісним
кредитором та ОСОБА_3. У зв`язку з чим
ОСОБА_2 набув права вимоги за
договірними зобов`язаннями які виникли
у ОСОБА_3 за договором позики від 11
лютого 2013 року.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог чинного законодавства, в даному
випадку - договору позики грошових
коштів.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
грошові кошти у такій самій сумі, що
були передані йому, у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 625 Цивільного Кодексу України
встановлено відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.
Згідно ч.2 боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В даному випадку позивач просить
стягнути з відповідача три проценти
річних від простроченої суми, що згідно
його розрахунку становить 607 грн. 50 коп.

Позивачем станом на день подачі позову
проведено розрахунок боргу ОСОБА_3 за
договором позики, відповідно до якого
заборгованість відповідача становить
154 507 грн. 50 коп., з яких: 81 000 грн. -
основний борг, 72 900 грн. - пеня, 607 грн. 50
коп. - три проценти річних.

Будь-яких доказів, які б спростовували
проведену позивачем суму
заборгованості за вказаним договором
позики відповідачем суду не
представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. ст. 526, 527 ч. 1, 612, 625, 1046, 1049 Цивільного
Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79 ч. 1,
3; 88 ч. 1, 3 ЦПК України, керуючись ст. ст.
213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, - 154 507 гривень 50 коп. (сто
п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот сім
гривень 50 коп.) заборгованості за
договором позики від 11 лютого 2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом
Івано-Франківської області за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 11 лютого 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.