Справа № 148/79/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької
області

В складі головуючого
судді Ковганича С.В.

при секретарі
Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тульчині цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з
даною заявою, мотивуючи свої вимоги
тим, що вона 24 січня 1969 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. При житті
її чоловік був нагороджений орденом
«Трудової слави» НОМЕР_1 ІІІ ступеню,
про що 21 червня 1977 року було видано
посвідчення серії НОМЕР_2. Так як вона
непрацездатна і отримує пенсію за
віком, то вона має право на збільшення
розміру своєї пенсії як вдова
орденоносця. Але коли вона звернулася з
відповідною заявою до Управління ПФУ у
Тульчинському районі, їй було
відмовлено по тій причині, що дане
посвідчення виписувалось на
російській мові, то прізвище та по
батькові її чоловіка були записані
відповідно до правопису російської
мови, тобто, змінено прізвище із
ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», та змінено ім'я
батька чоловіка на «ОСОБА_2». Орган і
держава, які видавали дане посвідчення,
уже не існують.

По цій причині ОСОБА_1 звернулась
до суду та просить винести рішення,
яким встановити факт того, що
посвідчення серії НОМЕР_2, дійсно
належало її чоловікові ОСОБА_2.

Заявниця в судове засідання не
з'явилася, вказавши в позовній заяві, що
на задоволенні заяви наполягає,
просить справу розглядати за її
відсутності заяву підтримує.

Представник зацікавленої особи,
управління ПФУ у Тульчинському районні
Боровський О.В. в судове засідання не
з'явився, надавши суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив:

24 січня 1969 року було зареєстровано шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1., що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження (а.с.5).

Згідно паспорта, свідоцтва про
одруження та за пенсійними посвідчення
заявниця та її чоловік значаться за
прізвищем ОСОБА_2 і ОСОБА_2 (а.с.3-5, 9, 11).

В 1952 році чоловіку заявниці на
російській мові було виписано трудову
книжку, в якій він значиться як
«ОСОБА_2» (а.с.7).

Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 12 травня 1977 року, чоловік заявниці,
ОСОБА_2 був нагороджений орденом
«Трудової слави» НОМЕР_1 ІІІ ступеню,
про що 21 червня 1977 року було видано
посвідчення серії НОМЕР_2, заповнене
російською мовою на ім'я «ОСОБА_2» (а.с.
8,10).

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 6).

Після смерті чоловіка заявниця
звернулася до управління Пенсійного
фонду для отримання пенсії в
підвищеному розмірі, як вдова
орденоносця, проте їй було відмовлено,
в зв'язку з розбіжностями в анкетних
даних її чоловіка, а саме в посвідченні
серії НОМЕР_2, яке в свою чергу було
виписано на російській мові.

На підставі ст. 256 п.6 ЦПК України, суд
вправі встановити факт належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище , ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям , по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи , зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене,
дослідивши обставини справи,
перевіривши їх доказами, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи з
принципів розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку,
що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судовий збір сплачений
заявницею підлягає зарахуванню в
прибуток держави.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 11, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209-213,
234, 256 п.6, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме: те, що

- посвідчення серії НОМЕР_2, видане
21 червня 1977 року на підставі Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 12
травня 1977 року про нагородження
орденом «Трудової слави» НОМЕР_1 ІІІ
ступеню (Трудовой славы НОМЕР_1 ІІІ
степени) - належало ОСОБА_2, чоловіку
заявниці.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Тульчинський
районний суд Вінницької області.

Особи, які брали участь в справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: