Провадження №2/761/8220/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді:
Кондратенко О.О.

при секретарі:
Анісковець Г.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства " Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району " до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово - комунальні послуги

В С Т А Н О В
И В:

В жовтні 2014 року Комунальне
підприємство " Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району " (
надалі КП " ЦОС Шевченківського району "
) звернулось до суду із заявою, в якій
просило: стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на його користь заборгованість
за житлово - комунальні послуги в сумі 5
138, 49 грн., інфляційні втрати в сумі 3 614,
20 грн., три відсотки річних в сумі
1 014, 85 грн., а також понесені судові
витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_2;
плату за комунальні послуги та послуги
за утримання будинку в повному обсязі
не сплачують. Так, позивачем надавались
комунальні послуги, а саме: холодне
водопостачання, гаряче водопостачання,
користування тепловою енергією,
вивезення побутових відходів,
водовідведення, газ, а також інші
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території. До того ж,
відповідачі щомісяця отримували від
позивача рахунки на оплату квартирної
плати та комунальних послуг, однак
поточні платежі здійснювали регулярно,
а заборгованість, яка утворилася до 2007
року у розмірі 5 138, 49 грн. не
погашали. В добровільному порядку
виниклу заборгованість відповідачі не
погашають, а тому позивач змушений
звернутися до суду за його примусовим
стягненням з урахуванням інфляційних
втрат та трьох відсотків річних.

В судовому засіданні відповідачі
проти задоволення позову заперечували
посилаючись на те, що поточні платежі
ними оплачуються в повному обсязі;
вказана позивачем заборгованість
виникла до 2007 року, а тому просили суд
застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухав пояснення
представника позивача, відповідачів,
дослідив матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України,
плата за користування житлом
/квартирна плата/ обчислюється
виходячи із загальної площі квартири, а
плата за комунальні послуги
/водопостачання, газ, та інші послуги/
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами у відповідності до кількості
проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року "
Про механізм впровадження Закону
України " Про приватизацію державного
житлового фонду ", власник та наймач (
орендар ) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, відповідачам, а
також їх неповнолітній доньці - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1.

Із довідки Форми №3, складеної
працівниками ТОВ " Кийградсервіс ",
вбачається, що у вищезазначеній
квартирі проживають та зареєстровані
відповідачі, а також їх неповнолітня
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.6 ).

Власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом ( ст.
322 ЦК України ).

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками та споживачами, а також
їхні права та обов'язки визначено у
Законі України " Про житлово-комунальні
послуги ".

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України " Про
житлово-комунальні послуги "
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідально до звичаїв ділового
обороту або інших умов, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона ( боржник )
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони ( кредитора ) певну дію (
передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо ) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

За договором про надання послуг одна
сторона ( виконавець ) зобов'язується за
завданням другої сторони ( замовника )
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором ( ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст.
903 ЦК України ).

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини,
які склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
( неналежне виконання ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України " Про житлово-комунальні
послуги " правова норма щодо
відповідальності боржника за
несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Із наданого розрахунку заборгованості,
проведеного працівниками бухгалтерії
позивача, вбачається, що не
конкретизовано період часу виникнення
заборгованості, а також її розміру,
лише зі слів представника позивача
суду було повідомлено, що
заборгованість утворилася починаючи з
2004 року, однак, належних цьому доказів
суду не надано. Представник позивача
зазначила, що у них відсутні відомості
виникнення заборгованості у розмірі 5
138, 49 грн.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позивачем не доведено, за
який саме період часу та у якому
розмірі виникла виставлена до сплати
відповідачам заборгованість, а тому
вимоги КП " ЦОС Шевченківського району "
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 169, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України;
ст. ст.322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 901, 903 ЦК
України, ст. ст. 66, 67, 156, 162 ЖК України; ст.
20 Закону України " Про
житлово-комунальні послуги ", суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Комунального
підприємства " Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району " до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово - комунальні
послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з отримання його
копії.

Суддя: