Справа № 588/2046/13-ц
05.02.2014 року Тростянецький районний
суд Сумської області в складі:
головуючого судді Линник О.С., при
секретарі судового засідання Рибалко
В.І, з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тростянець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 третя особа Тростянецький
районний сектор Управління Державної
міграційної служби України в Сумській
області про визнання такого, що втратив
право на користування жилим
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа
Тростянецький районний сектор
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, в якій
зазначає, що їй на праві власності
належить господарство під АДРЕСА_1. У
вказаному будинку зареєстрований
відповідач - її син, та з травня 2003 року
він залишив постійне місце проживання
і виїхав на заробітки у Донецьку
область. Протягом тривалого часу
позивачка з родиною проживають у
м.Маріуполь та має намір продати
вказане домоволодіння. Один з можливих
покупців дізнавшись, що у будинку
зареєстрований її син, відмовився
придбати будинок, пославшись на
майбутні проблеми з випискою
відповідача. Відповідач позбавляє
позивача права розпоряджатися своєю
власністю на свій розсуд. Іншим
способом позивач не має можливості
зняти відповідача з реєстрації у
вказаному домоволодінні. Посилаючись
на вказані обставини позивач просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житлом у будинку
АДРЕСА_1 та зобов'язати органи
реєстрації населення зняти ОСОБА_2 з
реєстрації за вищевказаною адресою.
У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала повністю вказуючи на
те, що на даний час вона має намір
продати належний їй на праві власності
будинок у АДРЕСА_1, однак через те, що у
будинку зареєстрований її син, вона не
може знайти покупців. Її син ОСОБА_2 у 2000
році покинув місце проживання у
с.Станова, після того за вироком суду
відбував покарання, та у 2003 році
повертався до с.Станова і прописався у
будинку позивачки, але знову покинув
місце своєї реєстрації, та жодного разу
у с.Станова не з'являвся. Особистих
речей відповідача у будинку не має.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча неодноразово
повідомлявся належним чином про час та
місце судового розгляду справи, за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку відповідно до ч.5 ст.74
ЦПК України. Поштова кореспонденція
була повернена до суду без вручення з
повідомленням, що адресат за
зазначеною адресою не проживає (а.с.
25,31,34,46), однак відповідно до абз.5 ч.5
ст.74 ЦПК України у разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.. За таких обставин,
зі згоди позивача, у відповідності до
вимог глави 8 ЦПК України, суд ухвалює
рішення під час заочного розгляду
справи.

Представник третьої особи
Тростянецького РС УДМС у судове
засідання не з'явився, про слухання
справи був повідомлений належним
чином, суд про причини неявки не
повідомив, письмових пояснень з
приводу вимог позивача до суду не
надав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм обставини.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 показала, що вони з позивачкою є
кумами, її сина знає ще з дитинства. У
АДРЕСА_1 проживали батьки позивачки.
Потім позивачка виїхала проживати у
м.Маріуполь. У вказаному будинку
зареєстрований син позивачки ОСОБА_2,
однак він ще у 2000 році виїхав з місця
своєї реєстрації та проживає у
м.Маріуполь. З 2000 року вона його не
бачила та зв'язок з ним не підтримує.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
показала, що добре знає родину ОСОБА_2,
які проживали у АДРЕСА_1. Син позивачки
ОСОБА_2, товаришував з її чоловіком. У
с.Станова Тростянецького району ОСОБА_2
проживав до 2000 року, та потів виїхав,
іноді він дзвонить її чоловікові.
Бачила ОСОБА_2 років 5 назад у м.Києві.

Згідно договору дарування від 03.06.1991
року ОСОБА_6 подарувала своїй доньці
ОСОБА_1 будинок з надвірними будовами в
АДРЕСА_1, що розташований на
присадибній земельній ділянці (а.с.7).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб ОСОБА_1 змінила
прізвище на ОСОБА_1, відповідно до
актового запису про шлюб від 25.01.1975 року
та 24.02.1983 року шлюб було розірвано (а.с.8)
. Також 03.03.1989 року вона змінила
прізвище на ОСОБА_1, відповідно до
актового запису про укладення шлюбу та
22.09.1992 року шлюб було розірвано (а.с.9).

Згідно довідки Станівської сільської
ради у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не проживає у
вказаному будинку більше 10 років (а.с.10),
що підтверджується також довідкою
Тростянецького РУ УДМС (а.с.13).

Відповідно до копії витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.48) на
підставі рішення Тростянецького
районного суду Сумської області від
11.01.2014 року (а.с.49).

Отже, в судовому засіданні встановлено,
що права позивачки, як власника
будинку, були порушені відповідачем,
який вибув з місця проживання, однак не
знявся з реєстрації.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.156 Житлового Кодексу УРСР
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно до ч.4 ст.156 Житлового Кодексу
УРСР до членів сім'ї власника будинку
належать особи, зазначені в ч.2 ст.64
цього Кодексу. До членів сім'ї наймача
належать дружина, їх діти, батьки ( ч.2
ст.64 ЖК УРСР).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
передбачено, що зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що вимоги позивачки про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням по
АДРЕСА_1 обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
органу реєстрації зняти відповідача із
реєстрації за місцем проживання, то
вказані вимоги не можуть бути судом
задоволені, як зайве заявлені
позивачем, оскільки щодо вказаних
вимог спір у справі відсутній та
обов'язок щодо зняття з реєстрації
місця проживання особи покладений на
органи реєстрації Законом України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" на
підставі, зокрема, рішення суду про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом.

Судові витрати, понесені позивачкою
необхідно залишити за нею.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215,224-226 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш
И В:

позов задоволено повністю

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житлом в
будинку АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Тростянецький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.С. Линник