Провадження № 2/161/602/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 січня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

26 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів,
мотивуючи свій позов тим, що перебуває
з відповідачем у шлюбі з 08 червня 1996
року, який було зареєстровано відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Луцького міського управління
юстиції Волинської області, актовий
запис № 557 .

Позивач вказує на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Одруження з
відповідачем виявилось невдалим.
Впродовж останніх років подружнє життя
між ними поступово погіршувалося, що в
кінцевому результаті привело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин. Збереження сім'ї вважає
неможливим.

Від шлюбу у них народилась дитина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває лише
на її утриманні. Позивачу одній важко
утримувати дитину. Відповідач
відмовляється від надання їм
матеріальної допомоги у добровільному
порядку.

Угоди про добровільний поділ майна, що
є їхньою спільною власністю, між ними
не досягнуто. За час проживання у шлюбі
ними було набуто таке майно: телевізор
марки Samsung LE - 32 С450Е 1W, який був
придбаний за 3916,00грн., 15.06.2011 року,
згідно квитанції про оплату № 1718;
автомобіль марки GEELY СК MR-7151A, номерний
знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, придбаний,
згідно довідки-рахунку від 21.10.2011року

На даний момент визначити вартість
автомобіля є неможливим, оскільки
відповідач утримує всі документи на
автомобіль у себе по місцю проживання.
Це авто було придбане ними після
весілля частково за їхні спільні гроші
та частково за кошти її батьків. Про
даний факт знав відповідач, проте
останній вважає, що автомобіль є його
особистою власністю.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просила шлюб розірвати, визначити
місце проживання сина з нею, та
стягувати з відповідача аліменти на
утримання дитини в розмірі 1000 гривень,
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття, провести поділ майна
подружжя, що є спільною сумісною
власністю.

В судове засідання позивач не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій
зазначила, що позов підтримує частково,
просить спільно нажите майно:
телевізор залишити у її власності,
стягнути половину вартості телевізора
у користь відповідача, автомобіль
залишити у власності відповідача,
стягнувши з останнього в її користь
половину вартості автомобіля, згідна
щодо стягнення аліментів в розмірі
650грн., просить шлюб розірвати , позовну
вимогу щодо визначення місця
проживання дитини залишити без
розгляду, стягнути судові витрати з
відповідача в її користь.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
зазначив, що позов визнає частково, а
саме: шлюб просив розірвати, стягувати
з нього аліменти згідно вимог Закону,
відповідно до статей 180, 181, 182 СК України
- 600грн., щомісячно. Поділ майна провести
наступним чином: телевізор залишити
позивачу (вартість 3916грн.), автомобіль
залишити йому, кошти в сумі 14000грн.
зобов'язується компенсувати позивачу,
судові витрати розподілити згідно
чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) та
ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 12 червня
2011 року, який було зареєстровано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Луцького міського
управління юстиції Волинської області,
актовий запис № 557 , про що видано
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 12
червня 2011 року.

Судом встановлено, що сторони тривалий
час не підтримують подружніх відносин,
спільного господарства не ведуть, шлюб
існує лише формально. За таких
обставин, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам кожного з них, що має істотне
значення.

З матеріалів справи вбачається, що від
шлюбу у сторін народилась одна дитина:
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 03
листопада 2011року, виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Луцького міського управління
юстиції Волинської області. (а.с.9).

Судом встановлено, що неповнолітня
дитина на даний час перебуває на
утриманні позивача. Відповідач є
батьком дитини, однак в добровільному
порядку не надає матеріальної допомоги
на її утримання.

Відповідно ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України аліменти
присуджується у частці від доходу
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів, у
відповідності до ст.182 СК України, суд
врахував стан здоров'я та матеріальне
становище сторін, і приходить до
висновку, що з відповідача слід
стягувати в користь позивача аліменти
на утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 650 гривень, щомісячно,
починаючи з дня подачі позову до суду і
до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що за час проживання
у шлюбі сторонами було набуто наступне
майно: телевізор марки Samsung LE - 32 С450Е 1W,
який був придбаний за 3916,00грн., 15.06.2011
року, згідно квитанції про оплату № 1718;
автомобіль марки GEELY СК MR-7151A, номерний
знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, ринкова
вартість якого згідно висновку № 798
експертного автотоварознавчого
дослідження автомобіля GEELY СК MR-7151
АС0791ВС від 29.01.2014 року, який міститься в
матеріалах справи, становить 31093,60грн.

Згідно статті 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч.1, 2 статті 71СК України,
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Сторони погодились щодо вартості майна
та порядку його розподілу.

За таких обставин, у власність позивача
ОСОБА_1 слід виділити телевізор марки
Samsung LE - 32 С450Е 1W вартістю 3916грн., у
власність відповідача ОСОБА_2 виділити
автомобіль марки GEELY СК MR-7151A вартістю
31093,60грн., номерний знак НОМЕР_1, 2008 року
випуску та стягнути з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 половину вартості телевізора,
що становить 1958грн., а з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 половину вартості
вищевказаного автомобіля , що складає
15546,80грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача слід стягнути сплачене
позивачем державне мито (судовий збір),
а саме:

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 70 ч.1, 71 ч.1 та 2, 110,112, 180, 182, 184 СК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
народилася у місті Луцьку Волинської
області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
народився у місті Луцьку Волинської
області, зареєстрований 12 червня 2011
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 557 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає по
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650
(шістсот п'ятсот гривень), щомісячно,
починаючи з 26 липня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 344,10 грн. (триста
сорок чотири гривні 10 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 копійок).

У власність ОСОБА_1 виділити телевізор
марки Samsung LE - 32 С450Е 1W вартістю 3916грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
1958грн. (одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят
вісім гривень), як компенсацію половини
вартості телевізора.

У власність ОСОБА_2 виділити автомобіль
марки «GEELY СК MR-7151A», номерний знак
НОМЕР_1, 2008 року випуску вартістю
31093,60грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
половину вартості вищевказаного
автомобіля, а саме: 15546,80грн.
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок шість
гривень 80 копійок).

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В. Івасюта