справа № 762/582/14-ц
провадження № 2-д/762/4/14
БАЛАКЛАВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
У Х В А Л А

« 18» лютого 2014 року
м.
Севастополь

Суддя Балаклавського
районного суду міста Севастополя
Дибець О.М., розглянувши матеріали
клопотання ОСОБА_1 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення Кіровського районного суду
міста Єкатеринбурга Російської
Федерації від 21 жовтня 2011 року у
цивільній справі за позовною завою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання дитини і за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини і
порядку спілкування дитини,

в с т а н о в и в :

17 січня 2014 року з Апеляційного суду
міста Севастополя до Балаклавського
районного суду міста Севастополя
надійшло зазначене клопотання з
додатками, яке у порядку, встановленому
111 Цивільного процесуального кодексу
України, передано визначену судді лише
17 лютого 2014 року.

Заявниця просить компетентний суд
України за місцем проживання боржника
визнати і надати дозвіл на примусове
виконання рішення Кіровського
районного суду міста Єкатеринбурга
Російської Федерації від 21 жовтня 2011
року, яким місце проживання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визначено разом з
матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Рішення про відібрання дитини та її
повернення іноземним судом не
ухвалювалось.

Відповідно до частини 2, пп. 1, 2, 6 частини
3 статті 394 Цивільного процесуального
кодексу України, а також статті 53
Конвенція про правову допомогу і
правові відносини у цивільних,
сімейних і кримінальних справах (далі
-Конвенція) до клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду додаються документи,
передбачені міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, зокрема,
засвідчена в установленому порядку
копія рішення іноземного суду, про
примусове виконання якого подається
клопотання; офіційний документ про те,
що рішення іноземного суду набрало
законної сили (якщо це не зазначено в
самому рішенні); засвідчений
відповідно до законодавства переклад
перелічених документів українською
мовою або мовою, передбаченою
міжнародними договорами України.

Згідно статті 54 Конвенції суд, що
розглядає клопотання про визнання і
дозвіл примусового виконання рішення,
обмежується встановленням того, що
умови, передбачені цією Конвенцією,
дотримані.

Разом з тим до клопотання не додано ні
засвідченої в установленому порядку
копії рішення Кіровського районного
суду міста Єкатеринбурга Російської
Федерації від 21 жовтня 2011 року, ні
документа, що підтверджує факт
набрання ним законної сили, ні його
офіційного перекладу на українську
мову.

Власне клопотання взагалі не містить
прохання до компетентного суду
допустити примусове виконання рішення
іноземного суду.

Крім того, рішення про визначення місця
проживання дитини не є таким, що за
своїм характером передбачає вчинення
активних дій з його примусового
виконання, водночас рішенням
Кіровського районного суду міста
Єкатеринбурга Російської Федерації
від 21 жовтня 2011 року не вирішувалось
питання відібрання дитини від батька
та її повернення до міста Єкатеринбург.

Згідно частини четвертої статті 394
Цивільного процесуального кодексу
України суд, встановивши, що клопотання
і документи, що додаються до нього, не
оформлено відповідно до вимог,
передбачених цією главою, або до
клопотання не додано всі перелічені
документи, залишає його без розгляду та
повертає клопотання разом з
документами, що додано до нього, особі,
що його подала.

На підставі викладеного і керуючись
вимогами ст.ст. 208-210, 390-394 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення Кіровського районного суду
міста Єкатеринбурга Російської
Федерації від 21 жовтня 2011 року у
цивільній справі за позовною завою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання дитини і за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини і
порядку спілкування дитини - залишити
без розгляду і повернути разом з
документами, що додано до нього, особі,
що його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Дибець О.М.