Справа № 145/2669/13-ц
Провадження №2/145/112/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.01.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Ворошилівської сільської
ради про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько, ОСОБА_3, який до дня смерті
проживав та був зареєстрований в м.
Гнівань Тиврівського району
Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина
до складу якої входить земельна
ділянка 0,1800 га, цільове призначення -
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована по АДРЕСА_2.

За життя батько своїм майном не
розпорядився, заповіту не залишив. Вона
є спадкоємицею першої черги
спадкування за законом після його
смерті. Крім неї, інших спадкоємців
першої черги спадкування за законом
немає.

Вона прийняла спадщину після смерті
батька, подавши відповідну заяву до
Тиврівської державної нотаріальної
контори в передбачений законом строк.

В даний час бажає переоформити належне
її батьку нерухоме майно на себе, однак
одержати свідоцтва про право на
спадщину на вказану земельну ділянку в
нотаріальній конторі немає можливості
через відсутності державного акту,
який би посвідчував право спадкодавця
на неї.

Разом з тим право на земельну ділянку
площею 0,18 га спадкодавець набув на
підставі рішення 6 сесії 5 скликання
Ворошилівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області від 14 травня 2007 року, яким вона
була безоплатно передана йому у
приватну власність.

До 01.01.2002 року (дата набрання чинності
ЗК України в редакції 2001 року) передача
у приватну власність громадянам
земельних ділянок здійснювалась у
відповідності до ЗК України в редакції
1990 року та Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
право приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених статтею 1 цього
Декрету, посвідчувалося відповідною
місцевою радою, про що робився запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку. Тобто, право власності
громадян на земельну ділянку виникало
з моменту прийняття відповідною радою
рішення про передачу у власність
громадянину земельної ділянки, але з
наступною видачею державного акта на
право власності на земельну ділянку.

Тобто ОСОБА_3 за життя набув право
власності на земельну ділянку, однак не
встиг отримати правовстановлюючого
документу на неї.

Оскільки її батько помер не закінчивши
процесу приватизації земельної
ділянки, та не отримав державного акту,
що посвідчує його право власності на
приватизовану земельну ділянку, вона
вимушена звернутись до суду з даним
позовом.

Відповідно до звіту про експертну
грошову оцінку земельної ділянки ТОВ
«Науково -дослідне консалтингове
підприємство «Пектораль» від 28.10.2013 р.
вартість земельної ділянки площею 0,18
га, що розташована в АДРЕСА_2 становить
17546,00 гривень.

Оскільки отримати свідоцтво про право
на спадщину за законом у нотаріальній
конторі немає можливості, я вимушена
звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за нею, ОСОБА_2,
право на земельну ділянку загальною
площею 0,1800 га, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, вартістю 17546,00 грн.,
яка розташована по АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Гнівань Тиврівського району
Вінницької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи повідомлений. Ворошилівська
сільська рада подала суду заяву, в якій
просить справу розглянути у
відсутності її представника, позов
визнає.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_3, який до дня смерті
проживав та був зареєстрований в м.
Гнівань Тиврівського району
Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить земельна
ділянка 0,1800 га, цільове призначення -
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована по АДРЕСА_2, що
стверджується рішенням 6 сесії 5
скликання Ворошилівської сільської
ради Тиврівського району Вінницької
області від 14 травня 2007 року (а.с.8),
ситуаційним планом земельної ділянки,
що розташована в АДРЕСА_2 (а.с.9).

Позивачка - спадкоємиця першої черги в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, спадщину прийняла,
звернувшись у встановлений
законодавством термін до Тиврівської
державної нотконтори з відповідною
заявою, інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно, немає,
що стверджується довідкою Тиврівської
державної нотконтори №1930/01-16 від 28.12.2013
р., витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі №28834950 від 25.11.2011 р.

Вартість земельної ділянки площею 0,18
га, що розташована в АДРЕСА_2 становить
17546,00 гривень, що стверджується звітом
про експертну грошову оцінку земельної
ділянки ТОВ «Науково -дослідне
консалтингове підприємство
«Пектораль» від 28.10.2013 р.

Заборони на спадкове майно немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №7 "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну
ділянку загальною площею 0,1800 га,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
вартістю 17546,00 грн., яка розташована по
АДРЕСА_2, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Гнівань Тиврівського
району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.