РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

в складі : головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря -
Черненко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просила постановити рішення,
на підставі якого визнати відповідача
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням, що розташоване
за адресою АДРЕСА_1.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що
вона є власниками вищезазначеної
квартири на підставі договору
дарування від 13.10.2004 року. В даній
квартирі зареєстровані вона - ОСОБА_1,
її колишній чоловік - відповідач у
справі ОСОБА_2, донька ОСОБА_3

03.10.2011 року відповідач ОСОБА_2 зібравши
свої речі, віддавши добровільно ключі
від цієї квартири, пішов жити з іншою
жінкою до квартири АДРЕСА_2, яка
належить йому на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
14.07.2004 року, де і проживає до
теперішнього часу.

З жовтня 2011 року позивач самостійно
сплачує комунальні платежі, які
нараховуються у тому числі і на ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що реєстрація
відповідача у спірній квартирі носить
формальний характер, він має інше
житло, де може бути зареєстрованим,
позивач вважає, що є всі підстави для
задоволення її позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заявлений позов підтримала у повному
обсязі та дала пояснення про обставини,
які викладені у рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав частково та пояснив, що
дійсно з позивачем він перебував у
зареєстрованому шлюбі. На початку
жовтня 2011 року він самостійно виїхав зі
спірної квартири. Через деякий час
колишня дружина віддала його особисті
речі. Однак, відповідач вважає, що речі
йому були віддані не у повному обсязі,
до теперішнього часу в кварті
залишаються ціни папери на його ім'я,
обручка, ноутбук. Він не заперечує
проти того, щоб знятися з
реєстраційного обліку зі спірної
квартири, однак після того як позивач
віддасть йому речі, які там залишилися.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, знаходить заявлений
позов обґрунтованим та задовольняє
його, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 13.10.2004
року на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1. ( а.с. 10-11,13)

Відповідач ОСОБА_2 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, який
було розірвано на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 11.09.2013 року. ( а.с. 9)

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс»
дільниці №65 від 10.12.2013 року, за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 (а.с. 8)

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, і проти цього не заперечував
відповідач, останній в спірній
квартирі не проживає з жовтня 2011 року,
квартирою не цікавиться. Будь-яких
перешкод щодо проживання відповідача у
спірній квартирі позивач не
утворювала. Відповідач ОСОБА_2 проживає
за адресою АДРЕСА_2, в квартирі що
належить йому на праві власності.

Дійсно, згідно договору
купівлі-продажу квартири від 14.07.2004
року ОСОБА_2 на праві особистої
власності належить АДРЕСА_2. Право
власності на квартиру зареєстровано у
встановленому законом порядку. ( а.с.
12,14)

З висновку про результати розгляду
матеріалу від 27.02.2013 року вбачається, що
ОСОБА_2 на протязі останнього року
мешкає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 за
адресою АДРЕСА_2. ( а.с. 15)

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони є
сусідами позивача. Їм достовірно
відомо, що відповідач ОСОБА_2, колишній
чоловік позивачки. З жовтня 2011 року
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не проживає, його
особисті речі в квартирі відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разу
відсутності члена сім*ї без поважним
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, заповідати, здавати
в оренду, обмінювати, закладати,
укладати інші не заборонені законом
угоди.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

У зв'язку з тим, що в судовому засіданні
було достовірно встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі
не проживає без поважних причин понад
один рік, будь-якої домовленості
стосовно цього між ним та власником
квартири не має, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1
відповідають вимогам закону, а тому
підлягають безумовному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 7, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст. 150 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ч.2 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, що
розташоване за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В. В. Труханович