АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/793/2014
Головуючий 1 інст. - Сорока
Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» - Лисенка
Максима Олександровича на ухвалу
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 03 грудня 2013 року по справі
за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» про заміну
сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 06.12.2010р.
задоволено позов ПАТ «Перший
український міжнародний банк» (далі по
тексту - ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №5360947 від 20.04.2007р. в
загальному розмірі 44165,71 доларів США та
судових витрат.

22.11.2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» (далі по
тексту - ТОВ «АНСУ»), звернулось до суду
з заявою про заміну сторони у
виконавчому провадженні у якій просило
суд замінити стягувача виконавчого
провадження по справі № 2-5810/10 за
позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, на ТОВ «АНСУ».

В обґрунтування своїх вимог заявник
вказував, що вказане вище заочне
рішення не виконане, а 16.07.2013р. між ПАТ
«ПУМБ» та TOB «АНСУ» укладено договір №
1034/44 про передачу права вимоги від ПАТ
«ПУМБ» до ОСОБА_4

Ухвалою Червонозаводського районного
суду від 03 грудня 2013 року відмовлено у
задоволенні заяви ТОВ «АНСУ».

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«АНСУ» - Лисенко М.О. просить скасувати
вказану ухвалу, вважаючи її
необґрунтованою та такою, що
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначає,
що суд першої інстанції дійшов хибного
висновку про те, що лише ОСОБА_4 та ПАТ
«ПУМБ», які є сторонами виконавчого
провадження, та державний виконавець
мають право звернутись із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження.

Як на доказ хибності висновку суду
апелянт посилається на правову
позицію, висловлену Верховним Судом
України в постанові від 20.11.2013 року по
справі №6-122цс13 про перегляд судових
рішень у справі Автозаводського
районного суду м.Кременчуга
Полтавської області за позовом ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБИ_1, ОСОБИ_3 про
стягнення заборгованості та заявою ПАТ
«Дельта Банк» про заміну сторони
виконавчого провадження.

Сторони та заявник, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи, не з'явилися, причину
неявки не повідомили. Відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України справа розглядається
за їх відсутністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскарженої ухвали,
обговоривши доводи апелянта, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ
«АНСУ» про заміну сторони у
виконавчому провадженні, суд першої
інстанції виходив лише з того, що ТОВ
«АНСУ» не є стороною виконавчого
провадження, а відтак і не має права
звертатися з такою заявою до суду.

Однак з таким вирішенням питання про
заміну сторони виконавчого
провадження колегія суддів погодитися
не може, оскільки суд припустився
порушень норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання про
заміну сторони виконавчого
провадження.

В оскарженій представником ТОВ «АНСУ»
ухвалі суд першої інстанції правильно
зазначив, що у відповідності до вимог
частини 1 ст.378 ЦПК України у разі
вибуття однієї зі сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Однак поза увагою суду залишилась
норма ст.8 Закону України «Про
виконавче провадження» частина 5 якої
передбачає, що у разі вибуття однієї із
сторін виконавчого провадження
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником.

Про право звертатися безпосередньо до
суду з заявою про заміну сторони у
виконавчому провадженні іншою
заінтересованою особою, яка за
договором відступлення права вимоги
(договором цесії) набуває прав
кредитора, а відтак і права звертатися
до суду із заявою про заміну сторони
виконавчого провадження з наданням їй
статусу сторони виконавчого
провадження, зазначено також і в
Постанові Верховного Суду України від
20.11.2013 року по справі №6-122цс13, висновки
якого є обов'язковими для всіх судів
України.

Отже, висновок суду в оскарженій ухвалі
в тій частині, що ТОВ «АНСУ» взагалі не
має права звертатися з заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження, не відповідає зазначеним
вище вимогам закону.

Разом з тим, апеляційна скарга в
частині вимог про ухвалення
апеляційним судом нового судового
рішення про заміну сторони виконавчого
провадження не може бути задоволена,
оскільки це питання не вирішувалося
судом першої інстанції у передбаченому
законом порядку.

Так, частиною 2 ст.378 ЦПК України
передбачено, що питання про заміну
сторони виконавчого провадження суд
розглядає у судовому засіданні з
повідомленням сторін та
заінтересованих осіб. Неявка сторін та
інших осіб не є перешкодою для
вирішення питання про заміну сторони
виконавчого провадження.

З огляду на положення другого речення
частини 2 ст.378 ЦПК України суд
розглянув заяву ТОВ «АНСУ» за
відсутністю сторін та інших осіб, за
відсутністю даних, що ці особи
повідомлені про час та місце розгляду
справи, не врахувавши, що у такий спосіб
можливо розглядати справу за умови, що
сторони та заінтересовані особи
повідомлялися про розгляд справи та за
наявністю доказів, які б містили
достатні дані щодо обставин, які мають
значення для вирішення питання про
заміну сторони виконавчого
провадження з огляду на вимоги
ст.ст.512-517 ЦК України та ст.ст.58,59,64 ЦПК
України.

Оскільки суд першої інстанції по суті
не перевіряв викладені в заяві ТОВ
«АНСУ» доводи про те, що воно набуло
права вимоги як кредитора по
відношенню до ОСОБА_4 в межах
виконавчого провадження з виконання
заочного рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 06.12.2010р. у
справі № 2-5810/10 і не зробив відповідних
висновків, які могли би бути предметом
апеляційного перегляду, то оскаржена
заявником ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд питання про
заміну сторони виконавчого
провадження і вирішення по суті заяви
ТОВ «АНСУ» у передбаченому законом
порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3
ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» - Лисенка
Максима Олександровича - задовольнити
частково.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 03 грудня 2013 року
скасувати.

Справу передати до суду першої
інстанції на новий розгляд для
вирішення питання про заміну сторони
виконавчого провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, касаційному оскарженню,
згідно ч.2 ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: