Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №272/1456/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Трохимчук Н.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Андрушівського районного
суду Житомирської області від 25 грудня
2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, що 24.10.2011 року
ОСОБА_2 викрала у нього з будинку 300
грн., про що він повідомив міліцію 07.10.2013
року. Не відшкодувавши шкоду,
відповідачка 12.04.2013 року повторно
скоїла крадіжку 210 грн., що
підтверджується вироком суду. В
порядку кримінального провадження
його цивільний позов не розглядався, а
тому просив стягнути з ОСОБА_2 510 грн. на
відшкодування шкоди, заподіяної
злочином.

Рішенням Андрушівського
районного суду Житомирської області
від 25 грудня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 210 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди. Стягнуто з
відповідачки на користь держави 229 грн.
40 коп. судового збору. У задоволенні
решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Апелянт зазначив, що
суд безпідставно не прийняв до уваги
заяву відповідачки, яку вона написала у
нього вдома та обіцяла повернути
викрадені 300 грн.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦПК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З роз'яснень, викладених у п. 18
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 31.03.1989 року "Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна" (з послідуючими
змінами) вбачається, що при розгляді в
порядку цивільного судочинства позову,
який випливає з кримінальної справи,
суд визначає суми, що підлягають
стягненню на відшкодування шкоди, з
урахуванням доказів, наявних у
кримінальній справі та додатково
представлених сторонами під час
розгляду цивільної справи.

Встановлено, що вироком Андрушівського
районного суду Житомирської області
від 07.10.2013 року ОСОБА_2 притягнуто до
кримінальної відповідальності за ч. 2
ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК
України, зокрема за те, що вона 12.04.2013
року таємно викрала з будинку ОСОБА_1 210
грн., чим спричинила потерпілому шкоду
на вищевказану суму (а.с. 3-4). З вироку
вбачається, що відповідачка визнала
себе винною у вчиненні крадіжки,
цивільний позов під час розгляду
кримінальної справи ОСОБА_1 не
заявлявся.

01.10.2013 року позивач звернувся до
Андрушівського РВ УМВС України в
Житомирській області із заявою, в якій
повідомив, що 24.10.2011 року ОСОБА_2
викрала у нього з будинку 300 грн. (а.с. 6).

28.11.2013 року слідчим Андрушівського РВ
УМВС України в Житомирській області
винесено постанову про закриття
кримінального провадження по
вищевказаній заяві, за відсутності
доказів на підтвердження того, що кошти
в сумі 300 грн. викрала ОСОБА_2 (а.с. 25).
Дана постанова є чинною.

Оскільки відповідачка відбуває
покарання в місцях позбавлення волі,
нею двічі надсилалася до суду заява про
часткове визнання позову. Зокрема,
ОСОБА_2 зазначала, що гроші в сумі 300
грн. вона у позивача не брала (а.с. 19, 27).

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову на суму 210 грн., оскільки ОСОБА_1
не надано будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідачка викрала у нього 300
грн. Доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують, підстав
для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Андрушівського
районного суду Житомирської області
від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча Судді