У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого судді
Собіни І.М.

Суддів: Григоренка М.П.,
Рожина Ю.М.,

Секретар судового
засідання Демчук Ю.Ю.

З участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції Кайдалова Олексія Олеговича на
ухвалу Дубровицького районного суду
від 27 грудня 2013 року у справі за
поданням старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції
Кайдалова Олексія Олеговича про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дубровицького районного
суду від 27 грудня 2013 року в задоволенні
подання державного виконавця відділу
ДВС Дубровицького РУЮ про тимчасове
обмеження громадянина України ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань
відмовлено.

В поданій на ухвалу апеляційній
скарзі державний виконавець відділу
ДВС Дубровицького РУЮ доводить про її
незаконність та необгрунтованість
через порушення норм процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи.

Зазначає, що судом першої
інстанції не враховано положень п.1, п.18
ст. 11 Закону України „Про виконавче
провадження".

По наведених підставах просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову ухвалу про
задоволення подання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про її
відхилення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову
в задоволенні подання, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
державним виконавцем не надано
достатніх доказів умисного ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів.

Справа № 22ц/787/400/2014
Головуючий у 1-й інстанції Отупор К.М.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Дубровицького РУЮ
перебуває виконавчий лист, виданий
Дубровицьким районним судом № 2-425/10
від 14 квітня 2011 року про стягнення з
ОСОБА_1 боргу в сумі 57358, 58 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
обґрунтованості заявленого державним
виконавцем подання не заслуговують на
увагу, оскільки достатніх доказів, що
свідчать про ухилення боржника від
виконання зобов'язань суду не надано, а
сама лише наявність виконавчого
провадження про стягнення з боржника
коштів не може бути підставою для
обмеження особи у свободі пересування,
гарантованому ст. 33 Конституції
України.

Крім того, як видно з журналу
судового засідання, в судове засідання
27 грудня 2013 року боржник з'явився, борг
визнає, від його сплати не ухиляється,
єдиним джерелом його доходів є
тимчасові заробітки за кордоном
зокрема, в Республіці Білорусь куди він
періодично виїздить тривалістю на один
місяць.

Державний виконавець не долучив
до свого подання опису документів
виконавчого провадження, особисто не
прибув у судове засідання.

Державний виконавець відповідно
до ч. 2 ст. 10 ЦПК України не навів у
своєму поданні наявність умислу та
факти ухилення боржника від виконання
зобов"язання, хоч тягар доказування
обставин ухилення боржника від
виконання зобов"язань покладається
саме на державного виконавця.

Обмеживши його у праві виїзду за кордон
він втратить останню можливість
виконати рішення суду, можливості
знайти роботу в Україні за місцем
проживання він не має (а.с. 11).

Враховуючи, що ухвала
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить..

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312-315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції
відхилити.

Ухвалу Дубровицького районного
суду від 27 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання нею чинності.

Головуючий
Собіна І.М.

Судді :
Григоренко М.П.

Рожин Ю.М.