Справа №587/196/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - СтепаненкоНомер
провадження 22-ц/788/440/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 57
УХВАЛА

04 березня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 04 лютого 2014 року
про задоволення заяви ОСОБА_3 про зміну
та встановлення способу і порядку
виконання рішення Сумського районного
суду Сумської області від 25 травня 2011
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,

треті особи: Відділ регіонального
розвитку, містобудування та
архітектури Сумської районної
державної адміністрації, Стецьківська
сільська рада Сумського району,
Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області,

про усунення перешкод в користуванні
власністю,

в с т а
н о в и л а :

22 січня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою.

Зазначаючи, що виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Сумського районного суду Сумської
області від 25 травня 2011 року закрито у
зв'язку з неможливістю виконання
даного рішення суду без участі
боржника, просив змінити і встановити
спосіб і порядок виконання цього
рішення суду, а саме: провести
примусове знесення відділом ДВС
Сумського РУЮ за рахунок боржника
ОСОБА_2 самочинно збудованих будівель:
сараю літ. «Ж», кухні літ. «Е» з погрібом
літ. «п/г», які розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1

Ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 04 лютого 2014 року
заяву ОСОБА_3 задоволено. Змінено та
встановлено спосіб і порядок виконання
рішення Сумського районного суду
Сумської області від 25 травня 2011 року
по справі №2-60/11 за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Зобов'язано провести примусове
знесення відділом ДВС Сумського РУЮ за
рахунок боржника ОСОБА_2 самочинного
збудованих будівель: сараю літ. «Ж» та
кухні літ. «Е» з погрібом літ. «п/г», які
розташовані на території
домоволодіння АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначену ухвалу суду першої інстанції
скасувати.

Вважає, що у суду не було підстав для
розгляду вказаної заяви, оскільки
виконавче провадження закінчено, а
зміна способу виконання рішення суду
допускається лише за умови відкритого
виконавчого провадження та існування
обставин, що утруднюють виконання
рішення.

Крім того, зазначає, що на даний час
будівлі, які на момент ухвалення
рішення суду про примусове знесення
були самочинно збудованими, є
узаконеними об'єктами його права
власності, з отриманням на них
правовстановлюючих документів, а тому
зміна способу і порядку виконання
рішення суду призведе до знесення
законно побудованих споруд, що не було
предметом спору при розгляді справи по
суті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
представника, заперечення ОСОБА_3 і
його представника, дослідивши
матеріали даної справи та цивільної
справи №2-60/11, перевіривши ухвалу в
межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи,
рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 25 травня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
14 липня 2011 року, зобов'язано ОСОБА_2
знести самочинно збудовані сарай літ.
«Ж», кухню літ. «Е» з погрібом літ. «п/г»,
розташовані у домоволодінні АДРЕСА_1
(а.с.5-6).

27 липня 2011 року на виконання вказаного
рішення Сумським районним судом
Сумської області виданий виконавчий
лист №2-60 (а.с.154), а постановою
державного виконавця ВДВС Сумського
РУЮ від 25 серпня 2011 року відкрите
виконавче провадження та надано
боржнику семиденний термін для
самостійного виконання (а.с.153, 154).

На підставі заяв ОСОБА_2 ухвалою
Сумського районного суду Сумської
області від 29 вересня 2011 року
відстрочено виконання вказаного
рішення до 30 листопада 2011 року, а
ухвалою цього ж суду від 23 січня 2012 року
надано відстрочку виконання до 01
квітня 2012 року (справа №2-60/11 а.с.241, 272).

Постановою державного виконавця ВДВС
Сумського РУЮ від 20 грудня 2011 року за
невиконання рішення суду на боржника
ОСОБА_2 накладався штраф (а.с.156).

Постановою державного виконавця ВДВС
Сумського РУЮ від 12 квітня 2012 року на
боржника повторно накладено штраф за
ухилення від виконання рішення суду
(а.с.157).

За наслідками подання державного
виконавця від 25 травня 2015 року
порушувалась кримінальна справа №12660009
щодо ОСОБА_2 за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.382 КК України за
фактом умисного невиконання рішення
суду, що набрало законної сили, проте
постановою слідчого СВ Сумського РВ
УМВС України в Сумській області від 26
грудня 2013 року це кримінальне
провадження закрито у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення (а.с.118-119, 158).

Постановою державного виконавця ВДВС
Сумського РУЮ від 16 липня 2012 закінчено
виконавче провадження на підставі ч.3
ст.75 Закону України «Про виконавче
провадження» (неможливість виконання
рішення без участі боржника) і
виконавчий лист повернутий
стягувачеві (а.с.7).

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 17 січня 2013 року за
наслідками апеляційного перегляду
відмовлено у задоволенні скарги
стягувача ОСОБА_3 на вказану постанову
державного виконавця (а.с.159-160).

Звертаючись до Інспекції ДАБК у
Сумській області 28 грудня 2012 року за
узаконенням самочинних будівель
ОСОБА_2 подав лише повідомлення про
початок будівельних робіт та
декларацію про готовність до
експлуатації об'єктів, де містилась
інформація про Державний акт на землю
та назва нежитлових приміщень, а про
наявність рішення суду від 25 травня 2011
року, яке набрало законної сили, щодо
знесення самочинних будівель він цей
орган не повідомляв (а.с.103).

Замовляючи проведення поточної
технічної інвентаризації на
домоволодіння АДРЕСА_1, ОСОБА_2 також не
надавав інформації про наявність
будь-яких рішень судів відносно даного
майна (а.с.91).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 12 березня 2013 року ОСОБА_2 на праві
приватної власності з 12 лютого 2013 року
належать сарай літ. «Ж», кухня літ. «Е»
та підвал літ. «п/г», розташовані у
домоволодінні АДРЕСА_1 ( а.с.27-29).

За таких в цілому правильно
встановлених обставин, змінюючи спосіб
і порядок виконання рішення суду від 25
травня 2011 року місцевий суд виходив з
того, що боржник ОСОБА_2 ні в
добровільному, ні в примусовому
порядку не виконав рішення суду про
примусове знесення самочинно
збудованих будівель і дійшов висновку
про наявність обставин передбачених
ст.373 ЦПК України та ст.36 Закону України
«Про виконавче провадження» для зміни
та встановлення способу і порядку
виконання рішення суду.

Однак такі висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на
неправильному застосуванні і
порушенні норм процесуального права.

Дійсно, ст.373 ЦПК України і ст.36 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачена можливість відстрочення і
розстрочення, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду за заявою державного виконавця
або сторони у виняткових випадках за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо).

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.10
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
від 26 грудня 2003 року №14, задоволення
заяви про встановлення або зміну
способу й порядку виконання рішення
суду можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає, виходячи із
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення суду.

Системний аналіз цих норм дає підстави
вважати, що порушення питання про зміну
способу чи порядку виконання рішення
допускається тоді, коли рішення суду не
виконане і лише за наявності
відкритого виконавчого провадження.

З огляду на те, що ст.373 ЦПК України
міститься в розділі VI цього Кодексу
«Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах та рішень інших органів
(посадових осіб)», маються на увазі
сторони виконавчого провадження, а не
сторони по справі.

Цих обставин місцевий суд не врахував
та не звернув увагу, що постановою
державного виконавця ВДВС Сумського
РУЮ від 16 липня 2012 року, законність якої
підтверджена ухвалою суду апеляційної
інстанції, виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-60 про зобов'язання ОСОБА_2
знести самочинно збудовані будівлі,
закінчене (а.с.7), у зв'язку з чим не
вбачається законних підстав для
захисту прав ОСОБА_3 саме в обраний ним
спосіб.

За загальним правилом, у строки і
в порядку визначеному ст.ст.22, 23, ч.5 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» стягувач не позбавлений
можливості звертатися до органу ДВС
щодо повторного пред'явлення
виконавчого листа до примусового
виконання та у межах виконавчого
провадження (з обов'язковим
притягненням до участі у справі цього
органу ДВС) вирішувати питання про
зміну способу і порядку виконання
рішення.

Даною ж ухвалою покладено
обов'язки на юридичну особу, яка
взагалі не залучена до участі у справі.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника , то відповідно до вимог п.19 ч.3
ст.11, ч.2 ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження», сам державний
виконавець організовує виконання
відповідно до повноважень, наданих
йому законом, та внісши подання до
правоохоронних органів про
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
має право у разі необхідності залучати
до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача.

Залишився поза увагою місцевого суду і
той факт, що на даний час спірні будівлі
боржником узаконені, він набув на них
право власності та отримав відповідні
правовстановлюючі документи, про що
свідчать копія витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 12 березня 2013 року
(а.с.27-29).

У зв'язку з чим заявлені вимоги
зводяться не до зміни способу
виконання рішення, а до зміни суті
даного рішення суду.

Вважаючи такі дії та рішення
неправомірними і такими, що порушують
його охоронювані законом права та
інтереси, ОСОБА_3 не позбавлений
можливості звертатися з відповідними
позовними вимогами до компетентних
органів, які надали відповідні дозволи
та видали правовстановлюючі документи,
а також до ОСОБА_2 з нових підстав.

За таких порушень оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_3

Керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, п.1,4 ч.1 ст.311,
ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 04 лютого 2014 року
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну та
встановлення способу і порядку
виконання рішення Сумського районного
суду Сумської області від 25 травня 2011
року відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави
судові витрати у розмірі 121 грн. 80 коп.
за апеляційний перегляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -