Справа №589/5283/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Прачук О. В.Номер
провадження 22-ц/788/374/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 42
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М., Бойка В. Б.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 09 січня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5

про вселення, усунення перешкод у
користуванні будинком та виселення,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3

про визнання права проживання та
користування житловим будинком,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 09 січня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3 та
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає
рішення суду в частині вирішення
первісного позову незаконним та
необґрунтованим, посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права
та просить скасувати рішення в
оскаржуваній частині та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Зазначає, що відповідачки у спірному
житлі не зареєстровані, не є його
власницями, дозволу на їх вселення він
не надавав, а тому законні підстави їх
проживання у спірному домоволодінні
відсутні. Крім того, вони чинять йому
перешкоди у користуванні, як будинком з
господарськими спорудами, так і
земельною ділянкою. Вважає
безпідставними посилання суду на норми
сімейного законодавства при вирішенні
спору.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та його представника
ОСОБА_6, які підтримали доводи
апеляційної скарги, заперечення
представника позивачки за зустрічним
позовом ОСОБА_7, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4, мати позивача,
спільно з його батьком ОСОБА_8,
побудували житловий будинок АДРЕСА_1 та
з травня 1975 року проживали в ньому
разом зі своїми чотирма дітьми, в тому
числі й сином, позивачем по справі, та
дочкою ОСОБА_5, відповідачкою у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер.

Зазначений житловий будинок
успадкував позивач у справі, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 23.06.2013 року
(а.с.16). В ньому він зареєстрований з
листопада 2009 року, але фактично
постійно проживає в АДРЕСА_2 і цей факт
він не заперечує (а.с.8).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4,
продовжує проживати в цьому будинку,
хоча є зареєстрованою у у АДРЕСА_3, в
якій також зареєстрована та проживає
її дочка ОСОБА_5 (а.с.31-32,67,73-76).

На даний час вона є особою похилого
віку, їй виповнилося 84 роки, інвалідом І
групи й потребує сторонньої допомоги,
яку їй надає дочка ОСОБА_5

Частиною 1 ст.405 ЦК України передбачено,
що члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64
цього Кодексу. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.64 ЖК України передбачено,
що до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
мати позивача з 1975 року постійно
проживає у спірному будинку, була
членом сім'ї спадкодавця, залишилася
ним і після спадкування майна її сином,
місцевий суд правильно вважав, що
остання має право користування цим
житлом разом з його нинішнім власником
на рівних умовах.

Доказів постійного проживання ОСОБА_5 в
будинку АДРЕСА_1 позивач суду не надав,
чим не довів, що його права нею
порушені, тому позовні вимоги стосовно
його сестри є безпідставними та
обґрунтовано відхилені місцевим судом.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Всупереч цим вимогам закону позивач не
вказав ні законних підстав для
виселення своєї матері з належного
йому житла, ні доказів на їх
підтвердження, чим не довів наявність
законних підстав для її виселення. Не
надав він також і доказів на
підтвердження чинення відповідачами
перешкод, як у його вселенні, так і в
користуванні своєю власністю, чим не
довів обставини, якими він
обґрунтовував свої вимоги.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
ґрунтується на нормах права та
встановлених у справі обставинах.

Доводи заявника апеляційної скарги про
те, що місцевий суд безпідставно
застосував норми сімейного
законодавства, які у спірних
правовідносинах не підлягають
застосуванню, є безпідставними,
оскільки спір вирішений судом згідно з
вимогами цивільного та житлового
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, з врахуванням
моральних засад суспільства, принципів
справедливості та розумності.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права в оскаржуваній
частині рішення, які могли б бути
підставою для його зміни чи скасування.

При зверненні з апеляційною скаргою
апелянт не доплатив судовий збір у сумі
7 грн. 10 коп., тому він підлягає
стягненню з ОСОБА_3 в доход держави.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 09 січня 2014
року в частині вирішення первісного
позову ОСОБА_3 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 7 грн.
10 коп. не доплаченого судового збору за
розгляд справи апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -