Справа № 456/225/14
Головуючий у 1 інстанції: Андрейків В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6735/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.,

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

позивача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 24 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в
с т а н о в и л а:

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 липня 2014
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу задоволено. Розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який був
зареєстрований 21.10.2000 року у відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану по Стрийському районі
реєстраційної служби Стрийського
міського управління юстиції, актовий
запис №8. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_4
та ОСОБА_5 залишено проживати з ОСОБА_3.
Прізвище позивача після розірвання
шлюби залишено ОСОБА_3.

Вказане рішення суду оскаржила
відповідач ОСОБА_3, яка вважає його
незаконним та необґрунтованим, таким,
що постановлено без повного та
всебічного з'ясування обставин справи
без належного дослідження доказів, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить це
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити. Зазначає що судом не взято
до уваги, що у сторін є неповнолітні
діти, а також той факт, що позивач
ніколи не мав наміру розривати шлюб,
оскільки не було на це підстав (а.с. 41).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_2 в
заперечення апеляційної скарги, який
наполіг на розірванні шлюбу з
відповідачем, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
достатніх підстав для задоволення цієї
скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України,
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Положеннями ст.212 ЦПК України
визначено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ст.112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, інші обставини життя подружжя
та постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
добровільністю шлюбу є однією з
основних засад шлюбних правовідносин,
позивач не має наміру зберегти шлюб з
відповідачкою та категорично
наполягає на його розірванні.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 21
жовтня 2000 року. Від спільного життя
мають двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с. 7-10).

Під час розгляду справи встановлено, що
сторони спільно як подружжя разом не
проживають, тривалий час проживають
окремо та не ведуть спільного
господарства. Шлюб існує формально,
позивач категорично настоює на
розірванні шлюбу, миритися не бажає.
Тримісячний строк, який надавався
сторонам на примирення, позитивних
результатів не дав.

В апеляційній інстанції не здобуто
доказів, а апелянтом не надано таких
щодо примирення сторін та підтримання
сімейних відносин.

Таким чином, висновок суду про
необхідність розірвати шлюб між
сторонами ґрунтується на нормах закону
і відповідає волі одного з подружжя -
позивача у справі, який в суді
апеляційної інстанції підтвердив своє
бажання розірвати шлюб та не вбачає за
можливе зберігати шлюбні стосунки.

У відповідності до ст.51 Конституції
України, ст.ст.24,56 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу та його збереження
не допускається.

Сам факт наявності у сторін спільних
неповнолітніх дітей не є підставою для
примусового збереження шлюбу.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, судом
вірно встановлені фактичні обставини
справи, правильно застосовано
матеріальний закон, колегія суддів
вважає, що за даних обставин прийняте
судом рішення не може бути скасовано
чи змінено, а тому не вбачає достатніх
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, ч.1 п.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання цією ухвалою
законної сили.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

ОСОБА_6