Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2014 р.
Справа № 608/2241/13-ц

Номер провадження2/608/88/2014

Чортківський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

представника позивачки адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Чорткові справу
цивільного судочинства за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,---

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року позивачка
ОСОБА_2 звернулась в суд з
вищезазначеним позовом, в якому
вказала, що 11 грудня 2009 року між нею та
відповідачем був укладений договір
позики, на підтвердження якого
відповідач ОСОБА_3 надав розписку про
одержання в борг під три відсотки
місячних строком до грудня 2010 року 100 000
доларів США, що еквівалентно сумі 798 650
гривень відповідно до курсу НБУ станом
на 11 грудня 2009 року.

У строк визначений в
розписці відповідач борг не повернув.
На протязі 2012 - 2013 року вона
неодноразово зверталась з вимогою до
відповідача про повернення боргу та
сплати відсотків за користування
позикою, однак, відповідач ухиляється
від зустрічей з цього питання. Окрім
того, після отримання в неї позики він
отримав в банку ПАТ "Мегабанк» кредит в
розмірі 1 мільйон 300 тисяч гривень, чим
збільшив кредиторську заборгованість,
та надав в забезпечення банку майно,
яким фактично забезпечував
заборгованість перед нею, а саме:
житловий будинок та виробничі
приміщення.

Таким чином, незважаючи на всі можливі
заходи, які нею вживалися для
повернення грошових коштів одержаних
відповідачем відповідно до розписки
від 11 грудня 2009 року, залишені без
уваги.

В зв'язку з такими обставинами
позивачка в позовній заяві просить
стягнути з відповідача 798 650 гривень
боргу за договором позики та 1 039 776
гривень відсотків за користування
грошовими коштами, а також судові
витрати у вигляді сплаченого судового
збору.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
повторно в судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
розгляду справи вони повідомлені
належним чином, про поважні причини
неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає чатковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1046
Цивільного кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За ч. 2 ст. 1047 вищезазначеного
Кодексу на підтвердження укладання
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 11
грудня 2009 року між сторонами було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідач отримав від позивачки
на строк до грудня 2010 року під 3% позику
в сумі 100 000 доларів США.

Відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, актів цивільного
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності з ч. 1 ст. 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Як вбачається з матеріалів
справи на час звернення до суду
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання за договором позики,
грошові кошти та проценти позивачці не
повернув.

З розписки від 11 грудня 2009
року вбачається, що позтивачка
позичила відповідачу грошові кошти під
три відсотки (в розписці не вказано, що
це три відсотки місячних, як на це
вказує в своїй позовній заяві
позивачка). В заяві про перегляд
заочного рішення відповідач ОСОБА_3
зазначив, що він позичав кошти в
позивачки під три відсотки річних.
Фактично цим відповідач визнає, що він
позичав кошти в позивачки саме під три
відсотки річних.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 60
вищевказаного Кодексу кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Оскільки позивачкою не
доведено те, що грошові кошти нею були
надані відповідачу під три відсотки
місячних, а відповідачем по суті
визнається, що кошти він отримав від
позивачки під три відсотки річних, то з
врахуванням таких обставин суд
приходить до висновку, що з відповідача
в користь позивачки підлягають
стягненню відсотки в розмірі 3% річних
за період з 11 грудня 2009 року по 11 лютого
2014 року, що буде становити 99 831 гривню 25
копійок (798 650 гривень х 3% : 100% : 12 х 50
місяців (з 11грудня 2009 року по 11 лютого
2014 року)).

Відповідно до вимог ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України суд присуджує з відповідача на
користь позивачки понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
3 441 гривні.

Враховуючи наведене та
керуючись ст.ст. 526, 1046-1049 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 208,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_2 798 650 (сімсот дев'яносто вісім
тисяч шістсот п'ятдесят) гривень боргу
за договором позики та 99 831 (дев'яносто
дев'ять тисяч вісімсот тридцять одну)
гривню 25 копійок відсотків за
користування грошовими коштами, а
також 3 441 (три тисячі чотириста сорок
одну) гривню сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку
шляхом подання апеляційної скарги
апеляційному суду Тернопільської
області через Чортківський районний
суд Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В І Парфенюк