Справа № 2/311/311/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м.
Василівка

Василівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Сидоренко
Ю.В.,

при секретарі
Давидчук Ю.С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області про зняття
арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Василівського
районного суду надійшов з повозом до
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, в якому
просить зняти арешт з нерухомого майна.
На обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначає, що йому на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 25.01.2001 року належить 1/5 частина
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. При зверненні до Василівської
державної нотаріальної контори
Запорізької області з метою реєстрації
права власності на 3/50 частки квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 07.11.2013
року, йому стало відомо що 11.03.2001 року,
згідно постанови № б/н року, виданої
Державною виконавчою службою
Василівського району Запорізької
області, було внесено відповідний
запис до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
яким заборонено здійснення відчуження
об'єкту нерухомого майна, а саме: 1/5
частини квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Для з'ясування
обставин накладення арешту на належне
йому нерухоме майно, а саме: 1/5 частини
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, він звернувся до відділу
державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області,
де йому повідомили, що надати
інформацію щодо накладення арешту на
майно не мають можливості, у зв'язку із
закінченням строків зберігання
документів даної категорії. Тому він
вимушений звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить зняти арешт з
нерухомого майна, а саме з належної
йому 1/5 частини квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
наполягає на їх задоволенні за
підставами, викладеними у позовній
заяві.

Представник відповідача Василівської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з`явився, надав
суду заяву, в якій просить розглянути
справу у відсутність їх представника
та ухвалити рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали цивільної
справи №2/311/311/2014, матеріли
кримінальної справи № 1-202/97, всебічно і
повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи, давши їм оцінку у сукупності з
оголошеними та дослідженими
матеріалами справ, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню обставини,
встановлені судовим рішенням, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2
на праві приватної власності належить
1/5 частин квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_2 на підставі
Свідоцтва про право на житло від 25.01.2001
року, виданого виконкомом
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області, копія якого міститься в
матеріалах справи (а.с.7).

Згідно постанови № б/н від 11.03.2001 року
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, внесено запис до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, яким
заборонено здійснення відчуження
всього майна, яке належить на праві
приватної власності ОСОБА_2, позивачу у
справі, що вбачається з витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, виданому 17.12.2013 року
реєстраційною службою Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області (а.с.24-27).

Підставою для накладення арешту на
майно ОСОБА_2 стало існування
заборгованості по виконавчим листам,
виданим на підставі вироку
Василівського районного суду
Запорізької області від 03.04.1997 року,
яким ОСОБА_2 визнаний винним та
засуджений за ч.2 ст.140, ч.2 ст.145, ч.2 ст.215-3
КК України та стягнута заподіяна
потерпілим матеріальна шкода. За
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 04.06.1997 року остаточно
ОСОБА_2 визначено покарання за ч.2 ст.140,
ч.2 ст.215-3 КК у вигляді 4 років
позбавлення волі без конфіскації майна
у ВТК загального режиму (а.с.12-16).

Згідно довідки, виданої Бердянською
виправною колонією №77 Запорізької
області від 06.12.2000 року, ОСОБА_2
звільнений з місць позбавлення волі
06.12.2000 року по закінченню строку
відбуття покарання (а.с.10).

Листом за вих.№ 8/8-1-14/К-2 від 17.01.2014 року
Бердянська виправна колонія №77
Запорізької області повідомила, що
засуджений ОСОБА_2 був звільнений 06.12.2000
року і вибув за адресою: АДРЕСА_1.
Інформацію щодо сплати по виконавчим
листам ан ім.»я ОСОБА_2 не мають
можливості надати за терміном давності
(а.с.17).

Згідно відповіді ВДВС Василівського
РУЮ Запорізької області за вих..№ 25513/10
від 09.12.2013 року вбачається, що у зв'язку
із закінченням терміну зберігання
виконавчих проваджень (три роки),
позивачу ОСОБА_2 було рекомендовано
звернутися до суду для вирішення
питання про звільнення майна з-під
арешту (а.с.18).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги, що на теперішній час будь-яких
виконавчих проваджень по примусовому
виконанню стосовно боржника ОСОБА_2 у
відділі ДВС Василівського РУЮ
Запорізької області не знаходиться,
тобто на теперішній час відсутні
будь-які підстави для подальшого
арешту нерухомого майна, яке належить
на праві приватної власності
позивачеві ОСОБА_2, накладеного згідно
постанови держаного виконавця ВДВС
Василівсього РУЮ Запорізької області
№ б/н від 11.03.2001 року, тому суд вважає, що
заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження»,
ст.ст.10,11,60,79.88,208-209, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про зняття арешту
з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з 1/5 частини квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право
на житло, виданого 25.01.2001 року
виконавчим комітетом
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом 10 днів з
дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В. СИДОРЕНКО