Справа № 127/142/14-ц
УХВАЛА

12 лютого 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

при секретарі Сивенюк
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського
суду Вінницької області перебуває
цивільна справа № 127/142/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
забезпечення вищезгаданого позову,
зазначивши, що відповідач по справі
добровільно не відшкодовує завдані
збитки, позовні вимоги є значними, а
тому, на думку заявника, можуть
виникнути труднощі або виявитись
неможливим виконання рішення суду, в
силу чого, заявник просить суд
забезпечити позов шляхом накладання
арешту на майно відповідача.

Розглянувши заяву, вивчивши
письмові матеріали справи, вважаю, що
заява є необгрунтованою та не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено слідуючі види
забезпечення позову: накладання арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови ПВСУ № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Зміст позовної заяви зазначає, що
предметом позову є вимога про
стягнення з відповідача компенсації
завданої матеріальної шкоди у розмірі
12505 грн. 00 коп. та компенсації завданої
моральної шкоди у сумі 50000 грн. 00 коп.,
при цьому, заявник просить суд накласти
арешт на все майно відповідача, не
надаючи доказів існування такого майна
та доказів вартості відповідного
майна, що позбавляє суд додержатись
принципу співмірності виду
забезпечення позову із заявленими
вимогами і виконати норму ч 3 ст. 152 ЦПК
України, а саме: види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами, крім
того заявник не надав суду жодного
доказу про реальну загрозу невиконання
чи утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, в
силу чого, суд вважає заявлену вимогу
необгрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України , суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
заяви про забезпеченні позову по
справі № 127/142/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Копію ухвали негайно надіслати ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя