Справа №127/8568/13-ц
Провадження № 2/127/1161/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулось ПАТ КБ
«ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
позичальник ОСОБА_1 не виконує належним
чином свої зобов'язання за кредитним
договором № VIW3AK16910644 від 11.08.2008 року,
відповідно до якого отримала кредит у
розмірі 13 673,39 доларів США з кінцевим
терміном повернення до 10.08.2011 року,
однак станом на 18.09.2012 року має
непогашену заборгованість у розмірі 5
511,09 доларів США. Зазначені обставини і
стали підставою для звернення до суду
із даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Сауляк Є.В.
вимоги позову підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав у повному
обсязі, мотивуючи тим, що 28.07.2010 року
його довірителька в порядку
позасудового звернення стягнення на
предмет застави, добровільно передала
банку як заставодержателю автомобіль
та документи до нього, а відтак банк не
мав права в подальшому продовжувати
нарахування заборгованості за
кредитним договором. Крім того,
представник відповідача просив взяти
до уваги, що банк своєю бездіяльністю з
приводу довготривалої реалізації
вилученого предмета застави, сприяв
накопиченню заборгованості за
кредитним договором. Беручи до уваги
наведену обставину, а також скрутний
матеріальний стан його довірительки,
просив суд застосувати положення
статті 551 Цивільного кодексу України та
зменшити розмір нарахованої пені,
оскільки її розмір значно перевищує
розмір завданих збитків.

При розгляді справи судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

11.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
VIW3AK16910644, відповідно до якого остання
отримала кредит у розмірі 13 673,39
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15%
річних з кінцевим терміном повернення
до 10.08.2011 року. В разі неналежного
виконання умов договору позичальником,
банк має право вимагати дострокового
повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п. 6.2.2. договору кредиту,
позичальник зобов'язується сплатити
проценти за користування кредитом
відповідно до умов договору, в тому
числі здійснити повну сплату процентів
за користування кредитом не пізніше
дати фактичного повного погашення
кредиту.

Згідно з п.6.2.4. договору, позичальник
зобов'язується погасити кредит в
порядку, в сумах і в строки, що
передбаченні положеннями даного
кредитного договору.

Пунктом 17.1.3. договору передбачено, що
кредит надається із метою придбання
автомобіля.

Відповідно до пункту 17.9. договору,
предметом застави є належний ОСОБА_1
автомобіль марки «DAIHATSU SIRION», 2008 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Пунктом 13.1. договору передбачено, що
після настання події дефолту чи спливу
строку, встановленого у пункті 12.2.5.
договору для добровільного погашення
забезпечених вимог, предмет застави
може бути використаний для задоволення
з його вартості всіх забезпечених
вимог у їх максимальному розмірі, що
визначається на день фактичного
задоволення таких вимог. Пунктом 13.2.
договору визначений порядок
позасудової реалізації предмету
застави для задоволення вимог
кредитора.

Відповідно до Акту прийому-передачі
від 28.07.2010 року, складеного
працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк»,
позичальник ОСОБА_1 добровільно
передала заставодержателю належний їй
на праві власності предмет застави, а
саме автомобіль марки «DAIHATSU SIRION», 2008
року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, а також
реєстраційне посвідчення НОМЕР_4 на
автомобіль та нотаріально засвідчену
довіреність, якою уповноважила ПАТ КБ
«ПриватБанк» на здійснення всіх
необхідних дій з метою, в тому числі,
реалізації автомобіля.

Згідно наданого позивачем письмового
розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором №VIW3AK16910644 від
11.08.2008 року станом на 18.09.2012 року
становить 5 511,09 доларів США, яка
складається з наступних складових:

- 2391,22 доларів США - заборгованість за
кредитом;

- 350,80 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 93,36 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 2 383,48 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 260,94 доларів США - штраф (процентна
складова).

Відповідно до Довідки-рахунку серії
ДПІ № 396275, виданої ТОВ «Автоприват»
26.06.2012 року, належний ОСОБА_1 автомобіль
марки «DAIHATSU SIRION», 2008 року випуску, кузов
№ НОМЕР_1, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, був реалізований через
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за
ціною 83 700,00 грн.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
по справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до переконання про часткове
задоволення позову з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Частиною 3 цієї статті визначено, що
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 1 статті 550
ЦК України, право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті Цивільного
кодексу України визначено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Факт неналежного виконання
відповідачем умов кредитного договору
знайшов своє підтвердження в ході
розгляду справи і є підставою,
відповідно до змісту договору,
наданого позивачем розрахунку боргу та
вимог чинного законодавства, для
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь банку 2 391,22
доларів США заборгованості за
кредитом, 350,80 доларів США
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 93,36 доларів США
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 31,29 доларів США
фіксованої частини штрафу, 260,94 доларів
США процентної складової штрафу.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідачки з приводу продовження
банком нарахування їй процентів та
штрафних санкцій після передачі нею
автомобіля заставодержателю для
позасудової реалізації, оскільки
відповідні умови відсутні у
підписаному обома сторонами
кредитному договорі. В той же час,
відповідачка не була позбавлена
можливості поцікавитись у позивача
станом реалізації заставного майна та
розміром існуючої кредитної
заборгованості.

Що стосується позовної вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення із
відповідачки нарахованої пені у
розмірі 2 383,48 доларів США за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, дана вимога підлягає
частковому задоволенню на суму 1 200,00
доларів США з наступних підстав. Розмір
нарахованої пені значно перевищує
розмір завданих позивачу збитків, а
також із врахуванням пояснень
представника відповідача, поставить
його довірительку у скрутне
матеріальне становище. Крім того, при
вирішенні питання щодо зменшення
розміру пені, суд бере до уваги ту
обставину, що ОСОБА_1 не ухилялась від
сплати заборгованості за кредитом, а
одразу після виникнення
заборгованості, добровільно передала
заставний автомобіль разом із
документами банку для його реалізації
та погашення боргу, оскільки вартості
предмета застави було достатньо для
погашення існуючої на той час
кредитної заборгованості.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності до положень статті 88 ЦПК
України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
549, 550, 551, ч. 1 ст. 629, 1054 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10, 15, 30, 60, 88, 212, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» (м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, , МФО 305299, р/р
3111 - для погашення заборгованості,
р/р 0001 - для відшкодування судових
витрат) борг за договором кредиту №
VIW3AK16910644 від 11.08.2008 року в сумі 4327,61
доларів США, що за офіційним курсом НБ
України до національної валюти станом
на 18.09.2012 року еквівалентно 34 577,60 грн., а
також понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору
пропорційно задоволеним позовним
вимогам у розмірі 345,77 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів після його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Суддя: