Справа №2/1522/6620/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.

за участю секретарів: Гонтар І.О., Гудзь
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Комунального
підприємства «Міське агентство з
приватизації житла», Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради, третя особа Приморська
районна адміністрація Одеської
міської ради, - «про визнання частково
недійсним розпорядження органу
приватизації, свідоцтва про право
власності на житло, витребування майна
із незаконного володіння, усунення
перешкод в користуванні загальним
приміщенням комунальної квартири та
про приведення приміщення в первісний
стан», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовними вимогами, в яких просять
визнати частково недійсними
розпорядження органу приватизації,
свідоцтва про право власності на житло,
витребувати майно із незаконного
володіння, усунути перешкоди в
користуванні загальним приміщенням
комунальної квартири та про приведення
приміщення в первісний стан.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі рішення Первомайської
міської ради народних депутатів №349
від 04.05.1982 року та рішення виконавчого
комітету Жовтневої районної ради
народних депутатів від 1988 року, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 з 1982 року та 1988 року відповідно.
За вищевказаною адресою вони мешкають
по теперішній час.

Позивачі, бажаючи реалізувати своє
право на приватизацію, звернулися до КП
«Міське агентство з приватизації
житла» з наміром приватизувати займану
ними площу квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 52,24 кв.м.

Після виготовлення технічного
паспорту інженером КП «Міське
агентство з приватизації житла» від
27.04.2012 року, позивачам було відмовлено у
приватизації, оскільки згідно даним
технічного паспорту квартири АДРЕСА_1
та іншим архівним документам, у
позивачів в фактичному користуванні
знаходиться менше площі, ніж треба, а
саме: власником ОСОБА_3 самочинно було
відокремлена частина житлової кімнати
за №11 загальної площі 9,3 кв.м. (9,3 - 4,1 = 5,2);
згідно експлікації внутрішньої площі
до плану житлового будинку технічного
паспорту від 27.04.2012 року антресоль, яка
на плані зображена під №15 площею 16,0
кв.м. знаходиться у загальному
користуванні трьох сімей, а саме
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а коридор під
№3 площею 6,8 кв.м. знаходиться у
власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Представник позивачів у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечував проти
позовних вимог, вказуючи на те, що
ОСОБА_1 продала частину житлової
кімнати ОСОБА_3, про що є розписка
ОСОБА_1 від 07.06.1999 року, а також подав до
суду заяву про застосування строків
позовної давності.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 у судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлявся належним чином через
засоби масової інформації, про причини
неявки суд не повідомив.

Представник Комунального підприємства
«Міське агентство з приватизації
житла» до судового засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Представник Департаменту міського
господарства Одеської міської ради до
судового засідання не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Представник Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради до
судового засідання не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає,
позов доведеним, обґрунтованим та
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Первомайської міської ради
народних депутатів №349 від 04.05.1982 року
та рішення виконавчого комітету
Жовтневої районної ради народних
депутатів від 1988 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 1982
року та 1988 року відповідно. За
вищевказаною адресою вони мешкають по
теперішній час.

Позивачі, бажаючи реалізувати своє
право на приватизацію, звернулися до КП
«Міське агентство з приватизації
житла» з наміром приватизувати займану
ними площу квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 52,24 кв.м.

Після виготовлення технічного
паспорту інженером КП «Міське
агентство з приватизації житла» від
27.04.2012 року, позивачам було відмовлено у
приватизації, оскільки згідно даним
технічного паспорту квартири АДРЕСА_1
та іншим архівним документам, у
позивачів в фактичному користуванні
знаходиться менше площі, ніж треба, а
саме: власником ОСОБА_3 самочинно було
відокремлена частина житлової кімнати
за №11 загальної площі 9,3 кв.м. (9,3 - 4,1 = 5,2);
згідно експлікації внутрішньої площі
до плану житлового будинку технічного
паспорту від 27.04.2012 року антресоль, яка
на плані зображена під №15 площею 16,0
кв.м. знаходиться у загальному
користуванні трьох сімей, а саме
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а коридор під
№3 площею 6,8 кв.м. знаходиться у
власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно ст. 65-1 ЖК України, наймачі жилих
приміщень у будинках державного чи
громадського житлового фонду, можуть
за згодою всіх повнолітніх членів
сім'ї, які проживають разом з ними,
придбати разом з ними займані ними
приміщення у власність на підставах
передбачених законодавством.

Відповідно до норм статей 5, 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» передача займаних
квартир у власність здійснюється за
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які постійно проживають з наймачем, або
за якими зберігається право на житло.

Відповідно до п. п. 18-28 «Положення про
порядок передачі квартир (будинків) у
власність громадян» № 56 від 15.09.1992 року,
та який діяв станом на 1996 рік,
громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру,
звертається в орган приватизації з
заявою, до якої додається згода всіх
членів сім'ї, з довідкою про склад сім'ї
наймача та займані ними приміщення,
посвідчена підприємством, що
обслуговує житловий будинок.

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», в редакції 1996 року, допоміжні
приміщення передаються у власність
квартиронаймачам.

Згідно із розпорядженням органу
приватизації №85513 від 03.09.1996 року
ОСОБА_3, який мешкає у двох кімнатах
квартири було передано у власність
321/1000 частини квартири АДРЕСА_1, які у
свою чергу складаються з житлової
кімнати під №7,площею 17,6 кв.м., житлової
кімнати під №8 площею 15,8 кв.м., коридору
під №9, площею 4,3 кв.м., коридору під №10,
площею 3,3 кв.м., вбиральні під №2, площею
1,4 кв.м., та частки загальних приміщень (?
частини коридору під №12, площею 7,0 кв.м.,
? частини кухні під №1, площею 13,9 кв.м., ?
частини коридору під №3, площею 6,8 кв.м.,
1/3 частини антресолі, площею 16,0 кв.м.).

На підставі розпорядження органу
приватизації №85513 від 03.09.1996 року
ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право
власності на житло, згідно з яким,
ОСОБА_3 є власником 321/1000 частини
квартири АДРЕСА_1, площею 55,17 кв.м.

Згідно із розпорядженням органу
приватизації №85792 від 31.10.1996 року
ОСОБА_4, який на той час мешкав у двох
кімнатах квартири було передано у
власність 408/1000 частини квартири
АДРЕСА_1, які у свою чергу складаються з
житлової кімнати під №5, площею 17,0 кв.м.,
житлової кімнати під №6, площею 30,9 кв.м.,
вбиральня під №4, площею 1,3 кв.м., та
частки загальних приміщень ? частини
кухні під №1, площею 13,9 кв.м., ? частини
коридору під №3, площею 6,8 кв.м., 1/3
частини антресолі, площею 16,0 кв.м.).

На підставі розпорядження органу
приватизації №85792 від 31.10.1996 року
ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право
власності на житло, згідно з яким,
ОСОБА_4 є власником 408/1000 частини
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 69,55
кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від
06.11.1996 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_8
купила 408/1000 частини квартири АДРЕСА_1
загальною площею 69,55 кв.м.

Згідно договору дарування від 24.05.1999
року, ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, в рівних долях кожний, прийняли
в дар 408/1000 частин квартири АДРЕСА_1
загальної площі 69,55 кв.м. та яка
складається в цілому з 7 кімнат,
загальної площі 170,7 кв.м., у тому числі
житловою - 111,9 кв.м.

У ході судового розгляду справи було
встановлено порушення відповідачами
конституційних прав позивачів , які
передбачені ст. 41 Конституції України
та у якій закріплено, що громадяни для
задоволення своїх потреб можуть
користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Згідно п. 6.2. Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян, затвердженого наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №396 від 16.12.2009 року, у
комунальній квартирі, жилому блоці
(секції) у гуртожитку, де мешкають два і
більше наймачі, загальна площа, що
передається у власність громадян,
визначається як сума площ займаних
наймачами жилих кімнат (з урахуванням
відповідних коефіцієнтів площі
розташованих у них веранд, засклених
балконів, лоджій, холодних комор,
відкритих балконів, лоджій та терас) та
площі підсобних приміщень, яка
розподіляється між всіма наймачами
пропорційно площі займаних ними жилих
кімнат.

У зв'язку з тим, що позивачі можуть
користуватися підсобним приміщенням
антресоллю під №15 площею 16,0 кв.м.,
оскільки воно є приміщенням загального
користування, то для її використання у
позивачів повинен бути прохід
(коридор), що на технічному паспорті
відображено під №3, площею 6,8 кв.м., який
у свою чергу станом на 1996 рік був
власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а на
теперішній час є власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно із рішення товариського суду
при ЖЕУ-14 Жовтневого району від 13.09.1984
року справа №5, за ОСОБА_9, яка була
прописана за даною адресою та була
піклувальницею ОСОБА_1 було визнано
право користування загальним
приміщенням кухнею під №1.

Таким чином, це право збереглося також
за особами, які зареєстровані та
мешкають на тій самій площі, що і
ОСОБА_9, якими і є позивачі.

Також слід зазначити, що у задоволені
позовних вимог про витребування майна
із незаконного володіння слід
відмовити з тих підстав, що ні ОСОБА_1 ні
ОСОБА_2 на час звернення до суду із
даним позовом ні є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, а є користувачами та
бажають, шляхом приватизації, прийняти
у власність займану ними площу
квартири АДРЕСА_1.

Посилання представника ОСОБА_3 на те,
план розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві
окремі квартири був давно вирішений
між мешканцями квартири №1, що
підтверджується розпискою ОСОБА_1 від
07.06.1999 року про отримання ОСОБА_1 400
доларів США не є допустимим доказом по
справі, оскільки ОСОБА_1 не будучи
співвласником квартири АДРЕСА_1 не
мала право розпоряджатися квадратними
метрами кварти, які належать державі.

Суд вважає, що позивачами не пропущено
строк звернення до суду з позовною
заявою, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи їм стало відомо про
порушення їх прав на приватизацію
після виготовлення технічного
паспорту інженером КП «Міське
агентство з приватизації житла» та
відмови у приватизації житла, а саме
27.04.2012 року.

Таким чином, суд вважає за можливе
позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Керуючись Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян, затвердженого наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №396 від 16.12.2009 року, ст.ст. 387, 388
ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Комунального
підприємства «Міське агентство з
приватизації житла», Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради, третя особа Приморська
районна адміністрація Одеської
міської ради, - «про визнання частково
недійсним розпорядження органу
приватизації, свідоцтва про право
власності на житло, витребування майна
із незаконного володіння, усунення
перешкод в користуванні загальним
приміщенням комунальної квартири та
про приведення приміщення в первісний
стан» - задовольнити частково.

Визнати частково недійним
розпорядженням органу приватизації
№85513 від 03.09.1996 року та свідоцтва на
право власності від 03.09.1996 року на 321/1000
частини квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3
в частині приватизації ? частин
приміщень за №1, №3 квартири під
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не
чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди у
користуванні та розпорядженні
нежилими приміщеннями під №1, №3, №15
квартири під АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 привести в
первинний стан кімнату під №11 квартири
під АДРЕСА_1 шляхом знесення
перегородки, яка розділила кімнату на
дві кімнати площею 5,2 кв.м. та 4,1 кв.м.
відповідно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 863,68
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Р.Д. Абухін