Єдиний унікальний номер 254/7010/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/532/2014
Головуючий в 1 інстанції Данилів С.В.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Зінов'євої А.Г.,

суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,

при секретарі Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 08 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Калінінського районного суду м.
Донецька про відшкодування шкоди,
завданої незаконними рішеннями та
бездіяльністю суду,-

В С
Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 08
листопада 2013 року у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Калінінського районного суду м.
Донецька про відшкодування майнової
шкоди, завданої незаконними рішеннями
та бездіяльністю суду відмовлено.

На вказану ухвалу позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції
незаконно відмовив у відкритті
провадження, оскільки відповідно до ст.
56 Конституції та ч. 6 ст. 1176 ЦК України
він має право звернутися з позовом про
відшкодування шкоди, що завдана
внаслідок бездіяльності або
незаконного рішення суду.

Позивач підтримав доводи апеляційної
скарги.

Від Калінінського районного суду м.
Донецька надійшла заява про розгляд
справи за відсутності представника
суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, позивача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Постановляючи ухвалу про повернення
заяви суд першої інстанції виходив з
того, що позов не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства та
посилався постанову Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
р. N 6 «Про деякі питання, що виникають у
судовій практиці при прийнятті до
провадження адміністративних судів та
розгляді ними адміністративних
позовів до судів і суддів».

З вказаними висновками суду можливо
погодитися, оскільки ухвала
постановлена з додержанням вимог
процесуального закону.

З позовної заяви вбачається, що позивач
звернувся до суду з вимогами про
стягнення з Калінінського районного
суду м. Донецька витрат (поштові
витрати, витрати на проїзд та сплата
судового збору) на загальну суму 472,60
грн., які він поніс як представник іншої
особи у справі за позовом ОСОБА_2 до
державної виконавчої служби, з тих
підстав, що суд першої інстанції
постановлював ухвали, які потім були
скасовані судом апеляційної інстанції.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах у порядку цивільного
судочинства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в постанові від 12 червня 2009 р. N 6
«Про деякі питання, що виникають у
судовій практиці при прийнятті до
провадження адміністративних судів та
розгляді ними адміністративних
позовів до судів і суддів», суди та
судді при розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
р. N 8 «Про незалежність судової влади»
зазначено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв із таким предметом.

Зазначені роз'яснення є відтворенням
положень статей 62, 126 і 129 Конституції
України, відповідно до яких
матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
матеріальної або моральної шкоди
одночасно з оскарженням таких дій) до
іншого суду, оскільки це порушуватиме
принцип незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

У зв'язку із викладеним, розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних із розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті, перегляду судових рішень у
передбачених процесуальним законом
порядках і їх виконання), нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у відкритті
провадження на підставі пункту 1
частини другої статті 122 ЦПК України.

З огляду на наведене, ухвала
постановлена з додержанням вимог
закону, при вирішені питання не були
порушені норми процесуального права та
порядок, встановлений для його
вирішення, тому доводи апеляційної
скарги не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід
відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч.1 п.1,
314 ч. 1 п. 4, 315 ЦПК України, апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 08
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: