РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17652/14-ц

пр. № 2/759/6109/14

02 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді
Петренко Н.О.

при секретарі
Савченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницької РД АТ
"Страхова група "ТАС" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що 08.08.2007 року між ним та
Вінницькою філією ЗАТ "Страхова група
"ТАС" був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, поліс ВВ/2965078 від 09.08.2007р.
Позивач застрахував автомобіль марки
«Фаб», державний номер НОМЕР_2. 19.04.2008
року сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Сузукі
Гранд Вітара», державний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_3 та автомобіля
позивача «Фаб», державний номер НОМЕР_2,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні пошкодження. 19.04.2008 року
позивач подав до відповідача заяву про
виплату страхового відшкодування.
Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 17.06.2008р. позивача було
визнано винним у ДТП та накладено штраф
в розмірі 34 грн. Ухвалою апеляційного
суду Вінницької області від 17.01.2011р.
рішення районного суду змінено,
остаточно стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду - 6 472,74 грн.,
моральну шкоду - 2000,00 грн. та судові
витрати - 89,50 грн. В травні 2014р. позивач
надав до відповідача всі необхідні
документи для виплати страхового
відшкодування, яке на даний час так і не
виплачено. Позивач просить суд
стягнути з відповідача відшкодування
матеріальних збитків в розмірі 9 272,73
грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 1 500,00 грн. та моральну шкоду в
розмірі 5 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги за
вищевказаними обставинами та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог
посилаючись на те, що при наявних
документах вимоги позивача не
підлягають задоволенню, оскільки
позивач не звертався до страхової
компанії з приводу відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
ОСОБА_3 Постраждала особа ОСОБА_3 також
не звертався до страхової компанії із
заявою про отримання страхового
відшкодування. Також при розгляді
цивільної справи щодо стягнення
матеріальної компенсації страхова
компанія не була залучена, а відповідно
не мала змоги захистити свої права та
законні інтереси. Позивач самостійно
погодився відшкодовувати шкоду
потерпілому, а отже вимоги позивача про
компенсацію витрат є безпідставними.
Просить в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі за необґрунтованістю
та безпідставністю..

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

08.08.2007 року між ОСОБА_1 та Вінницькою
філією ЗАТ "Страхова група "ТАС" був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, поліс ВВ/2965078 від
09.08.2007р.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 05.10.2009р. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 4763, 01
грн. - величину втрати товарної якості
автомобіля в результаті його
пошкодження в ДТП, 1917,23 грн. - доплати за
ремонт, непокритої страховою виплатою,
5000,00 грн. - відшкодування моральної
шкоди, 700,00 грн. - витрати на юридичну
допомогу, 89,50 грн. - судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 17.01.2011р. рішення
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області суду змінено
частково, вказавши в резолютивній
частині про стягнення з ОСОБА_1 1009,73 грн.
- доплати за ремонт та 2000,00 грн.
моральної шкоди. В решті рішення суду
залишено без змін.

Як вбачається з листа Страхової групи
«ТАС» від 24 квітня 2014р. позивача
просили надати документи з метою
виконання умов договору.

Відповідно до листа Страхової групи
«ТАС» від 29.04.2014р. по факту
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 19.04.2008р. за участю автомобіля
«Сузукі Гранд Вітара», державний номер
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та
автомобіля позивача «Фаб», державний
номер НОМЕР_2, який належить позивачу
ОСОБА_1, постраждала особа не
зверталася до страхової компанії про
виплату, а тому ОСОБА_1 необхідно надати
документи, які стосуються вказаної
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 989 ЦК України
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта. Страховий акт
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
встановлюється страховиком.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язком для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров`ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників, тобто Закон має на
меті не лише захист прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але і захист
інтересів страхувальника заподіювача
шкоди.

При настанні страхового випадку
страховик виплачує страхове
відшкодування відповідно до норм
чинного законодавства та лімітів
відповідальності страховика.

Відповідно п. 37.4 ст. 37 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик має право здійснити
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.
Страховик здійснює компенсацію витрат
страхувальника або особи,
відповідальність якої застрахована, у
разі, коли такі витрати здійснюються за
згодою страховика. Якщо страхувальник
або особа, відповідальність якої
застрахована, здійснили такі витрати
без попереднього погодження із
страховиком, страховик має право
відмовити у компенсації таких витрат
або зменшити їх розмір з урахуванням
вимог законодавства України про
порядок відшкодування такої шкоди.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи та
наданих доказів ліміт
відповідальності складав 51 000,00 грн.,
тобто коштів цілком вистачало для
погашення матеріальних збитків
потерпілій особі. Але позивач при
розгляді цивільного позову не залучив
в якості співвідповідача Страхову
групу «ТАС». В матеріалах справи
відсутні відомості про те, що він
дійсно сплатив кошти постраждалій
особі та саме в такому розмірі. Сума
збитку не була узгоджена зі страховою
компанією та сплачена позивачем
добровільно, а тому не вбачається
порушеного права позивача
відповідачем.

Таким чином вимоги позивача до
відповідача щодо відшкодування йому
витрат, понесених у зв'язку зі сплатою
матеріальних збитків потерпілій особі
є необґрунтованими на законі, не
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 629, 979, 989, 990, 1194 ЦК
України, ст.ст.10,11, 60, 62, 169, 213-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: