Номер справи137/1929/14-ц
"18" вересня 2014 р.
районний суд Вінницької області
головуючої судді Білик Н. В.,
участю секретаря Хижук Л.І.
розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Літинської
селищної ради про визнання права
До суду звернулась ОСОБА_1 із
позовом до Літинської селищної ради
про визнання права власності на
спадкове майно. В позові зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її
мати - ОСОБА_3. Після смерті батька,
ОСОБА_2, мати позивачки оформила
спадщину, про що свідчить копія
свідоцтва про право на спадщину за
законом, яке видане державним
нотаріусом Літинської державної
нотаріальної контори 09.10.2001 року. Крім
того, позивач зазначила, що після
смерті матері звернулась до
нотаріальної контори із заявою для
однак, нотаріусом було відмовлено у
вчинені даної дії, оскільки на майно,
яке підлягає державній реєстрації
відсутні правовстановлюючі документи.
За таких обставин, позивачка не може
реалізувати своє право на спадщину,
тому змушена звернутися до суду за
захистом свого права.
Позивач, ОСОБА_1, в судове
засідання не з'явилася. Надала суду
заяву у якій просить справу розглянути
за її відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
Представник Літинської
селищної ради в судове засідання не
з'явився, надали суду заяву про розгляд
справи за їх відсутності. Позов
визнають в повному обсязі.
Дослідивши матеріали, які є у
справі, взявши до уваги думку сторін,
суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що між сторонами
існують цивільні правовідносини,
пов'язані із спадкуванням.Копія
свідоцтва про смерть (а.с.5) свідчить, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Інша
копія свідоцтва про смерть (а.с.6)
свідчить, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Із копії свідотцва
про народження (а.с.7) вбачається, що
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
батьками значаться - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Копія свідоцтва про одруження (а.с.7)
свідчить, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
зареєстрували шлюб 12.10.1962 року. Таким
чином, із даних документів встановлено,
що покійні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були
подружжям та батьками позивачки -
ОСОБА_1 Із копії свідоцтва про право на
спадщину за законом (а.с.8) встановлено,
що спадкоємцем майна після смерті
ОСОБА_2 є ОСОБА_3, до складу спадкового
майна на яке видане свідоцтво, також
входить житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1 Копія витягу
про реєстрацію в Спадковому реєстрі
(а.с.9) свідчить,що у Літинській
державній нотаріальній конторі
заведена спадкова справа після смерті
ОСОБА_3. Із копії технічного паспорта
на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.11-14) встановлено, що у даному
документі право власності на житловий
будинок зареєстровано за ОСОБА_2.
Відповідь нотаріуса (а.с.10) свідчить,
що ОСОБА_1 позбавлена можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину у нотаріуса, через
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно.
Згідно ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК
України, якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.
Згідно ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.
На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.
Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України
передбачає, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.
Враховуючи вищевикладене, а
також те, що спірний будинок було
побудовано у 1959 році, копія свідоцтва
про право на спадщину за законом
підтверджують, що ОСОБА_3 являлася
власником житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, а позивачка є
спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_3, тому суд дійшов висновку, що
позов слід задовільнити
Керуючись ст..213-215 , 256 ЦПК
України, ст. 1216-1218, 392 ЦК України -
Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на житловий
будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 кв.м.,
житловою площею 48,1 кв.м. літ. "А",
прибудова літ."А1 " , сіни літ "а", ганок ,
сарай літ."Б", погріб літ."п/Б", сарай
літ."В", вбиральня літ."Г", огорожа №1,
ворота №2, хвіртка №3, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
Апеляційну скаргу на рішення
суду сторони можуть подати до
апеляційного суду Вінницькї області
через райсуд протягом 10 днів після
проголошення рішення.
Суддя :