РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун.№759/7245/13-ц

пр.№2/759/86/14

10 лютого 2014 року

м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі головуючого судді Ключника А.С.
за участю секретарів Холявчук А.А.,
Левко О.О., Івченко В.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до КП «Екологія»
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київської
міської ради, третя особа: Державна
податкова інспекція Святошинського
району м. Києва, Святошинська районна у
м. Києві державна адміністрація,
Київське міське управління Державної
інспекції за цінами та ціноутворенням
про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.05.2013 року звернувся до
суду з позовом до КП «Екологія»
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації,
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Державна податкова інспекція
Святошинського району м. Києва про
захист прав споживачів.

Позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що він є членом КП
«Екологія», згідно ордера №5312 від
10.08.2000 року позивачу надано право на
зайняття паркомісця №18р. За охорону
автомобіля позивач сплачував по 16 грн.
в місяць, однак починаючи з 2001 року , без
погодження з позивачем КП «Екологія»
встановило тариф 18 грн., що суперечить
договору, укладеному між позивачем та
КП «Екологія» 02.01.2000 року. Так у 2004 році
оплата становила 22 грн., у 2005 році 25 грн.,
у 2006 році 35 грн., однак позивач
сплачував по 25 грн. В подальшому у 2007
році плата піднялась до 55 грн., а у 2008
році до 80 грн., у 2009 році 100 грн., у 2010 році
125 грн., у 2011 році 160 грн., у 2012 році 180 грн.
З таким підвищенням тарифів позивач не
погоджується та вважає, що щомісячна
оплата за охорону боксу повинна
становити 25 грн. у місяць. Позивач
неодноразово звертався до керівництва
КП «Екологія» з приводу роз'яснення
щодо ціноутворення за охорону боксу,
однак у всіх відповідях значились
посилання на п.5.2 договору, укладеного
між позивачем та відповідачем про
охорону гаражного боксу, який як
зазначає позивач він не підписував.

Позивачем зазначено, що на
території КП «Екологія» постійно
перебуває приватний автотранспорт,
який розміщується за кошти. Однак в
подальшому ці кошти не спрямовуються
на потреби КП «Екологія», не
сплачуються податки до ДПІ. Окрім того,
на території КП «Екологія» директором
збудовано СТО по обслуговуванню
автомобілів, однак прибуток від
ремонту автотранспорту також директор
КП «Екологія» привласнює, не сплачуючи
податки до ДПІ. Серед іншого, позивачем
зазначено, що керівництвом КП
«Екологія» грубо порушуються правила
користування електроенергією,
незаконно проводиться ремонт
радіоапаратури багатотонних
рефрижераторів.

З огляду на зазначені обставини
позивач змушений був звернутися до
суду зі згаданим позовом, в якому
просив визнати дії КП «Екологія»
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації та
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації незаконними
по відношенню до ціни за охорону авто
гаражного боксу №18-р починаючи з 2007
року в розмірі 55 грн. та по 2013 рік в
розмірі 180 грн. щомісячно. Звільнити
позивача від сплати боргу за вказаний
період. Стягнути з відповідача на
користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 10000 грн. Скасувати весь
борг, який склався за охорону гаражного
боксу №18-р в КП «Екологія» за весь
період.

Ухвалою суду від 17.06.2013 року
відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.08.2013 року за
заявою позивача залучено до участі у
справі співвідповідачем Київську
міську раду (а.с. 32).

В процесі розгляду справи
позивачем неодноразово подавались до
суду уточнення до позовної заяви, а
також, самостійно змінювався
суб'єктний склад осіб, які брали участь
у справі, зокрема, такі уточнення
містяться на (а.с. 84-88).

Ухвалою суду з занесенням до
журналу судового засідання від 20.01.2014
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи Київське міське
управління Державної інспекції за
цінами та ціноутворенням (а.с. 106).

22.01.2014 року від позивача до суду
надійшли чергові уточнення до позовної
заяви, згідно яких позивач доповнив
свої вимоги щодо зобов'язання (третю
особу у справі) Святошинську районну у
м. Києві державну адміністрацію
встановити щомісячну оплату за
утримання гаражного боксу №18-р в КП
«Екологія» в розмірі визначеному після
проведення перевірки обґрунтованості
підвищення щомісячної оплати за
утримання гаражного боксу Київським
міським управлінням Державної
інспекції за цінами та ціноутворенням
(а.с. 116-120).

03.02.2014 року від позивача до суду
знову надійшли чергові уточнення до
позовної заяви, згідно яких позивачем
заявлено вимоги, щодо зобов'язання
(третю особу у справі) Київське міське
управління Державної інспекції за
цінами та ціноутворенням провести
перевірку обґрунтованості підвищення
щомісячної оплати за утримання
гаражного боксу в період з 2005 по 2014 роки
включно. Встановити ціну за
користування гаражними боксами
відповідно до висновку про
обґрунтованість ціни наданим
Київським міським управлінням
Державної інспекції за цінами та
ціноутворенням, КП «Екологія»
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації. А також,
стягнути з відповідачів на користь
позивача моральну шкоду та провести
перерахунок боргу, який утворився за
охорону гаражного боксу у період з 2005
по 2014 роки (а.с. 131-134).

У судовому засіданні 10.02.2014 року
позивач та його представник ОСОБА_3
підтримали позовні вимоги з
врахуванням уточнень поданих в процесі
розгляду справи Представник
відповідача КП «Екологія»
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації Висоцький О.В.
заперечував щодо задоволення позову,
зазначаючи на його необґрунтованості.

Представник відповідача
Київської міської ради в засідання
суду 10.02.2014 року не з'явився, про причини
неприбуття суд не повідомив.

Треті особи в засідання суду не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неприбуття суд не
повідомили.

Суд, заслухавши пояснення
позивача та його представника,
пояснення представника КП «Екологія»,
дослідивши матеріали справи, письмові
докази, дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів передбачені ст.16 ЦК України.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості..

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Судом встановлено, що між КП
«Екологія» Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації та
ОСОБА_1 02.01.2001 році було укладено
договір (а.с. 48).

Відповідно до п.5.1. договору
власник машино-місця вносить членські
внески не пізніше 10-го числа поточного
місяця згідно витрат підприємства, які
на 02.01.2001 року складають 18 грн. в місяць
з у рахуванням усіх випадків
відрахувань в т.ч. ПДВ.

Згідно п.5.2. договору розмір
членських внесків на відшкодування
витрат може змінюватися при зміні в
нормативній та законодавчій базі, яка
регулює правові відносини щодо зміни в
оплаті праці, електроенергії, ставок
земельного і комунального податку та
інших, за якими працюють, сторони
договору, рості цін на будівельні
матеріали, зміни коефіцієнта інфляції,
а також за згодою сторін.

Відповідно до п. 1.1., п. 1.8. Статуту
КП «Екологія» - є самостійним суб'єктом
господарювання, яке реалізує свою
продукцію, виконує роботи та здійснює
послуги за цінами і тарифами, що
формуються відповідно до економічної
діяльності.

Згідно п.2.1. Статуту КП «Екологія»
- підприємство створене з метою
розвитку в Святошинському районі м.
Києва мережі авто гаражів, автостоянок
та будівництва, ремонту, реконструкції
об'єктів нежитлового фонду, надання
транспортних послуг, послуг з
технічного обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів, а
також для отримання прибутку від
господарської діяльності.

Відповідно ч. 2 ст. 977 ЦК України за
договором зберігання транспортного
засобу в боксах та гаражах, на
спеціальних стоянках зберігач
зобов'язується не допускати
проникнення в них сторонніх осіб і
видати транспортний засіб за першою
вимогою поклажодавця. Договір
зберігання транспортного засобу
поширюється також на відносини між
гаражно-будівельним чи гаражним
кооперативом та їх членами, якщо інше
не встановлено законом або статутом
кооперативу.

Згідно ст. 978 ЦК України за
договором охорони охоронець, який є
суб'єктом підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Власник такого майна або
особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Згідно п.4.1.5. договору власник
машино-місця зобов'язаний вносити
кожного місяця членські внески на
відшкодування витрат на експлуатацію
автостоянки.

Пунктом 5.1. договору встановлено,
що власник машино-місця вносить
членські внески не пізніше 10-го числа
поточного місяця згідно витрат
підприємства.

Відповідно до п.5.2. договору
розмір членських внесків на
відшкодування витрат може змінюватись
при зміні в нормативній та
законодавчій базі, яка регулює правові
відносини щодо зміни в оплаті праці,
електроенергії, ставок земельного і
комунального податку та інших, за якими
працюють сторони договору, рості цін на
будівельні матеріали, зміни
коефіцієнта інфляції, а також за згодою
сторін.

Представником відповідача КП
«Екологія» Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації надано
суду розрахунки щодо обґрунтованості
вартості щомісячного членського
внеску за машино-місце, які погоджені з
Святошинською районною у м. Києві
державною адміністрацією (а.с. 50-58).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов`язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до статті 530 ЦК
України, якщо у зобов`язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, умови укладеного між
сторонами договору на експлуатацію та
обслуговування мають виконуватись
належним чином.

Однак, позивач належним чином
свої зобов'язання за договором не
виконує, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість із оплати
послуг за машино-місце.

Суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині позовних
вимог про скасування боргу позивача та
його перерахунку за користування
машино-місцем в КП «Екологія», оскільки
така заборгованість утворилась
внаслідок невиконання самим позивачем
умов договору укладеного між КП
«Екологія» та ОСОБА_1

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідачів моральної
шкоди у розмірі 10000 грн., з огляду на
наступне.

Відповідно до п.5) ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.

Згідно зі ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 23 ЦК
України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від глибини
душевних страждань, ступеня вини
особи, що завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Право на відшкодування моральної
шкоди виникає за наявності
передбачених законом умов або підстав
відповідальності за заподіяну шкоду
(постанова Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4).

З огляду на п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України, зобов'язання
відшкодувати моральну шкоду виникає за
наявності: а) моральної шкоди, як
наслідку порушення особистих
немайнових прав або посягання на інші
нематеріальні блага; б) неправомірних
рішень, дій чи бездіяльності
заподіювача шкоди; в) причинного
зв'язку між неправомірною поведінкою і
моральною шкодою; г) вини заподіювача
шкоди.

Факт завдання позивачу
моральної шкоди внаслідок недоліків
наданих йому послуг, протиправних
діянь відповідача по відношенню до
позивача, які б мали
причинно-наслідковий зв'язок з
душевними хвилюваннями позивача чи з
погіршенням стану здоров'я позивача, як
і безпосередньо факт погіршення стану
здоров'я позивача, останнім не
недоведені.

Як при зверненні до суду, так і в
ході розгляду справи, позивачем не був
підтверджений жодними допустимими
доказами факт заподіяння йому
моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, а також з
чого він виходив оцінюючи її у розмірі
10 000 грн.

Отже, законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн. суд не вбачає.

Серед іншого, відповідно до ст. 1
ЦПК України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Під способами
захисту суб'єктивних цивільних прав
розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено жодним
чином порушення у будь-який спосіб його
прав відповідачем - Київською міською
радою, відтак позовні вимоги в цій
частині також не підлягають
задоволенню.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв'язку, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, не
доведеністю їх належними і допустимими
доказами, у зв'язку з чим суд вважає за
необхідне відмовити позивачу у
задоволенні його позову в повному
обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 525, 526, 627, 628, 629, 977,
978, 1167 ЦК України, ст. 4 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 4,
10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до КП
«Екологія» Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації,
Київської міської ради, третя особа:
Державна податкова інспекція
Святошинського району м. Києва,
Святошинська районна у м. Києві
державна адміністрація, Київське
міське управління Державної інспекції
за цінами та ціноутворенням про захист
прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник