Апеляційний суд
Житомирської області
Справа № 2-2547/08
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Державного
агроекологічного університету до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 27 жовтня 2008 року, -

в с т а н о в
и л а :

У грудні 2007 року Державний
агроекологічний університет, що
розташований у м. Житомирі, звернувся
до суду з даним позовом.

Зазначав, що 25.07.2007 року о 13 год. 10 хв. на
перехресті вул. Перемоги-Якіра в м.
Житомирі сталася дорожньо-транспортна
пригода. А саме з вини ОСОБА_1, який
керував автомобілем «Фольксваген»,
державний номер НОМЕР_1 та котрий йому
належить, сталося зіткнення з
автомобілем «Део» державний номер
НОМЕР_2, що належить позивачу. В
результаті чого їх автомобілю були
завдані механічні пошкодження. Згідно
товарознавчого дослідження №810 від
01.08.207 року розмір матеріального збитку
становить 5 396 грн. 59 коп.

За наведених обставин Державний
агроекологічний університет просив
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
матеріальний збиток в сумі 5 396 грн. 50
коп. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 27 жовтня
2008 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Державного
агроекологічного університету на
відшкодування матеріальної шкоди 4 434
грн. 49 коп. за пошкоджений автомобіль,
витрати за проведення експертизи в
сумі 300 грн., витрати за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. та
сплачений судовий збір в сумі 51 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Зокрема зазначає, що суд першої
інстанції проігнорував постанову
апеляційного суду Житомирської
області від 13 грудня 2007 року, якою
встановлено, що ОСОБА_1 не є винуватцем
даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також вказує, що ОСОБА_1 не був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, що позбавило його
можливості надати свої заперечення на
позовну заяву позивача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, 25.07.2007 року о 13 год. 10
хв. на перехресті вул. Перемоги-Якіра в
м. Житомирі сталася
дорожньо-транспортна пригода. А саме
зіткнення автомобіля марки
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_1 та який йому
належить, з автомобілем «Део»
державний номер НОМЕР_2, що належить
позивачу. В результаті чого автомобілю
«Део» були завдані механічні
пошкодження.

При цьому суд визнав, що дана
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_1 в результаті
невідповідності його дій технічним
вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху
України, оскільки він виїжджаючи з
другорядної дороги на головну не надав
перевагу в русі автомобілю „Деу", який
рухався по головній дорозі, що призвело
до зіткнення автомобілів.

Як на доказ, що підтверджують вину
ОСОБА_1 у даній пригоді, суд в
оскаржуваному рішенні, а представник
позивача у позовній заяві послалися на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 07.08.2007 року.

Однак, як свідчать матеріали справи,
постановою апеляційного суду
Житомирської області від 13 грудня 2007
року постанова Богунського районного
суду м. Житомира від 07.08.2007 року була
скасована, а справа повернута на новий
судовий розгляд у суд першої інстанції.

Тобто, на час ухвалення оскаржуваного
рішення суду, яким є 27.10.2008 року,
постанова Богунського районного суду
м. Житомира від 07.08.2007 року, на яку
послався суд як на єдиний доказ вини
ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній
пригоді, не була чинною.

При цьому, доказів про результати
перегляду постанови суду відносно
ОСОБА_1 від 07.08.2007 року матеріали справи
не містять та такі не надані сторонами
по справі.

Водночас, згідно повідомлення
Богунського районного суду м.Житомира
від 05.12.2014 року матеріали про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 знищені за строками зберігання,
а тому надати їх суду апеляційної
інстанції для огляду не
представляється можливим.

Інших доказів, якими була б
підтверджена вина ОСОБА_1 у
дорожньо-транспортній пригоді від
25.07.2007 року матеріали справи не містять,
таких не надано та не добуто і в ході
апеляційного розгляду справи. Не
заявлено представником позивача і
будь-яких клопотань в ході
апеляційного розгляду справи з приводу
надання чи витребування таких доказів,
хоча про таке право останньому було
роз'яснено.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 вина у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди від 25.07.2007 року заперечується, а
докази про наявність його вини у даній
дорожньо-транспортній пригоді в
матеріалах справи відсутні, то
покладення на ОСОБА_1 обов'язку по
відшкодуванню позивачу матеріальної
шкоди з підстав заявлених останнім не є
можливим.

Вирішуючи спір та постановляючи
рішення суд першої інстанції не
врахував всіх обставин справи,
належним чином не перевірив та не
встановив наявність чи відсутність в
діях ОСОБА_1 вини у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Також, колегія суддів вважає, що
розглядаючи справу в порядку глави 8
ЦПК України (заочний розгляд справи),
суд здійснюючи виклик відповідача
через опублікування оголошення у пресі
не дотримався встановленого ч. 9 ст.74
ЦПК України порядку такого виклику.
Зокрема, не надіслав відповідачу
судову повістку за місцем його роботи
(у разі її неодержання за місцем
проживання), оскільки таке суду було
відоме (ч.7 ст.74 ЦПК); оголошення було
розміщено без звернення до адресного
бюро і органів внутрішніх справ (ч.9 ст.74
ЦПК, що була чинною на 27.10.2008 року). А
відтак висновок суду про те, що
відповідач був повідомлений про
розгляд справи не можливо визнати
підставним.

Неналежне повідомлення відповідача
про розгляд справи позбавило
останнього приймати участь у її
розгляді, зокрема заперечувати проти
позову тощо.

За вище наведених обставин доводи
апеляційної скарги слід визнати
обґрунтованими.

Оскільки рішення суду постановлено за
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, то відповідно до ст.309
ЦПК України судове рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 27 жовтня 2008 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Державному агроекологічному
університету у задоволенні позову до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді