Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. м. Одеси.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі (зала судових
засідань №14) цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
третьої особи органу опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської Ради
про позбавлення батьківських прав,
стягнення заборгованості по сплаті
аліментів та неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О
В И В

Позивач просить позбавити
відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно їхньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з
нього заборгованість по аліментам в
розмірі 10 000 гривень та неустойку (пеню)
за прострочення сплати аліментів в
сумі 15810 гривень. В обґрунтування
позову, вона посилалася на те, що
знаходилася з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2011
року. Під час спільного проживання,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася вказана
вище дочка ОСОБА_4. Коли дочці було три
місяці, вони з відповідачем фактично
припинили шлюбні відносини і
проживання однією сім'єю. З того часу,
відповідач не бачив дочку, не цікавився
і не цікавиться її розвитком, здоров'ям
та життям. Матеріальну допомогу на
утримання дочки, відповідач не надає.
Аліменти, які він повинен платити на
утримання дочки за рішення суду,
відповідач взагалі не платить, у
зв'язку з чим на день подачі позову до
суду у нього виникла заборгованість по
аліментам у розмірі 10 000 гривень, яку
просить стягнути.

30 січня 2013 року, шлюб між нею та
відповідачем був офіційно розірваний
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси. Оскільки відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, передбачених
законом і не платить аліменти у розмірі
встановленому судом, просила її
позовні вимоги задовольнити на
підставі положень ст. ст. 164, 196
Сімейного Кодексу України.

Позивачка подала до загальної
канцелярії суду письмову заяву про
підтримку своїх позовних вимог та з
проханням розглянути справу у її
відсутність. А також розглянути справу
в заочному порядку, у разі неявки
відповідача в призначене судове
засідання. Наслідки розгляду справи в
заочному порядку, передбачені ст. 228 ЦПК
України, їй відомі.

Відповідач, на неодноразові
виклики в судові засідання не прибув.
Про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся в порядку встановленому
законом через поштове відділення
замовною поштою, за місцем його
реєстраційного проживання, про що
свідчать поштові повідомлення,
приєднане до справи. Причини неявки
суду відповідач не повідомив.

Представник третьої особи -
органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради подала до
загальної канцелярії суду свій
висновок про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно ОСОБА_3 та просила розглянути
справу за їх відсутності.

За згодою позивачки, на підставі
положень ст. ст. 224- 226 ЦПК України, суд
розглянув справу в заочному порядку та
ухвалює заочне рішення.

Вивчив позовну заяву, матеріали
справи, висновок органу опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
суд вважає, що на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні та
досліджених доказів, позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачка і відповідач знаходилися
у зареєстрованих шлюбних відносинах з
14 травня 2011 року по 30 січня 2013 рік. Під
час їх спільного проживання,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_5,
що підтверджується Свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 23 серпня
2011 року, виданого Першим Малиновським
відділом РАЦС Одеського міського
управління юстиції (л.с. №8).

У листопаді 2011 року позивачка і
відповідач фактично припинили свої
шлюбні відносини і перестали проживати
одною сім'єю. З часу фактичного
припинення шлюбних відносин,
відповідач ОСОБА_2 практично з дочкою
не бачився і не бачиться, ніякої
допомоги на її життя та виховання не
надає, що підтверджується вивченим
судом письмовим висновком органу опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради за
№01-05-1/61 вх. від 05 лютого 2014 року.

З часу розлучення і окремого
проживання, дочка проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні Відповідач вихованням та
утриманням дочки не займався, не
займається та не цікавиться її долею,
що також підтверджується довідкою №271
від 03 жовтня 2013 року, виданої КП ЖКС
«Північний», розрахунком
заборгованості по сплаті аліментів,
складеного Першим Суворовським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 08 жовтня 2013 року, письмовими
заявами громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, підписи яких засвідчені КП «ЖКС
«Північний» (л.с. №11-13, 15-17).

При таких обставинах, суд вважає,
що позов про позбавлення батьківських
прав відповідача обґрунтований,
відповідає положенням ст. 164 ч.1, п.2
Сімейного кодексу України, яка регулює
дані правовідносини, заявлений в
інтересах неповнолітньої і повинен
бути задоволений.

В частині стягнення з відповідача на
користь позивачки заборгованості по
сплаті аліментів у розмірі 10 000 гривень,
яка утворилася на час подачі позовної
заяви до суду відповідно до розрахунку
від 08 жовтня 2010 року, проведеного
старшим державним виконавцем Першої
Суворовської державної виконавчої
служби Одеського міського управління
юстиції Шишкіною Н.Я., затвердженого
начальником відділу, суд вважає
необхідним в задоволені відмовити із
наступних підстав.

Зазначений розрахунок був вручений
боржнику та на час розгляду справи ним
не оскаржений.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» за №2677-УІ
від 04 листопада 2010 року (далі за текстом
Закону) примусове виконання рішення
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених Законом. Згідно
ч.2 ст. 17 Закону, виконавчі листи, які
видані судом, підлягають виконанню
державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 Закону, у
разі наявності заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці,
стягнення може бути звернено на майно
боржника. Звернення стягнення на
заробітну плату не перешкоджає
зверненню стягнення на майно боржника.
Розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
Кодексом України. У разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу), розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
Кодексом України. Державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувача і боржника. Частиною 9 ст. 74
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що спір щодо
розміру заборгованості із сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України,
розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Аналіз зазначених норм, які регулюють
виниклі спірні правовідносини, вказує
на те, що при стягненні аліментів за
виконавчим листом, саме державний
виконавець визначає розмір
заборгованості аліментів виходячи з
розміру доходів отриманих боржником за
певний період. Такий розрахунок є
обов'язковим для його виконання
сторонами виконавчого провадження,
якщо вони його не оспорюють.

На час розгляду справи, розрахунки
заборгованості по аліментам, які
проводив державний виконавець,
сторонами по справі були визнані та у
встановленому порядку не оспорювалися,
що підтверджується відсутністю
будь-яких заперечень проти цього з боку
позивачки і відповідача. Відтак, суд не
вбачає правових підстав для повторного
стягнення заборгованості по аліментам
за рішенням суду. Наявність у
державного виконавця на виконанні
виконавчого листа та проведеного ним
розрахунку, є підставою для проведення
примусового стягнення наявної
заборгованості у відповідності до
вимог Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

При визначені наявності вини
відповідача у заборгованості по
аліментам, суд виходить із презумпції
вини особи, яка прострочила виконання.
Відповідач будь-яких заперечень та
доказів відсутності його вини у
виникненні заборгованості по
аліментам, суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивачки про стягнення з відповідача
ОСОБА_2 неустойки (пені) за період з
грудня 2012 року по лютий 2014 рік
правомірні. Суд вважає, що за вказаний
період з відповідача підлягає
стягненню неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів в
загальній сумі 35 080 гривень. При цьому
суд виходить із розміру аліментів за
кожний місяць, нарахованих державним
виконавцем з грудня 2012 року по лютий 2014
року, але не сплачених ОСОБА_2,
помножених на 1% та кількість
прострочених днів по сплаті аліментів
по лютий 2014 року, що складає 446 днів.
(Приклад: нараховані аліменти на
грудень 2012 року - 1000 гривень х 1% х 446
прострочених днів = 4460 гривень пені;
нараховані аліменти на січень 2013 року
1000 гр. х 1% х 415 днів = 4150 гривень пені;
нараховані аліменти на лютий 2013 року 1000
гр. х 1% х 384 днів = 3840 гр. і так далі по
лютий 2014 року).

Разом з тим, враховуючи положення ст. 11
ч.1 ЦПК України, про те, що суд розглядає
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, а також те, що
позивачка просить стягнути з
відповідача неустойку (пеню) за час
прострочення сплати аліментів у
розмірі 15 810 гривень, суд вважає
необхідним позовні вимоги позивачки в
цій частині задовольнити в межах, в
яких просить позивачка, а саме стягнути
з відповідача неустойку (пеню) у
розмірі 15 810 гривень.

При таких обставинах позовні вимоги в
цілому підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10; 11; 60, 212-215; 224-226
ЦПК України, ст. 164 ч.1, п.2, 195, 196 Сімейного
Кодексу України, суд, -

В И Р
І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
за період з грудня 2012 року по лютий 2014
року, які він зобов'язаний був
сплачувати щомісяця на утримання дочки
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам -
відмовити.

Копію рішення направити
позивачці, відповідачу та третій особі
органу опіки і піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради.

Після набрання рішення законної сили,
його копію направити до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби у
Суворовському районі Одеського
міського управління юстиції.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, яка
подається до Суворовського районного
суду м. Одеси на протязі 10 днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, рішення суду може бути
оскаржене відповідачем до
апеляційного суду Одеської області в
загальному порядку.

Позивач може оскаржити рішення
суду до апеляційного суду Одеської
області протягом 10 днів.

Суддя: