Справа № 266/4279/13-ц
Провадженя№ 2/266/103/14
Приморський районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Шишиліна О.Г. при
секретарі - Зіберовій К.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , третя особа
орган опіки та піклування Приморської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради про захист права
власності усунення перешкод в
користуванні квартирою, -
Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, що є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 12.12.2011
року, який 21.12.2011 р. зареєстровано в КП
«Маріупольське БТІ» за № 20013567.
Квартиру він придбав у свого брата для
власного проживання та проживання його
сім'ї. ОСОБА_2 ( далі Відповідач) була
виселена з вищезазначеної квартири та
знята з реєстраційного обліку на
підставі рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя від 12.07.2013
р. яке набрало законної сили. Рішення в
частині виселення Відповідача було
виконано 29.08.2013 р. На даний час в його
квартирі зареєстровано неповнолітня
дитина Відповідача - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зареєструвала
дитину в його квартирі до ухвалення
вищезазначеного рішення без його
згоди, тобто неповнолітня дитина
ОСОБА_3 самостійного права на
проживання в його квартирі не набув , а
набув право користування нею виключно
разом з матір'ю. З тієї причини, що мати
дитини виселена та знята з
реєстраційного обліку в квартирі то її
обов'язком є реєстрація дитини за
містом її фактичного проживання.
Батьки неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в
квартирі АДРЕСА_1 не мешкають та не
зареєстровані, сама дитина також в
даній квартирі не проживає. Реєстрація
дитини порушує його права, у зв'язку з
тим, що він повинен нести додаткові
витрати по сплаті комунальних платежів
нарахованих виходячи з кількості
зареєстрованих осіб. А у випадку
відчуження квартири у нього можуть
виникнути труднощі по оформленню
необхідних документів для укладення
правочину. Добровільно батьки дитини с
реєстраційного обліку в його квартирі
дитину не бажають зняти. Просив суд
усунути перешкоди в користуванні та
розпорядженні майном у вигляді
АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3, таким,
що втратив право користування жилим
Позивач до суду не з'явився,
надавши заяву про розгляд справи за
його відсутності, в якій просив позов
задовольнити в повному обсязі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Представник позивача до суду не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
просив позов задовольнити в повному
обсязі, не заперечував проти заочного
розгляду справи.
Представника третьої особи органу
опіки та піклування Приморської
районної адміністрації повідомлений
належним чином до суду не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час, місце та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином через повідомлення у
пресі, про причини неявки суд не
повідомив, в результаті чого,
відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу квартири від
12.12.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_4, ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 4).
Згідно витягу №32598502 від 21.12.2011
року про державну реєстрацію прав,
виданого Міським комунальним
підприємством «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації», право
власності на квартира АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_1 №20013567 (а. с. 5).
Згідно особистого рахунку НОМЕР_1 в
АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 з 18.09.2001
року була зареєстрована та 03.09.2013 р.
знята з реєстрації, її син ОСОБА_3 з
11.08.2012 р. зареєстровано в АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно рішення Приморського районного
суду м. Маріуполя №541/1626/12 від 12.07.2013 р.
ОСОБА_2 виселена з квартири АДРЕСА_1( а.
Згідно акту державного виконавця від
29.08.2013 р. при примусовому виконання
виконавчого листа виданого 05.08.2013 р.
Приморським районним судом м.
Маріуполя №541/1626/12 про виселення,
рішення згідно виконавчого документу
виконано в повному обсязі ( а. с. 8).

Факт зняття з реєстраційного обліку
ОСОБА_2 в спірній квартирі
підтверджується дослідженими судом
талоном зняття з реєстрації місця
проживання в Україні та довідок
адресно- довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Донецькій області з
яких вбачається, що ОСОБА_2 знято з
реєстрації місця проживання 03.09.2013 р. на
підставі рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя (а. с.9, 12,27).

Згідно відповіді на запит суду
завідувача Приморським РС у м.
Маріуполі №1569 від 21.11.2013 р. та №1657 від
04.12.2013 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ( а.
с. 34, 35 ).

Згідно акту обстеження умов проживання
головним спеціалістом служби у справах
у справах дітей Приморської районної
адміністрації ОСОБА_6 складеного 09.01.2014
р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано в
АДРЕСА_1, але не проживає в ній.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
договору купівлі-продажу, Позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, однак
останній не може їй користуватися,
оскільки відповідач перешкоджає йому у
її користуванні шляхом відмови
Відповідача у добровільному порядку
зняти свою неповнолітню дитину ОСОБА_3
з реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно із ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на свій
розсуд. Відповідно до вимог Цивільного
кодексу України право на проживання
дитини відповідача в спірній квартирі
залежить від права самого власника і є
похідним від нього.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З огляду на те, що позивач є власником
квартири, тому він має право,
відповідно до положень ст. 391 ЦК
України, вимагати захисту порушеного
права від осіб, які перешкоджають йому
користуватися та розпоряджатися його
нерухомим майном - квартирою.

Згідно ст.41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод закріплено принцип
непорушності права власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
Закону України за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб, що також
закріплено в статтях 316,317,319,321
Цивільного кодексу України.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає право власнику вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
правом володіння.

Права власника квартири визначені ст.
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

З огляду на наведене, виходячи з того,
що Відповідач з моменту зняття з
реєстрації на підставі рішення суду,
втратив право на користування нею, і
відмовляється зняти з реєстрації у
добровільному порядку на вимогу
власника свою неповнолітню дитину, яка
не досягла віку десяти років,
перешкоджаючи останньому у
користуванні нею на власний розсуд,
тому суд вважає, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 212, 213 - 215 ЦПК України,
ст..383, 387, 391 ЦК України, ст..ст.155 ЖК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради про
захист права власності усунення
перешкод в користуванні квартирою - з а
д о в о л ь н и т и.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом
визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через Приморський районний суд м.
Маріуполя шляхом подання в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Шишилін О. Г.