Справа № 377/708/14-ц Головуючий у І
інстанції Теремецька Н.Ф.Провадження №
22-ц/780/6671/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 38
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Славутицького міського суду
Київської області від 13 жовтня 2014 року
за позовом ОСОБА_6 в інтересах позивача
ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визначення спадкової
частки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа:
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визначення
спадкової частки.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_7 зазначала, що відповідно до ст.
1261 ЦК України є спадкоємцем першої
черги за законом, скориставшись
наданим їй за ст. 1223 ЦК України
правом на спадкування, у межах
встановленого ст. 1270 ЦК України строку,
подала за місцем відкриття спадщини
до державного нотаріуса Славутицької
міської державної нотаріальної
контори Київської області заяву про
прийняття спадщини, яка залишилась
після смерті її сина ОСОБА_10

Після смерті спадкодавця залишилось
спадкове майно, зокрема, його частка у
житловому приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1, що є об'єктом спільної
сумісної власності відповідача та
третіх осіб.

При зверненні до державного нотаріуса
з питання оформлення спадщини їй було
повідомлено, що оформити право на
спадщину у вказаному житловому
приміщенні не можливо, так як в
дублікаті свідоцтва про право
власності на житло від 23.06.1994 року, та і
в самому оригіналі, не було вказано
розмір частки (долі) кожного із
співвласників під час отримання даної
квартири у спільну сумісну власність.

Просила визначити, що частка у
житловому приміщенні, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася, як
спадок після смерті ОСОБА_10., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Славутичі
Київської області, складає ? частку
даного приміщення та вирішити питання
щодо судових витрат.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 13 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Визначено, що частка у житловому
приміщенні, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, що залишилася як спадок після
смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, складає 1/4 частку даного
житлового приміщення.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження у
справі, вказуючи при цьому, що дана
справа підлягає розгляду в порядку
окремого провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на
наступні питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
АДРЕСА_1 була передана у спільну
сумісну власність ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_9З, ОСОБА_8, на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 23.06.1994
року, виданого згідно розпорядження
генерального директора ВП
«Чорнобильська АЕС» за № 558-пр. від
23.06.1994 року, що підтверджено дублікатом
свідоцтва про право власності на житло.

Відповідно до довідки КП «Агенство
регіонального розвитку» Славутицької
міської ради від 30.04.2014 року, (а.с. 38
зворотна сторона), право спільної
сумісної власності на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року
виникло на підставі свідоцтва про
право власності б/н від 23.06.1994 року,
виданого ПО «Чорнобильська АЕС»
громадянам на ім'я: ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, ОСОБА_5 Свідоцтво внесено в
реєстр 07.11.2011 року за номером витягу
31944278.

03 лютого 2014 року видано дублікат
свідоцтва про право власності на
підставі рішення виконавчого комітету
Славутицької міської ради від 03.02.2014
року № 37.

Згідно свідоцтва про смерть від 30
вересня 2010 року серії НОМЕР_1 виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Славутицького міського
управління юстиції у Київській
області, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у віці 56 років.

ОСОБА_10 заповіту не залишив, його
спадкоємцями за законом відповідно до
ст. 1261 ЦК України є його мати ОСОБА_7,
дочка ОСОБА_8, син ОСОБА_5, ОСОБА_8 Дочка
спадкодавця, відмовилася від прийняття
спадщини на користь ОСОБА_5

Згідно повідомлення завідувача
Славутицької міської державної
нотаріальної контори № 309 від 14.06.2014
року позивачка не може отримати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті сина ОСОБА_10 на частину
приватизованої квартири за адресою:
АДРЕСА_1 оскільки частина вищевказаної
квартири, яка належить померлому
ОСОБА_10 на праві спільної сумісної
власності на підставі дублікату
свідоцтва про право власності на житло,
виданого виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області 03.02.2014 року, не визначена.
Нотаріус може видати свідоцтво про
право на спадщину після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності
лише після визначення частки померлого
у спільному майні.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, місцевий суд виходив з того, що
відповідно до ст.ст. 368, 372 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю і у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом. А
оскільки домовленості між сторонами
щодо розміру часток кожного з них в
праві спільної сумісної власності не
було, кожен із співвласників має право
на ? частину зазначеної квартири, тому
спадкова частка ОСОБА_10 у житловому
приміщенні, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, становить ? частку даного
житлового приміщення.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується судова колегія.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги про те, що даний спір повинен
розглядатися в порядку окремого
провадження, то їх колегія суддів
розцінює критично, оскільки визначення
частки у спільній сумісній власності,
відповідно до норм цивільного права
стосується права власності і не може
бути визначена шляхом встановлення
юридичного факту.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 13 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов