Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виселення з квартири,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
квартира АДРЕСА_1 в місті Києві
належить йому на праві приватної
власності відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 17.08.2012
року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_5, та зареєстрованого
в реєстрі за № 874, укладеного з ОСОБА_2
Відповідно до п. 3.1 договору за взаємною
домовленістю сторін продавець
зобов'язується знятися з
реєстраційного обліку особисто та
зняти з реєстраційного обліку інших
осіб, які знаходяться на реєстрації у
спірній квартирі до 17.08.2012 року,
звільнити квартиру від речей, які
знаходяться в квартирі та від осіб, які
проживають квартирі до 17.08.2012 року, при
цьому передати покупцю всі комплекти
ключів від квартири, технічну
документацію, документи з оплати
комунальних послуг. Разом з тим, ОСОБА_2
взяті на себе зобов'язання не виконав.
До сьогодні відповідачі квартиру не
звільнили та займають її самоправно. На
його неодноразові письмові вимоги про
звільнення квартири відповідачі не
реагують.

В судовому засідання представник
позивача підтримав обставини
викладені в позовній заяві, та позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позов не визнала. Пояснила, що в 2012 році
вони взяли кредит в Євроспілці. В
забезпечення поставили квартиру. За
рік вони не заплатили проценти, і
квартиру забрали. Позивач закидав їх
кримінальними справами. Вона
пропонували вирішити спір мирно,
знайти компроміс, але не вийшло. Вимогу
про виселення вона отримала від
представника. Про договір
купівлі-продажу квартири вона
дізналася лише в момент укладення.
Підтвердила, що квартира не звільнена.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про день та час
слухання справи сповіщалися належним
чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 17.08.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в
місті Києві. Договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
Згідно даного договору ОСОБА_1 набув
право власності на вказану квартиру.

Відповідно до п. 3.1 договору продавець
зобов'язався знятися з реєстраційного
обліку особисто та зняти з
реєстраційного обліку інших осіб, які
знаходяться на реєстрації у вказаній в
договорі квартирі до 17.08.2012 року,
звільнити квартиру від речей, які
знаходяться в квартирі та від осіб, які
проживають в квартирі до 17.08.2012 року,
при цьому передати покупцю всі
комплекти ключів від квартири,
технічну документацію, документи з
оплати комунальних послуг.

В порушення умов договору, відповідачі
зі спірної квартири не виселилися,
проживають в ній по це час, чим
порушують законі права позивача на
володіння, розпорядження та
користування своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України
право власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до статей 386, 391 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як було встановлено в суді, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло
від відповідача - ОСОБА_2 на користь
позивача - ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням
договору купівлі-продажу квартири. В
спірній квартирі до цього часу
проживають відповідачі по справі, які
мали її звільнити до 17.08.2012 року, що
порушує права позивача як власника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 346, 386, 391 ЦК
України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з квартири
- задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Суддя: