Єдиний унікальний номер 340/1023/13-ц
Номер провадження № 2/340/36/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Данилюк М.П.

секретаря
Фурманюк В.М.

з участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із
позовом про розірвання шлюбу до
відповідача. Позов мотивує тим, що
одружилася із відповідачем 24 лютого 2001
року. Від спільного проживання
народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В якості підстав розірвання шлюбу
наводить те, що сімейне життя останнім
часом дуже погіршилося, між ними зникло
почуття поваги та любові. Відповідач
безпідставно ревнує її, вчиняє
скандали, на всі її прохання змінитися
не реагує. На даний час разом не
проживають з травня 2013 року, спільного
господарства не ведуть. Шлюб став
носити формальний характер, примирення
між ними неможливе, а тому просить суд
шлюб розірвати. Сина залишити
проживати із нею та на її вихованні.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 заявлений позов підтримала,
наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений
позов про розірвання шлюбу невизнав,
суду пояснив, що приїхав додому в
вересні місяці, то позивачки вдома не
було, а прийшла біля 02 год., а також
приїхав в грудні до сина, позивачки
знову вдома не було. Однак просить
надати місяць на примирення, щоб
дружина подумала, чи є підстави
розривати шлюб. Коштів дружині не дає,
так як має багато боргів, проживає та
працює в м.Калуші. Дружина сина
налаштувала проти нього. Просить не
розривати шлюб, а надати місячний
термін на примирення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
зібрані докази вважає за доцільне
позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що
подружжя разом не проживає, спільного
господарства не ведуть, позивачка
настоює на розірванні шлюбу та
відповідач позов хоч і невизнає, однак
із пояснень вбачається неприязнь до
позивачки. При таких обставинах суд
вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивачки, шлюб носить
формальний характер, а тому шлюб слід
розірвати.

Вирішуючи питання проживання дитини
суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160
Сімейного кодексу України згідно якої
місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків та за згодою самої дитини.

Оскільки син сторін по справі Андрій
досяг віку, зазначеного в цій статті ,
то в силу ч. 2 ст. 160 СК України місце його
проживання визначається за спільною
згодою батьків згодою дитини. Спору про
місце проживання дитини між сторонами
немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України та на підставі ст. ст. 104, 110-113,160
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, укладений 24 лютого 2001 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Верховинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області, актовий
запис № 6 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Верховинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:
Данилюк М. П.