РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Кафідової
О.В., Попович О.В.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення коштів за скасованим
рішенням, за касаційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 08 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року позивач звернувся з
позовом до ОСОБА_3 і на підставі ст. 1212
ЦК України просив стягнути з
останнього суму в розмірі 2 407 грн 30
коп., посилаючись на те, що вказані
грошові кошти були виплачені
відповідачу на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 25 листопада 2004 року, яке в
подальшому було скасовано ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим, а під час нового
розгляду справи позовну заяву було
залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 08 серпня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 01
жовтня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення та ухвалу
судів попередніх інстанцій, ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судами, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 25 листопада 2004 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24
березня 2005 року, з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_3 стягнуто кошти в рахунок
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю внаслідок професійного
захворювання.

На підставі вказаного рішення
відповідачу було виплачено 18 992 грн 70
коп. недоплати та призначено страхові
виплати згідно з рішенням та щомісячні
страхові виплати за період з 01 вересня
2004 року по 01 квітня 2005 року в сумі 3 414
грн 60 коп., а всього 22 407 грн 30 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 01 жовтня 2007 року
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 25 листопада
2004 року скасовано і справу направлено
на новий розгляд, рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 23
червня 2008 року позовну заяву ОСОБА_3
було задоволено та зобов'язано Фонд
виплачувати щомісячні страхові
виплати з 01 жовтня 2007 року по 2 187 грн 59
коп. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок страхових виплат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2008 року рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 23
червня 2008 року було скасовано і справу
направлено на новий розгляд.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 грудня 2008 року
позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без
розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що положення ст. 1212 ЦК України не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки
зазначена норма вкрай широко визначає
підстави виникнення зобов'язань у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави.
Проте предметом регулювання даного
інституту є відносини, які виникають у
зв'язку з безпідставним отриманням чи
збереженням майна і які не
врегульовані спеціальними нормами
цивільного процесуального права.

Крім того, відмовляючи у задоволенні
позову, суди послалися на ст.ст. 380,
382 ЦПК України.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначеним вимогам постановлені
у справі судові рішення не
відповідають.

Позивач, звертаючись до суду із
зазначеним позовом, просив на підставі
ст. 1212 ЦК України стягнути з
відповідача грошові кошти в сумі 2 407
грн 30 коп., які були виплачені
останньому на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 25 листопада 2004 року, яке в
подальшому було скасовано, а
провадження у справі закрито.

Висновок судів про те, що положення ст.
1212 ЦК України в даному випадку не
можуть бути прийняті до уваги, є
правильним, разом з тим, вирішуючи спір,
суди вийшли за межі заявлених
позивачем позовних вимог, пославшись у
рішеннях на ст. ст. 380, 382 ЦПК України, що
відповідно до ст. 341
ЦПК України є підставою для їх зміни.

Керуючись ст. 341 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 08 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
01 жовтня 2013 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішень посилання на статті 380, 382
ЦПК України.

У решті рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 08 серпня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 жовтня
2013 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О.
Дьоміна

Судді:
О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик