Справа № 211/7029/14-ц
Провадження № 2/211/2702/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 грудня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Ткаченко С.В.

при секретарі
Жукової А.С.

з участю позивача
ОСОБА_1

у відсутність відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача, вказавши, що на праві
особистої приватної власності їй
належить квартира АДРЕСА_1.

На сьогоднішній день у вказаній
квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2,
(відповідач по справі) якого вона на
його прохання зареєструвала, однак із
травня 2013 року відповідач припинив
мешкати в житловій квартирі, його
фактичне місцезнаходження їй не
відомо. Жодних витрат на утримання
житла він не несе у зв'язку з чим вона
змушена нести додаткові фінансові
затрати на утримання житла, хоча окрім
пенсії вона інших доходів не отримує,
що створює їй фінансові труднощі.

Позивач вважає, що реєстрація
відповідача чинить їй перешкоди у
користуванні власністю та порушує її
права як власника житла, тому просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі покладаючись на обставини
викладені у позовній заяві, просила
визнати відповідача ОСОБА_2 таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням - житловою
квартирою АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про слухання справи
повідомлявся належним чином, про що
свідчить оголошення у засобах
масової інформації «Вісті
Придніпров'я» від 04.12.2014 року № 94 (1587)
сторінка 18 «оголошення».

Суд вислухавши позивача, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
на підставі дублікату свідоцтва про
право власності на житло від 16.04.1993
року, виданого 29.01.2008 р. замість
втраченого, згідно з розпорядженням
УЖКГ від 21.01.2008 р. № 14, квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1 (л.с.16 - копія свідоцтва, л.с.15 -
копія витягу).

У вказаному житловому помешканні
зареєстрований крім позивача ОСОБА_1
також її син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. 3
-довідка).

Згідно акту сусідів, завіреного
майстром дільниці ТОВ «Комбінат
благоустрою», відповідач ОСОБА_2 не
мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з травня 2013
року по теперішній час (л.с. 4 -акт).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач, будучи зареєстрованим в
належній позивачу квартирі, порушує
права та законні інтереси власника на
свій розсуд володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном, в
спірному жилому приміщенні не
проживає, не маючи перешкод в
користуванні ним, своїх речей там не
зберігає, жилою площею не цікавиться,
витрат по її утриманню не несе, дій, які
б свідчили про намір та бажання
зберегти за собою право користування
жилим приміщенням, не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_3, пояснила, що
вона мешкає по сусідству з
позивачкою у будинку АДРЕСА_2
Підтвердила факт не проживання
відповідача ОСОБА_2 у квартирі
АДРЕСА_1 більше одного року.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаній
квартирі позбавляє можливості
позивача здійснювати права власності у
повному обсязі.

Суд враховує, що на час подання позову
сплив встановлений законом понад один
рік, а тому з огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
втратив право користування спірним
жилим приміщенням, добровільно
залишивши спірне жиле приміщення і на
час розгляду справи не проживає в ньому
більше одного року, що відповідно до
вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду
підстави визнання його таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням в квартирі в квартирі
АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України,
керуючись ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні «, ст.ст.
3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням: квартирою АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу, протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко