АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1318/14
Головуючий у 1 інстанції: Яркіна С.В.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„04" березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на ухвалу судді Запорізького районного
суду Запорізької області від 24 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, Головного управління
Держкомзему в Запорізькій області про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4,
Головного управління Держкомзему в
Запорізькій області про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку.

У позові зазначали, що 29.05.2008 року
Ленінським районним судом м. Запоріжжя
було винесено рішення, яким
встановлювався факт прийняття
спадщини ОСОБА_4 після смерті померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та визнано за нею
право власності на земельну ділянку
площею 5,29 га, яка розташована на
території Мар'ївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, в порядку спадкування за
законом..

09.10.2009 року на підставі вказаного
рішення суду відділом Держкомзему у
Запорізькому районі Запорізької
області ОСОБА_4 було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ №453627, кадастровий
номер :02:03:0152.

Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 03.12.2013 року
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29.05.2008 року скасовано,
провадження закрито.

Зазначають, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, була їх матір'ю, тому вони
відповідно до ст.529 ЦК України 1963 року є
її спадкоємцями за законом першої
черги

Їх мати постійно проживала та
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Вони також зареєстровані за цією ж
адресою та продовжують проживати в цій
же квартирі до теперішнього часу.

Майно та особисті речі, документи
залишилися в цій квартирі та перейшли
до них після смерті матері, а тому вони
є такими спадкоємцями, що прийняли
спадщину, оскільки фактично вступили в
управління та володіння спадковим
майном.

До складу спадщини увійшла земельні
ділянка площею 5,29 га, яка розташована
на території Мар'ївської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області.

Посилаючись на те, що державний акт
видано безпідставно, вони позбавлені
можливості оформити своє право на
спадщину, порушуються їх права щодо
належної їм земельної ділянки, просили
суд на підставі ст. 155 ЗК України
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №453627, виданий 09.10.2009 року
відділом Держкомзему у Запорізькому
районі Запорізької області ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 5,2863 га,
розташовану на території Мар'ївської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, кадастровий номер
:02:03:0152.

Ухвалою судді Запорізького районного
суду Запорізької області від 24 січня 2014
року у відкритті провадження у справі
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просять ухвалу судді скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учасника
процесу,перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті
провадження у цивільній справі, суд,
керуючись ст. 122 ЦПК України,
послався при цьому на ч.1 ст. 380 ЦПК
України, прийшови до висновку, що у
даному випадку належним способом
захисту прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
вирішення питання про поворот
виконання рішення від 29.05.2008 року,
скасованого судом апеляційної
інстанції із закриттям провадження у
справі.

З вказаним висновком
погодитися не можна, оскільки суд
дійшов його з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до положень ст.ст.
55,124 Конституції України та ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаний або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України ,
здійвнюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

За змістом зазначеної статті,
суд не має право обирати спосіб захисту
на власний розсуд, оскільки це порушує
принцип диспозитивності та
змагальності цивільного процесу.

Відповідно до роз"яснень п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року „Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справу суді першої інстанції",
суддя вправі відмовити у відкритті
провадження у справі лише з підстав,
передбачених законом. Не допускається
відмова у відкритті провадження у
справі з мотивів недоведеності
заявленої вимоги, відсутності доказів,
пропуску позовної давності та інших не
передбачених законом підстав.

Вичерпний перелік передбачених
законом підстав наведений у ч.2 ст. 122
ЦПК України, однак які саме із
зазначених обставин унеможливлюють
пред"явлення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання недійсним державного акту
на землю, заявленого, не тільки до
ОСОБА_4, але й до реєструючого органу,
який не був стороною у справі за
позовом про встановлення факту
прийняття спадщини ОСОБА_4 та визнання
за нею права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, суд в
ухвалі не навів.

Крім того, за змістом ч.2 ст. 380, ч.1
ст.381 ЦПК України поворот виконання
рішення за заявою відповідача полягає
у зобов"язанні позивача повернути
відповідачеві безпідставно стягнене з
нього за скасованим рішенням або
відшкодувати вартість цього майна.

Визнання ж недійсності
державного акта на землю є
передбаченим ст. 155 ЗК України
самостійним способом захисту
порушеного права і пов"язано з питанням
щодо державної реєстрації права
власності на землю, яке у справі за
позовом ОСОБА_4 до інших спадкоємців
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права на земельну
ділянку не розглядалось.

Зважаючи на зазначені
порушеннями вимог процесуального
зконодавства при постановленні
ухвали про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Головного
управління Держкомзему в Запорізькій
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, вказана ухвала
підлягає скасуванню з передачею
питання щодо відкриття провадження у
справі на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу судді Запорізького районного
суду Запорізької області від 24 січня 2014
року по даній справі скасувати, питання
щодо відкриття провадження у справі
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №