Справа № 687/1967/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого судді -Борсука В.О.,

при секретарі -Цугель Т.В.

з участю позивача- Костельницького О.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

з участю відповідача -ОСОБА_2

з участю представника відповідача -
ОСОБА_3

з участю представника третьої особи
орган

опіки та піклування Чемеровецької РДА -

Повар В.В., Никифорчука А.І,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Чемерівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки та піклування Гусятинської РДА,
орган опіки та піклування
Чемеровецької РДА про визначення місця
проживання дітей разом з батьком,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року ОСОБА_6
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2
третя особа: орган опіки та піклування
Гусятинської РДА, орган опіки та
піклування Чемеровецької РДА про
визначення місця проживання дітей
разом з батьком, вказуючи, що 15.10.2013
року шлюб між сторонами розірвано. Від
спільного проживання у шлюбі в сторін
народилися двоє малолітніх дітей -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з
вересня 2013 року діти з відповідачем
переїхали проживати в АДРЕСА_1. Однак
ОСОБА_2 не здійснює належного догляду
за дітьми, зокрема не дбає про духовний,
фізичний та моральний розвиток дітей, а
також не надає відповідного
матеріального їм забезпечення. Крім
того, проживання дітей разом з матір'ю
суперечить інтересам дітей оскільки
остання веде аморальний спосіб життя,
зокрема часто вживає алкогольні напої,
неодноразово забирала дітей із
садочку в стані алкогольного сп'яніння.
Оскільки моральні якості відповідача
ОСОБА_2, можуть зашкодити належному
розвитку малолітніх дітей, а також те,
що виконання останньою материнських
обов'язків ставить під сумнів безпеку
дітей, позивач звернувся в суд та
просить визначити місце проживання
дітей з ним.

В судове засідання позивач та
представник позивача з'явилися просили
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та представник
відповідача в судове засідання
з'явилися, проти задоволення позову
заперечили.

Представники третьої особи: орган
опіки та піклування Чемеровецької РДА
в судове засідання з'явилися просили в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши наявні матеріали
справи суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або
заперечень, а у відповідності до ч.3 ст.
60 ЦПК України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, виникає спір.

Судом об'єктивно встановлено, що в
зареєстрованому шлюбі у сторін
народилися двоє малолітніх дітей -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
та серії НОМЕР_2 від 23.11.2007 року. Згідно
рішення Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 15.10.2013 року
шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано.

В судовому засіданні було
встановлено, що в період коли сім'я
ОСОБА_2 проживала разом, вихованням
дітей часто займався і батько, коли
матері не було дома, який систематично
відвідував батьківські збори дитячого
садочку «Дзвіночок» брав активну
участь у житті групи, зарекомендував
себе відповідальним, добросовісним
батьком, ввічливою та доброю людиною.
Приділяв належну увагу фізичному,
моральному та духовному розвитку
дітей, зокрема ретельно стежив за
здоров'ям дітей, возив у 2013 році у
пансіонат «Казка» Одеської області на
оздоровлення, що підтверджується
довідкою від 22.08.2013 року,
характеристикою від 12.09.2013 року,
виписки з медичної карти
амбулаторного, стаціонарного хворого
щодо ОСОБА_7 від 12.09.2013 року,
квитанціями, що містяться в матеріалах
справи. Згідно довідки про доходи
виданою Гусятинською ГКС в тому, що
ОСОБА_6 з 05.08.1997 року працює інженером з
ремонту 1 категорії, щомісячно та
своєчасно отримує заробітну плату.

Питання надання висновку про
визначення місця проживання
малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від
28.02.2014 року № 01-266/02-16 розглядалось на
позачерговому засіданні органу опіки
та піклування Гусятинської РДА згідно
якого, беручи до уваги рішення Комісії
з питань захисту прав дитини при
Гусятинській РДА № 3 від 25.02.2014 року
було прийнято за доцільне визначити
місце проживання мололітніх ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 разом з батьком ОСОБА_6

В судовому засіданні також було
встановлено, що ОСОБА_2 проживає без
реєстрації в с. Гусятин Чемеровецького
району у своїх батьків із сином ОСОБА_7
та донькою ОСОБА_8 і діти знаходяться
на утриманні матері. Згідно довідки
виданої ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Тернопільгаз» № 01/3722 від
30.09.2013 року та довідки - характеристики
№ 1/902 від 16.09.2013 року вбачається, що
ОСОБА_2 працюючи на посаді майстра по
повірці лічильників відділу режимів
газопостачання, обліку та контролю за
витрачанням газу споживачами
Гусятинського УЕГТ ПАТ «Тернопільгаз»
за місцем роботи зарекомендувала себе
з позитивної сторони, на даний час
знаходиться на листку
непрацездатності по догляду за
дитиною. ОСОБА_2 систематично
відвідувала батьківські збори
дитячого садочку «Дзвіночок»,
зарекомендувала себе відповідальною,
добросовісною матір'ю, ввічливою та
доброю людиною, приділяла належну
увагу фізичному, моральному та
духовному розвитку дітей. Також для
дітей створені належні умови
проживання, виховання та навчання, що
підтверджується актом обстеження
матеріально-побутових умов від 11.01.2014
року.

Відповідно до висновку про
визначення місця проживання
малолітніх дітей ОСОБА_7, та ОСОБА_8 від
17.01.2014 року № 27/21-25-141 орган опіки та
піклування Чемеровецької РДА вважає за
доцільне визначити місце проживання
малолітніх дітей з матір'ю ОСОБА_2

Зі слів представника третьої
особи органу опіки та піклування
Чемеровецької РДА встановлено, що під
час готування висновку Гусятинським
органом опіки та піклування,
представники даного органу не
виїжджали по місцю проживання дітей, не
спілкувалися з ними, та самим
позивачем. Більше того під час
спілкування з дітьми було встановлено,
що діти більш прихильні до матері а ніж
до батька. На підставі цього суд не бере
до уваги висновок висновок
Гусятинського органу опіки та
піклування при РДА.

В судовому засіданні було
допитано ряд свідків з боку позивача,
які показали, що батько гарно ставиться
до дітей, піклується про них та
забезпечує їх усім необхідним.

Також в судовому засіданні було
допитано ряд свідків з боку
відповідача, які суду показали, що
матір гарно ставиться до дітей, вони
завжди охайні, піклується про них,
возить на відпочинок влітку.

Однак свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, та
ОСОБА_11, повідомили, що коли ОСОБА_6.,
перебуває в стані алкогольного
сп'яніння то він поводить себе не
адекватно та проявляє агресивність до
оточуючих, що проявляється у нанесенні
тілесних ушкоджень ОСОБА_2

Відповідно до ст. 161 Сімейного
Кодексу встановлено якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні вимоги про
визначення місця проживання
малолітніх дітей суд зважає на
положення ст.ст. 153, 155, 157 СК України, в
яких зазначено, зокрема, що мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина,зокрема,
мають право на безперешкодне
спілкування між собою. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її
людської гідності. Батьківські права
не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.
Питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків,
хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не
перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини,
за яким малолітня дитина може бути
розлучена зі своєю матір'ю лише у
винятковій ситуації не можна тлумачити
таким чином, що у матері малолітньої
дитини мається перевага перед батьком
при вирішенні питання щодо визначення
місця проживання дитини, приймаючи до
уваги рівність прав обох батьків щодо
дитини, що витікає як зі ст.141 СК
України, так зі змісту Конвенції про
права дитини. Тим більш, що поняття
«розлучення» не співпадає з поняттям
«визначення місця проживання»,
оскільки мати дитини у разі визначення
місця проживання дитини з батьком не
обмежена у своєму праві на спілкування
з дитиною, турботу відносно дитини та
участь у вихованні дитини і може
реалізувати свої права шляхом
домовленості з батьком дитини щодо
встановлення часу спілкування або за
рішенням органу опіки та піклування,
або за судовим рішенням. Обмеження у
цьому разі стосується тільки місця
проживання дитини до досягнення нею
віку 14 років.

Разом з тим, Декларацією прав
дитини, прийнято Генеральною Асамблеєю
ООН 20.11.1959 року, у принципі 6
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Вирішуючи спори між батьками, які
проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі), про те, з ким із них і хто
саме з дітей залишається, суд виходячи
із рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей повинен
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає за доцільне відмовити в позові,
оскільки судом не встановлено
зловживання спиртними напоями,
наркотичними засобами, аморальної
поведінки кожного із батьків а також не
встановлено обставин, чому діти не
можуть проживати разом з матір'ю.

Керуючись: ст.ст. 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Гусятинської РДА, орган
опіки та піклування Чемеровецької РДА
про визначення місця проживання дітей
разом з батьком відмовити.

На рішення, через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подана апеляційна скарга протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Чемеровецького

районного суду
В.О.Борсук