справа № 208/8104/14-ц
№ провадження 2/208/2374/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

04 листопада 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Савастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку, передбаченому ч.2
ст.197 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа,
яка не заявляє самостійних вимог, щодо
предмета спору: ОСОБА_3 «Про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання», -

в с т а н о в и
в:

Позивачка звернулась до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить стягувати з відповідача на її
користь аліменти на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів доходів, відповідача, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, на період навчання сина в
ДВНЗ «Дніпропетровському коледжі
транспортної інфраструктури».

В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивачка посилається на те, що,
від зареєстрованого шлюбу з
відповідачем, який згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу розірвано, вони
мають повнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на
четвертому курсі денного відділення у
ДВНЗ «Дніпропетровському коледжі
транспортної інфраструктури», у
зв'язку з чим потребує матеріальної
допомоги. Син мешкає разом з нею, і
знаходиться на її утриманні, але, вона
не має можливості забезпечити собі і
сину відповідного мінімального
прожиткового рівня. Відповідач є
батьком повнолітнього сина, має
постійний прибуток, у зв'язку з чим має
можливість надавати сину матеріальну
допомогу, яку позивачка просить
стягувати на її користь до закінчення
строку навчання сина.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надала суду письмову заяву, у
якій зазначила, що підтримує позов у
повному обсязі, просить суд провести
розгляд справи за її відсутності, і не
заперечує провести заочний розгляд
справи у разі неявки в судове
засідання відповідача.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку,
причину неявки в судове засідання не
повідомив, що дозволило суду визнати
його неявку в судове засідання з
неповажних причин та, за письмовою
згодою позивачки, відповідно до ст.224
ЦПК України, провести заочний розгляд
справи у його відсутності, на підставі
наявних у справі доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, що дозволило суду визнати
його неявку в судове засідання з
неповажних причин та, відповідно до
ст.169 ЦПК України, провести розгляд
справи у його відсутності, на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, суд вважає, що
позовні вимоги позивачки є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

В ході судового розгляду, з урахуванням
наданих суду доказів, було встановлено,
що, згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу, виданого 07.12.2005р. Заводським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, 07.12.2005 року шлюб між позивачкою
ОСОБА_1 та відповідачем по справі,
ОСОБА_2 - розірвано, актовий запис № 432.

Згідно свідоцтва про народження,
виданого 04.09.1996р. відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Дніпровської районної Ради народних
депутатів м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, від
зареєстрованого шлюбу сторони мають
повнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки № 57 від 15.09.2014р.,
наданої ДВНЗ «Дніпропетровський
коледж транспортної інфраструктури»,
повнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
23.08.2011р. навчається на 4-му курсі денного
відділення зазначеного учбового
закладу. Строк навчання по 30.06.2015р.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 СК України. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інших
обставин, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, наданих у п.20
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15.05.2006р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України про розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Таким чином, з вищенаведеного суд
вбачає, що, в ході розгляду справи є
доведеними, та підтвердженими наявними
у справі доказами обставини, якими
позивачка обґрунтовує свої позовні
вимоги, на підставі чого, враховуючи
той факт, що, вік повнолітнього ОСОБА_3 є
меншим 23 років; те, що останній
продовжує навчання, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги, суд,
позовні вимоги позивачки вважає
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15.05.2006р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Дніпропетровська, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровської
області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2
аліменти на утримання повнолітнього
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходів,
відповідача, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно, на
період навчання сина в ДВНЗ
«Дніпропетровський коледж
транспортної інфраструктури»,
починаючи з 29.09.2014 року до 30.06.2015 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
по справі в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь держави:

- судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Нельга Д. В.