Провадження № 2/537/1428/2014
Справа № 537/6163/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді
Демиденка І.О.

при секретарі
Уткіні О.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Органу
опіки та піклування Крюківської
районної ради м. Кременчука про
повернення дітей на виховання матері,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулася до
суду із позовною заявою, в якій просить
постановити рішення, яким повернути їй
на виховання малолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування позову
зазначила, що рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука від 07.07.2012
року у неї були відібрані діти - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без позбавлення її батьківських прав.
На даний час відсутні підстави, які
перешкоджали б їй належному вихованню
дітей , які були підставою для
відібрання у неї дітей. Рішенням
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 28.03.2014 року було
відмовлено у задоволенні позову
Органу опіки та піклування Крюківської
районної ради м. Кременчука щодо
позбавлення її батьківських прав та
даним рішенням встановлено, що вона не
є особою, яка злісно ухиляється від
виконання своїх обов»язків. Зазначила,
що на даний час зникли всі обставини, що
слугували підставами відібрання у неї
дітей, вона належно виконує свої
батьківські обов»язки, веде
загальноприйнятий образ життя ,
виховує та піклується про своїх дітей,
щиро прагне повернути дітей та
виховувати їх сама. З урахуванням
викладеного,просить позовні вимоги
задовольнити .

В судовому засіданні позивач та
її представник підтримали позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала, пояснила, що позивачем
створені належні умови для проживання
дітей, на даний час зникли обставини,
які слугували причиною відібрання у
неї дітей . Вважає за доцільне
повернути малолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
виховання матері.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази , приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що рішенням
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
07.11.2012 року у ОСОБА_3 були відібрані
малолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення
її батьківських прав відносно дітей.

Згідно рішення виконкому
Крюківської районної ради м.
Кременчука від 29.11.2012 року за № 212
малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
наданий статус дитини позбавленої
батьківського піклування.

Відповідно до рішення виконкому
Крюківської районної ради м.
Кременчука від 29.11.2012 року за № 213
малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
наданий статус дитини позбавленої
батьківського піклування.

Рішенням виконкому Крюківської
районної ради м. Кременчука від 27.12.2012
року за № 242 встановлена опіка над
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх опікуном
призначена ОСОБА_6.

Статтею 5 Сімейного Кодексу
України передбачено, що держава
охороняє сім»ю, дитинство, материнство,
батьківство , створює умови для
зміцнення сім»ї, забезпечує охорону
прав матері та батька, матеріально і
морально заохочує і підтримує
материнство та батьківство, забезпечує
пріоритет сімейного виховання .

У відповідності до ст. 150
Сімейного Кодексу України батьки
зобов»язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров»я, фізичний ,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно Принципу 6 Декларації прав
дитини, проголошеною Генеральною
Асамблеєю Організації Об»єднаний
Націй 20.11.1959 року, дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і , в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості ; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини , розлучати зі
своєю матір»ю.

Статтею 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої Постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від
27.02.1991 року , визначено, що в усіх діях
щодо дітей , незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами , що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції
про права дитини, держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку , наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї , або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Статтею 18 Конвенції про права
дитини передбачено, що батьки несуть
основну відповідальність за виховання
дитини , найкращі інтереси дитини є
предметом їх основного піклування.

Згідно ч.6 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» передбачено,
що батьки або особи, які їх замінюють
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров»я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов»язків відповідно до
закону.

Статтею 8 Закону України «Про
охорону дитинства» визначено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного та соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Згідно інформації з дошкільного
навчального закладу (ясла-садок) № 12
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 12.11.2014 року за
вих. № 112 ОСОБА_3 приймає учать у
вихованні доньки - ОСОБА_4, 2011 року
народження : дитина охайна, чиста , на
заняттях активна , допитлива , добре
відгукується про маму, батьківські
збори в групі відвідує мама, приводить
та забирає дитину з закладу мама. (
а.с.19).

Відповідно до інформації з
Кременчуцької загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів № 22 Кременчуцької
міської ради від 12.11.2014 року за вих. №
01-25/364 ОСОБА_3 мати учениці 1-Г класу -
ОСОБА_5, 2008 року народження, постійно
цікавиться успіхами дитини у навчанні,
створює всі необхідні умови для того,
щоб дитина якнайкраще адаптувалася до
школи, ОСОБА_5 завжди ходить чисто
одягнена та у шкільній формі , мати
регулярно відвідує школу , батьківські
збори, підтримує зв»язок з класним
керівником. ( а.с.20).

Згідно повідомлення з Другої
міської лікарні м. Кременчука від 13.11.2014
року за вих. № 1101/01-16 ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживають з матір»ю - ОСОБА_3, осінній
поглиблений медичний огляд діти
проходили з матір»ю, призначення
лікарів мати виконує ( а.с.18).

В характеристиці Ради
громадської самоорганізації населення
мікрорайону № 13 Крюківської районної
ради м. Кременчука від 22.05.2014 року
зазначено, що ОСОБА_3 проживає за
адресою АДРЕСА_1, з боку жителів
мікрорайону скарг та заяв на ОСОБА_3 не
надходило ( а.с.6).

Рішенням Виконавчого комітету
Крюківської районної ради № 297 від
11.12.2014 року наданий висновок про
доцільність повернення на виховання
малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на виховання
матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ч.3 ст. 170 сімейного
Кодексу України , якщо відпадуть
причини, які перешкоджали належному
вихованню дитини її батьками, суд за
заявою батьків може постановити
рішення про повернення дитини.

З урахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що причини,
які слугували підставою для відібрання
малолітніх - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у матері
ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських
прав, на даний час відпали, позивач -
ОСОБА_3 створила належні умови для
виховання дітей, цікавиться їх
здоров»ям, фізичним та духовним
розвитком, тобто належним чином
виконує свої батьківські обов»язки , в
зв»язку з чим позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,79,88,212,213,215 ЦПК
України, , ст. 150, ч.3 ст. 179 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 8,12 Закону
України «Про охорону дитинства», суд,

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити в
повному обсязі.

Повернути малолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відібраних згідно рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
07.11.2012 року , на виховання матері -
ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
І.О.ДЕМИДЕНКО