Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі:

Головуючої судді
Ульяніч І.В.

при секретарі
Михайловській Р.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради "про визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
побудовами в порядку спадкування",-

В С Т А Н О В И В :

06.02.2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом до Виконавчого комітету
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради " про визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
побудовами в порядку спадкування ",
вказавши, що згідно договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку на праві приватної
власності від 03 квітня 1958 року батьку
позивача - ОСОБА_2 була надана земельна
ділянка АДРЕСА_1. У 1962 році ОСОБА_2
закінчив будівництво житлового
будинку, ввів його в експлуатацію, але
не зареєстрував у встановленому
законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ОСОБА_2 помер. Після
його смерті спадкове майно у вигляді
спірного житлового будинку із
надвірними побудовами прийняла
дружина померлого - ОСОБА_3, яка
своєчасно звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, а також фактично прийняла
спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача
- ОСОБА_3, яка не встигла оформити
належну їй спадщину після смерті
чоловіка ОСОБА_2 Після смерті батьків
позивач фактично прийняла спадкове
майно, оскільки на момент смерті матері
і до теперішнього часу вона постійно
проживає у спірному будинку, сплачує
комунальні послуги, зацікавленості до
спадкового майна не втратила. За життя
мати позивача залишила заповіт на її
користь.

Позивач зверталась до приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу із заявою про
прийняття спадщини, однак у зв'язку з
тим, що право власності на спірний
будинок не зареєстровано в органах
державної реєстрації, нотаріусом було
прийнято постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії. Просила
визнати за нею права власності на
житловий будинок із надвірними
побудовами АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, пояснивши, що
спірний будинок був побудований її
батьками в період шлюбу, після смерті
батьків вона прийняла спадщину у
вигляді спірного будинку, постійно
мешкає в ньому, була зареєстрована до
2003 року, постійно сплачує комунальні
послуги по спірному будинку. Інших
спадкоємцев не має, рідний брат
позивача помер ще в 1993 році. Просила
позов задовольнити.

Представник відповідача -
виконавчого комітету Пролетарської
районної ради м. Донецька у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без їх участі і винести
рішення на розсуд суду, відповідно до
діючого законодавства України.

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що
спірний будинок будували батьки
позивача, після їх смерті позивач
мешкає в спірному будинку, інших
спадкоємців не має.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, свідків та дослідивши
матеріали справи, вважає позов
обгрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серія НОМЕР_1, виданого
Пролетарським р.б. ЗАГС м. Донецька від
26 липня 1956 року ОСОБА_1, народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в родині ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб щодо підтвердження дошлюбного
прізвища № 0 від 27.04.2011 року
позивач - дівоче прізвище ОСОБА_1 12
вересня 1979 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу їй
присвоєно прізвище «ОСОБА_1», актовий
запис № 1265. В подальшому шлюб було
розрірвано 05.12.1983 року (а.с.7,8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
НОМЕР_2, виданого Будьоннівським
відділом ЗАГСа м. Донецька від 06.01.1990
року, позивач уклала шлюб з ОСОБА_8,
після укладення шлюбу їй присвоєно
прізвище «ОСОБА_1», актовий запис № 7
(а.с.9).

Згідно копії договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку на праві приватної власності
від 3 квітня 1958 року та виписки з
рішення засідання виконкому
Будьонівської районної ради депутатів
трудящих м. Сталіно, батькові позивача -
ОСОБА_2 була надана земельна ділянка
АДРЕСА_1 (а.с.10-11,12).

Згідно акту приймання індивідуальних
домоволодінь спірне домоволодіння
АДРЕСА_1 з надвірними побудовами було
прийнято в експлуатацію (а.с.13-14).

Згідно технічного паспорту спірне
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було
проінвентаризовано за ОСОБА_2, на
підставі Договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки від 07 квітня 1958 року р-р № 1838,
посвідченого 3-ю Сталінською
держнотконторою, що також
підтверджується довідкою КП БТІ
м.Донецька від 06.12.2013 року (а.с. 16-22).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 21 вересня 1976
року, виданого державним нотаріусом
Третьої донецької державної
нотаріальної контори після смерті
ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 отримала
спадкове майно у вигляді грошових
вкладів, які належали померлому (а.с.23).

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_3, виданого Пролетарським
відділом РАГС м. Донецька від 27.02.1996
року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
актовий запис № 285 (а.с.24).

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_4, виданого гор ЗАГС п. Сайгатино
Сургутського району Тюменської
області від 18.05.1993 року, ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, актовий запис № 568
(а.с.25).

Згідно копії заповіта ОСОБА_3 на
випадок її смерті заповіла належний їй
будинок, розташований в м. АДРЕСА_1
дочці ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно копії домової книги позивач
була зареєстрована у спірному будинку
АДРЕСА_1 до 2003 року (а.с.27-29).

Згідно копії постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2013
року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, у зв"язку із відсутністю
державної реєстрації спірного будинку
(а.с.30).

Згідно копії спадкової справи № 54,
наданої приватним нотаріусом ОСОБА_12,
вбачається, що після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з заявою
про прийняття спадщини звернулась його
дружина ОСОБА_3 та зазначила, що
прийнята спадщину, в тому числі і у
вигляді спірного будинку. Згідно
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру вбачається, що після смерті
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 року була заведена
спадкова справа, за вказаною справою
було видане свідоцтво про право на
спадщину за законом на ім"я ОСОБА_3
тільки на грошові кошти. Згідно
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру - заповіти, вбачається, що
ОСОБА_3 16.06.1977 року був залишений
заповіт, який не змінювався та не
скасовувався. Після смерті ОСОБА_3 до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1
(а.с.37-67)

У відповідності зі ст. 1261 Цивільного
Кодексу України (і аналогічних
положень ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин) в першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця і той з подружжя, який його
пережив.

Згідно ч.1 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 і ч.1 ст. 1270 ЦК
України (і аналогічних положень ст.ст.
548 і 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним
на час виникнення спірних
правовідносин) спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має право
подати до нотаріальної контори заяву
при прийняття спадщини протягом
шестимісячного строку. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Таким чином, у суду є всі підстави для
визнання за ОСОБА_1 права власності на
будинок АДРЕСА_1, який залишився в
спадщину від ОСОБА_3 за заповітом, так
як в судовому засіданні встановлено, що
мати позивача ОСОБА_3 прийняла
спадщину після смерті свого чоловіка
ОСОБА_2, що підтверджено матеріалами
справи, ОСОБА_3 володіла та
користувалась спірним будинком, маючі
усі права та обов"язки власника, але
правоустанавлюючий документ на
будинок не отримала. Після смерті
ОСОБА_3 позивач по справі в
установленному законом порядку
прийняла спадщину після смерті матері,
тому позов підлягає задоволенню.

На підставівищевикладеного,
керуючись ст. ст. 6, 10, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Пролетарської районної в м.
Донецьку ради "про визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними побудовами в порядку
спадкування"- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, що скаладається із
житлового будинку літ. А-1, прибудови
літ. а, погреба літ. а1, ганку літ. а2,
загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі
житловою 48,7 кв.м., та надвірних споруд:
літньої кухні літ. Б з прибудовою літ.
б1, душу літ. Ж, зливної ями літ. Е;
огородження № 3-6; вимощення І, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.В. Ульяніч

03.03.2014 року