У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання дій та наказу щодо
звільнення незаконними, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 28 листопада 2005 року він був
прийнятий на посаду спеціаліста
відділу економічної безпеки
Дніпропетровської філії «Акціонерного
комерційного банку «Форум». 14 квітня 2011
року його було переведено на посаду
менеджера по Південно-Східному регіону
Управління по роботі з боржниками
регіональної мережі Департаменту
проблемних активів роздрібного
бізнесу ПАТ «Банк Форум». 28 травня 2013
року його було звільнено у зв'язку зі
скороченням чисельності та штату
працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40
КЗпП України. Вважає звільнення
незаконним, оскільки йому не була
надана перевага у залишенні на роботі
та не запропоновані наявні у банку на
час його звільнення вакансії, оскільки
порівняно з іншими працівниками, які
залишились в установі, він мав більш
високу кваліфікацію, довше них
працював у банку, має на утриманні
неповнолітню дитину. До того ж, 09 лютого
2006 року йому було встановлено
безстрокову інвалідність 3 групи. У
зв'язку з тим, що його звільнення було
проведено з порушенням вимог ст. 49-2
КЗпП України, позивач просив суд
визнати незаконним наказ № 512-к від 27
травня 2013 року, поновити його на посаді
менеджера по Південно-Східному регіону
Управління по роботі з боржниками
регіональної мережі Департаменту
проблемних активів роздрібного
бізнесу ПАТ «Банк Форум» та стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 28 травня 2013 року
по час поновлення на роботі у сумі 46 590
грн. 72 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову.
Визнано незаконним наказ від 27 травня
2013 року про звільнення ОСОБА_3
Поновлено ОСОБА_3 на посаді менеджера
по Південно-Східному регіону
Управління по роботі з боржниками
регіональної мережі Департаменту
проблемних активів роздрібного
бізнесу ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з
ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 50 351 грн. без
відрахувань. Вирішено питання судового
збору.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що
звільнення позивача було проведено у
відповідності до вимог законодавства
про працю, а вимоги ОСОБА_3 про визнання
дій відповідача щодо безпідставного
звільнення та наказу про звільнення
незаконними і поновлення на роботі є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що відповідач не
надав доказів, що ним було звільнено
позивача відповідно до чинного
законодавства.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він
суперечить вимогам закону та не
ґрунтується на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що з 28 листопада 2005
року по 27 травня 2013 року ОСОБА_3
працював у ПАТ «Банк Форум» на різних
посадах.

14 квітня 2011 року ОСОБА_3
було переведено на посаду менеджера по
Південно-Східному регіону Управління
по роботі з боржниками регіональної
мережі Департаменту проблемних
активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк
Форум», на якій він працював до дня
звільнення - 27 травня 2013 року (а. с. 46-48 т.
1).

27 травня 2013 року
наказом № 512-к позивача було звільнено
за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України (а. с. 7 т. 1).

Відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках, зокрема, змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП
України звільнення з підстав,
зазначених у п. п. 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивача про
наступне вивільнення було повідомлено
більш ніж за два місяці та
запропоновано наявні на момент
попередження про звільнення вакантні 4
посади, від зайняття яких ОСОБА_3
відмовився (а. с. 9 т. 1).

Відповідно до абз. 4 п. 19 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» від 06 листопада 1992 року
№ 9 судам слід мати на увазі, що при
проведенні звільнення власник або
уповноважений ним орган вправі в межах
однорідних професій і посад провести
перестановку (перегрупування)
працівників і перевести більш
кваліфікованого працівника, посада
якого скорочується, з його згоди на
іншу посаду, звільнивши з неї з цих
підстав менш кваліфікованого
працівника. Якщо це право не
використовувалось, суд не повинен
обговорювати питання про доцільність
такої перестановки (перегрупування).

Апеляційний суд, задовольняючи позов,
виходив із того, що у матеріалах справи
є накази про прийняття у березні 2013
року на роботу осіб, у тому числі і на
посаду юристів (а. с. 107-114 т. 1), тобто за
фахом, який має позивач, який
пропрацював у банку біля 8 років, при
тому, що йому дані посади запропоновано
не було.

Апеляційний суд, дійшовши такого
висновку, не звернув уваги на додані
відповідачем посадові інструкції на
посади, які не були запропоновані
позивачу (головний економіст
аналітичного відділу Департаменту по
роботі з проблемними активами,
головний юрисконсульт відділу
виконавчого провадження Управління
примусового стягнення Департаменту по
роботі з проблемними активами,
керівник проектів та програм відділу
реалізації проектів Управління
досудової роботи з проблемними
активами корпоративного бізнесу
Департаменту по роботі з проблемними
активами, провідний економіст
Управління підтримки проблемних
активів корпоративного бізнесу
Департаменту проблемних активів
корпоративного бізнесу, начальник
відділу реалізації заставного майна
Департаменту по роботі з проблемними
активами) (а. с. 146-179 т. 1).

З посадових інстанцій вбачається, що на
всі посади, крім головного
юрисконсульта, необхідна наявність
вищої економічної освіти, якої позивач
немає. Що ж стосується головного
юрисконсульта, то окрім вищої
юридичної освіти необхідне вільне
володіння англійською мовою, знання
процедур стягнення заборгованості
(досудової, судової, виконавчої).

Доказів, що позивач відповідає
зазначеним кваліфікаційним ознакам,
матеріали справи не містять.

У посадовій інструкції ж позивача,
кваліфікаційні вимоги до посади
менеджер по Південно-Східному регіону
Управління по роботі з боржниками
регіональної мережі Департаменту
проблемних активів роздрібного
бізнесу були наступними: вища юридична
освіта, досвід роботи від 2-х років за
напрямком підтримання безпосередніх
контактів (ведення переговорів) з
клієнтами Банку в межах досудових
процедур стягнення проблемної
заборгованості, загальні знання
процедур стягнення заборгованості та
процедур реструктуризації кредитів,
загальні знання законодавчої бази
України, нормативної бази НБУ в
напрямках: кредитування, досудового
стягнення, судового провадження,
виконавчого провадження тощо, досвід
роботи в підрозділах по роботі з
проблемними активами роздрібного
бізнесу в межах свого напрямку.

Таким чином, так як всі посади
менеджерів Управління по роботі з
боржниками регіональної мережі
Департаменту по роботі з проблемними
активами ПАТ «Банк Форум» було
скорочено, а позивачу було
запропоновано вакантні посади, від
зайняття яких він відмовився, інші
посади, які відповідали б кваліфікації
та посаді ОСОБА_3 у банку були відсутні,
при звільненні позивача було дотримано
вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Інші доводи позивача щодо незаконності
його звільнення спростовуються
наданими відповідачем письмовими
доказами.

Таким чином апеляційним судом
скасоване законне і обґрунтоване
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове рішення з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, тому рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням у силі
помилково скасованого рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року скасувати, рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко