Справа № 559/390/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

В складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Максимюк О.В.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубно справу за
позовною заявою

публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу,

встановив:

В обгрунтування позову позивач
посилається на те, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 13.03.2008
року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі
2000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 19.20% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
умовами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
договір, підтверджується підписом у
заяві.

Відповідач зобов"язувався щомісячно
погашати кредитний борг, сплачувати
відсотки та комісію за користування
кредитом згідно умов договору.

В зв"язку із значними порушеннями
зобов"язань по кредитному договору у
відповідача виникла заборгованість
станом на 31.12.2013 року в розмірі 5041,98
доларів США, в тому числі 1803,53 доларів
США - заборгованість по кредиту, 3148,25
доларів США- відсотки за користування
кредитом, 90,2 доларів США-
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Просить суд
стягнути з ОСОБА_2 зазаначену
заборгованості, що утворилася
внаслідок порушення умов договору та
судові витрати по справі .

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, однак подав до
суду заяву про розгляд справи без
їхньої участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду
заяву, в якій просить застосувати
строк позовної давності до позовних
вимог ПАТ КБ "Приватбанк" відносно
ОСОБА_2

Суд дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає до задоволення із слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 13.03.2008
року ОСОБА_2. отримав кредит в розмірі
2000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 19.20% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. (а.с.10-13).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі і на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З часу укладення договірного
зобов'язання між сторонами минуло 5
років на день подачі позову до суду, а з
часу закінчення строкового кредитного
договору та виникнення заборгованості
- 3 роки.

З поданого розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідачем у справі з
часу укладення кредитної угоди,
кредитні зобов'язання щодо повернення
коштів та сплати відсотків не
виконувались.

Стороною позивача при зверненні до
суду не вносилось клопотання щодо
поновлення строків позовної давності.
Строк дії договору закінчився 13.03.2010
року. З наданого розрахунку позивачем
вбачається, що по закінченні строку дії
договору була наявна заборгованість
позичальника, що підтверджувало
невиконання останнім договірних
зобов"язань Незважаючи на це кредитна
установа протягом 3-х років по
закінченню дії договору та наявності
невиконаного зобов'язання зі сторони
позичальника до суду не зверталась.

Згідно ст.ст.256,267 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 18 грудня 2009 року
"Про судове рішення у цивільній справі"
роз'яснено, що у випадку пропуску без
поважної причини строку для
звернення з позовом, суд зазначає про
відмову у позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою
ним до ухвалення рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що позивачем пропущено строк звернення
до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст.60 ЦІК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 213
ЦПК України - обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні та не подав
доказів щодо спростування чи
підтвердження вимог позивача .

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача заявлені із
пропуском строку позовної давності не
є обґрунтованими та не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст. 3,6,57,60,212,215,218 ЦПК
України , ст. 257,261, 267 ЦК України суд,-

Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства КБ
"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору-
за пропуском строку позовної
давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: