АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/3900/13-ц
Провадження № 22-ц/792/92/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Харчука В.М., Кізюн О.Ю.,

при секретарі - Чебан О.М.

за участю: представника позивача -
Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 21
листопада 2013 року по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

В травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та з урахуванням
уточнення позовних вимог просив
стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у
розмірі 27461грн.65коп. за кредитним
договором від 15.01.2007 року та судові
витрати. В обґрунтування позовних
вимог вказав, що 15.01.2007 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 10000грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У зв'язку з неналежним
виконанням умов кредитного договору
станом на 30.03.2013 року заборгованість за
кредитом становить - 27461грн.65коп., а
саме: 9307грн.09коп. - заборгованість за
кредитом; 16129грн.15коп. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
500грн. - штраф (фіксована частина);
1525грн.41коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 листопада 2013 року позов
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором від 15.01.2007 року у
розмірі 27461грн.65коп. Вирішено питання
про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та постановити нове,
яким у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального права та
невідповідність висновку суду
обставинам справи. Апелянт зазначає, що
судом не звернуто увагу на те, що
перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з

________________________________________________________________________
________

Головуюча у першій інстанції - Семенюк
В.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В.
Категорія
19,27

порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячним
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулось це порушення, тобто
стягненню підлягала частина боргу, яка
не була прострочена станом на
30.05.2013року. Також судом не враховано що
позивачем пропущено строк позовної
давності по вимогам про стягнення
штрафу.

Апелянт ОСОБА_2 повідомлена належним
чином про час і місце розгляду справи, у
судове засідання не з'явилася, причини
неявки не повідомила.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
Москалюк С.А. зазначила, що рішення суду
є законним та обґрунтованим, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасника процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування, зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Разом із тим, зазначеним вимогам закону
оскаржуване рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив із
того, що відповідач ОСОБА_2 належним
чином не виконувала умови кредитного
договору, тому позивач має право на
повернення всієї суми кредиту з
урахуванням процентів за користування
кредитом та штрафу.

Суд першої інстанції не в повній мірі
з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
закон, який підлягав застосуванню, а
саме ст. 256, ст.257, ч. 4 ст. 267 ЦК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення судом норм матеріального
права оспорюване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України має
бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що 15 січня 2007 року між
закритим акціонерним товариством
комерційним банком "ПриватБанк" і
ОСОБА_2 укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримала кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку у розмірі 10000грн. зі
сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У зв'язку із зміною типу банку змінено
найменування з Закритого акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", яке змінило назву на
публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПРИВАТБАНК", що
підтверджується витягом з статуту.

Сторони визначили, що заява
позичальника (а.с.8), Умови та правила
надання банківських послуг (а.с.10-13) і
тарифи (а.с.103) складають укладений між
ними кредитний договір.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.
530 ЦК України).

Свої зобов'язання відповідно до
кредитного договору відповідач
належним чином не виконувала: не
вносила платежі на погашення кредиту,
не сплачувала нараховані відсотки за
користування кредитом.

Сторони домовились, що при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та
5% від суми позову (п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг).

В судовому засіданні представник
відповідача просив застосувати до
спірних правовідносин строк позовної
давності.

Перевіряючи доводи апелянта в частині
застосування судом норм закону щодо
позовної давності колегія суддів
виходить із такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Сторони по даному кредитному договору
встановили наступний порядок сплати
заборгованості по кредиту: щомісячними
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості, але не менше 50грн. та не
більше залишку заборгованості.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

ОСОБА_2 перестала виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту та зі
сплати процентів за користування
кредитом з 11 серпня 2008 року, у той час як
з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом банк
звернувся з позовом 30 травня 2013 року,
включивши до позовних вимог як всю
заборговану суму, так і майбутні
платежі.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Аналогічний правовий висновок
міститься у постанові Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст.1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2
ст. 1050 ЦК України).

Оскільки за період з серпня 2008 року по
30.05.2010 року не встановлено поважних
причин пропуску строку позовної
давності позивачем, тому до заявлених
вимог про стягнення заборгованості за
цей період слід застосувати позовну
давність, і ухвалити рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_2 на
користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
підлягає заборгованість за кредитним
договором в межах строку позовної
давності, а саме: з 30.05.2010 року по 30.03.2013
року в сумі 12748грн.59коп., яка
складається із заборгованості по тілу
кредиту - 2032грн.49коп., заборгованості по
відсотках - 9632грн.83коп., штрафу -
1083грн.27коп. ((2032,49+9632,83)х5:100)+500).

За невиконання зобов'язань за
кредитним договором штраф, який є
одноразовою виплатою, було нараховано
позивачем відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг
30.03.2013 року при зверненні до суду з
позовом, а тому відсутні підстави для
відмови в позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в
частині вимог про стягнення штрафу у
зв'язку із спливом позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Позивач просив стягнути солідарно з
відповідача кошти у сумі 27461грн.65коп.
Позовні вимоги задоволено частково та
на користь позивача з відповідача
стягнуто кошти у сумі 12748грн.59коп., що
становить 46,42% від заявлених вимог
(12748,59:27461,65х100). Таким чином, на користь
позивача з відповідача підлягає
стягненню судовий збір у сумі
127грн.48коп.(274,62х46,42:100).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість по кредитному договору
від 15.01.2007р. у сумі 12748грн.59коп., а саме
заборгованість по кредиту у сумі
2032грн.49коп., заборгованість про
процентам за користування кредитом у
сумі 9632грн.83коп, штраф - 1083грн.27коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий
збір у сумі 127грн.42коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів після набрання ним законної сили
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду
Т.В.Спірідонова