Провадження № 2/591/2367/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді
Клімашевської І. В.,

з участю секретаря
Гребенькової О.М.,

представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: КП
«Сумижитло» Сумської міської ради, про
виселення

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом, який
мотивував тим, що 29.09.2013 року йому було
видано ордер на вселення до кімнати
АДРЕСА_1. Після отримання ордеру він
здав його до КП «Сумижитло» СМР та
зареєструвався за вказаною адресою,
проте через фактичне проживання у
вказаній кімнаті відповідача, він не
має можливості вселитись у зазначене
житлове приміщення. Відповідач обіцяла
виселитись із кімнати, яку займає без
достатніх правових підстав, але до
цього часу не здійснила виселення. За
таких обставин він вимушений
вирішувати питання виселення
відповідача із кімнати гуртожитку в
судовому порядку.

28.04.2014 року по даній справі
приймалось заочне рішення, яким вимоги
ОСОБА_4 було задоволено в повному
обсязі.

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 28.08.2014 року заочне рішення
скасовано, а справу призначено до
судового розгляду.

В судовому засіданні
представники позивача вимоги позовної
заяви підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача
наполягав на тому, що ОСОБА_5 вселилась
до кімнати АДРЕСА_1 на підставі ордеру,
який їй видав ПАТ «Сумбуд», і вона не
знала, що гуртожиток на момент видачі
їй ордеру вже було передано у власність
територіальної громади м.Суми в особі
Сумської міської раді, а тому вважала,
що отримала ордер у власника
приміщення. За таких обставин, на думку
представника, ОСОБА_5 не є особою, що
зайняла самовільно кімнату гуртожитку,
у зв»язку з чим просив в задоволенні
позову відмовити.

КП «Сумижитло» СМР в судове
засіданні не з»явились, надіслали
заяву про можливість слухання справи у
відсутність їх представника, у
вирішенні питання покладались на
розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК
України, сторони зобов»язані надати
докази та довести ті обставини, які
обґрунтовують їх вимоги і заперечення
та мають значення для справи, крім тих,
які визнаються сторонами, є
загальновідомими та встановлені
рішенням суду.

Судом при розгляді справи
встановлено, що відповідно до
рішення виконавчого комітету Сумської
міської ради від 02 серпня 2011 року №521
«Про затвердження акту прийняття
-передачі до комунальної власності
територіальної громади міста Суми
гуртожитку за адресою: м.Суми,
вул.Кірова, 143, від Фонду державного
майна України» затверджено акт
прийняття -передачі до комунальної
власності територіальної громади
міста Суми гуртожиток за адресою:
м.Суми, вул.Кірова, 143, від фонду
державного майна України /а.с.6/.

29.09.2013 року відповідно до рішення
виконавчого комітету Сумської міської
ради від 17.09.2013 року №459 ОСОБА_4 видано
ордер на кімнату АДРЕСА_1,площею 11,6
кв.м./а.с.7/.

Рішенням Сумської міської ради
від 31 липня 2013 року №2551-МР «Про зміну
назви (перейменування) АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_1» змінено назву
(перейменовано) АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1
/а.с.5/.

Після отримання вказаного вище
ордеру, позивач здав його до
комунального підприємства «Сумижитло»
Сумської міської ради та
зареєструвався за вказаною адресою.
Однак, при вселенні ним було виявлено,
що у кімнаті АДРЕСА_1 проживає
ОСОБА_5

Представник відповідача в
судовому засіданні не заперечував
того, що ОСОБА_5 проживає без реєстрації
у кімнаті АДРЕСА_1, але, демонструючи
суду оригінал помилково виданого ПАТ
«Сумбуд» ордеру №88 а, що залишився у
відповідача до цього часу, вважав, що
підстав для виселення відповідача із
вказаного приміщення немає.

Проте, згідно рішення
Апеляційного суду Сумської області від
18.02.2014 року ОСОБА_5 було відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
визнання за нею права користування
кімнатою АДРЕСА_1. Крім того, судом
апеляційної інстанції було
встановлено наступні обставини, а саме:

- що ОСОБА_5 не є і ніколи не була
працівником ПАТ «Сумбуд», яке їй видало
ордер на право проживання у спірній
кімнаті гуртожитку,

- що вона довгий час проживає у
вказаній кімнаті гуртожитку, але
фактично зареєстрована за адресою
знаходження іншого гуртожитку по
АДРЕСА_1,

- що ордер на право проживання
ОСОБА_5 у кімнаті АДРЕСА_1 було видано
помилково і факт помилкової видачі
ордеру визнано ПАТ «Сумбуд», у зв»язку
з чим судом зроблено висновок про те, що
проживання ОСОБА_5 в спірній кімнаті не
підкріплено відповідною правовою
підставою.

Разом з цим, Апеляційним судом
Сумської області встановлено, що право
на вселення до спірної кімнати
гуртожитку надано ОСОБА_4 разом із
членами його сім»ї.

Вищезазначені обставини, які
встановлені рішенням суду апеляційної
інстанції, дають підстави
стверджувати, що проживання ОСОБА_5 в
спірній кімнаті не підкріплено
відповідною правовою підставою, а тому
вона є особою, яка самовільно зайняла
житло. На сьогоднішній день дана
квартира перебуває в комунальній
власності територіальної громади
міста Суми ,ордер на житлове приміщення
у гуртожитку виданий на ім'я ОСОБА_4, а
перебування у спірній кімнаті
відповідача, яка не має права на
проживання за вказаною адресою,
перешкоджає позивачу у праві на
вселення. За таких обставин, права
позивача підлягають захисту і ОСОБА_5
підлягає виселенню з займаного
приміщення.

У зв»язку із задоволенням
позовних вимог та відповідно до ст.88
ЦПК України з відповідача необхідно
стягнути на користь позивача судові
витрати в сумі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_5 з кімнати
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору
в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Зарічний районний суд м.Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які беруть
участь у справі але не були присутні
під час проголошення рішення мають
право оскаржити його протягом 10 днів з
моменту отримання його копії.

Суддя
І. В. Клімашевська