Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/513/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді
Волощука В.В.

секретаря
Федорчук О.В.

з участю:

позивачки
ОСОБА_1

представників
позивачки: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань у
м.Олевську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2013 року до суду звернулась
ОСОБА_1, з позовом до ОСОБА_5, про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1,
посилається на те, що вона з 2005 року,
згідно ордеру на жиле приміщення є
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. У
даній квартирі зареєстрований її онук
ОСОБА_5, який у спірній квартирі не
проживає протягом останніх п'яти років,
не сплачує комунальні платежі, не
отримує кореспонденцію за даною
адресою, особистих речей в квартирі не
має. Комунальні платежі нараховуються
згідно чисельності зареєстрованих
осіб. Позивачка одноособово проводить
їх сплату. Перешкод в користуванні
жилим приміщенням вона відповідачу не
чинить, оскільки останній добровільно
спірним жилим приміщенням не
користується без поважних причин. У
зв'язку із чим та на підставі ст.ст.71, 72
ЖК України просить суд визнати ОСОБА_5,
таким, що втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1, та її
представники: ОСОБА_3, і ОСОБА_2, діючи на
підставі довіреностей заявлені
позовні вимоги підтримали із підстав,
що наведені у позові. Просять суд
задовольнити вимоги позивачки в
повному обсязі, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідач з 2005 року не проживає
по місцю своєї реєстрації, а проживає
та працює в м.Київ. Його особистих речей
у спірній квартирі не має, з дня
реєстрації він не виконує обов'язки
члена сім'ї, передбачені ст.64 ЖК
України, пов'язані з утриманням,
оплатою житлового приміщення та
комунальних послуг. Оплату житлового
приміщення, його утримання та
комунальні послуги здійснює
одноособово позивачка по особовому
рахунку відкритому на її ім'я.
Позивачка отримує невелику пенсію, має
похилий вік (78 років). Перешкод в
користуванні спірною квартирою зі
сторони позивачки не було, оскільки
відповідач мав можливість
користуватися квартирою, але в
зазначеній квартирі не мешкав і не
мешкає з дня реєстрації. Окрім того
відповідач має можливість і на даний
час зайти в середину приміщення
спірної квартири, оскільки замка на
вхідних дверях позивачка не міняла.
Протягом останніх п'яти років
відповідач до спірної квартири не
приходив, а приходив його батько
ОСОБА_4, - син позивачки, який виганяв
позивачку із квартири наголошуючи про
те, що спірна квартира є власністю його
сина - відповідача по справі. А тому на
підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, просять
визнати ОСОБА_5, таким, що втратив право
на користування квартирою АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_5, -
ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності у
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1, до ОСОБА_5, не визнав та
заперечує про їх задоволення.
Посилаючись на те, що його син ОСОБА_5,
зареєстрований у спірній квартирі з 2008
року, хоча і проживає та працює в м.Київ,
однак щонайменше двічі на місяць на
вихідні дні та у святкові дні приїжджає
до смт.Нові Білокоровичі Олевського
району Житомирської області, але
позивачка не допускає відповідача до
квартири АДРЕСА_1. Просить суд
відмовити позивачці у задоволенні
заявлених до ОСОБА_5, позовних вимог,
так як ОСОБА_1, перешкоджає його сину та
своєму онуку в користуванні спірним
житлом.

Допитаний у судовому засіданні, як
свідок ОСОБА_6, надав суду свідчення про
те, що він є Начальником
Новобілокоровицького
багатогалузевого комунального
підприємства. Однокімнатна квартира
АДРЕСА_1 в 2005 році, відповідно до ордеру
була виділена ОСОБА_1, і з 01.01.2007 року
вказана квартира перебуває на балансі
Новобілокоровицького ВКП. Оплату
житлового приміщення, його утримання
та комунальні послуги здійснює
одноособово позивачка ОСОБА_1, по
особовому рахунку відкритому на її
ім'я. Відповідач по справі ОСОБА_5, у
вказаній квартирі не проживає з дня
реєстрації, не утримує її, і не провів
жодної оплати вказаного житлового
приміщення та комунальних послуг з дня
реєстрації. Даний факт також було
встановлено та зафіксовано комісією
НБКП, про що складено відповідний акт
(а.с.4). Вважає вимоги позивачки є
обґрунтованими, оскільки позивачка
самостійно проводить оплату всіх
витрат, які пов'язані із утриманням
спірної квартири з врахуванням і
відповідача ОСОБА_5, тобто оплата
здійснюється згідно чисельності
зареєстрованих осіб. Заяву до
Новобілокоровицького ВКП з приводу
перешкоджання в користуванні спірною
квартирою ОСОБА_5, не подавав.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, надала суду показання про те, що
вона проживає в АДРЕСА_8. Її син ОСОБА_5,
проживає та працює в м.Київ. ОСОБА_5, з 2008
року зареєстрований у АДРЕСА_1. ОСОБА_5,
приїздить до її матері яка проживає в
АДРЕСА_9 та допомагає їй по
господарству: косить траву, рубає
дрова. До своєї бабусі ОСОБА_1, ОСОБА_5,
приїздив, але остання на її думку не
допускає його до квартири.

Свідок ОСОБА_8, у судовому засіданні
надав суду показання про те, що він
проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Він є депутатом
Новобілокоровицької селищної ради від
будинку АДРЕСА_1. По сусідству (нижче
поверхом), в одному під'їзді із ним за
вказаною адресою, АДРЕСА_1 проживає
ОСОБА_1 У вказаному будинку він
проживає з 26.05.2004 року. ОСОБА_1, знає з 2005
року, вона проживає в однокімнатній
квартирі. ЇЇ онука ОСОБА_5, він жодного
разу не бачив. В вересні місяці 2013 року
він, у складі комісії
Новобілокоровицької селищної ради
Олевського району Житомирської
області приймав участь в обстеженні
умов проживання ОСОБА_1. Комісією було
встановлено та зафіксовано факт не
проживання ОСОБА_5, за місцем
реєстрації останнього, тобто за
адресою: АДРЕСА_1. На момент обстеження
квартири ОСОБА_1, будь-яких речей
ОСОБА_5, виявлено не було. Про, що
складено відповідний акт.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачка на підставі ордеру № 9 від
11.05.2005 року є одноособовим
квартиронаймачем ізольованого
житлового приміщення, загальною площею
16.13/32.9 м.кв., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.42).

Квартира АДРЕСА_1 з 01.01.2007 року
знаходиться на балансі
Новобілокоровицької селищної ради
Олевського району Житомирської
області. Оплату зазначеного житлового
приміщення, його утримання та
комунальні послуги здійснює
одноособово ОСОБА_1, по особовому
рахунку відкритому на її ім'я (а.с.43, 45,46).

З 2008 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.3). Протягом останніх п'яти років
відповідач ОСОБА_5, у спірній квартирі
не проживає, а проживає в м.Київ, що
стверджується показаннями
представників сторін, свідків та актом
обстеження умов проживання ОСОБА_1, за
адресою АДРЕСА_1, складеного комісією
Новобілокоровицького
багатогалузевого комунального
підприємства Олевського району
Житомирської області (а.с.4).

Із довідок Форми № 20 Укрпошти (а.с.37,39)
слідує, що відповідачу не вручено
судових повісток у зв'язку із тим, що
абонемент - ОСОБА_5, за зазначеною
адресою не проживає.

Положеннями ст.71 ЖК України визначено,
що при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ним
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Статтею 72 ЖК України визначено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності її понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Крім того із матеріалів справи
вбачається та встановлено в судовому
засіданні, що з 2008 року ОСОБА_5, тобто з
дня реєстрації у спірній квартирі,
розташованій за адресою АДРЕСА_1 не
проживає, а проживає в м.Київ. Лише в 2013
році, після подання позивачкою позову
до відповідача останній вказав своє
місце реєстрації відповідній судовій
інстанції, у відповідній справі, як
представник ТОВ «Кей-Колект», де
працює, своє місце реєстрації: АДРЕСА_1
(а.с.22,23), як доказ того, що він проживає
за місцем реєстрації, однак суд
зазначену інформацію не бере до уваги,
оскільки в розумінні ст.ст.71, 72 ЖК
України це не є підставою вважати
постійне проживання особи за місцем
реєстрації.

Представник відповідача по справі не
надав у судовому засіданні суду також
доказів на підтвердження того, що його
син - ОСОБА_5, з 2008 року і дня подачі
позову позивачкою до суду не проживав у
спірній квартирі внаслідок
неправомірних дій позивачки ОСОБА_1, та
звертався до компетентних органів із
метою усунення перешкод у користуванні
квартирою за адресою АДРЕСА_1.

Представниками сторін у справі не
заперечувався і той факт, що з 2008 року
ОСОБА_5, мав можливість безперешкодно
з'являтися у спірній квартирі, хоча час
від часу і з'являвся, але до квартири не
заходив. Отже, відповідач утратив
інтерес до спірної квартири, як до
місця своєї реєстрації, самостійно
переїхав на проживання до іншого
населеного пункту де проживає на даний
час та працює.

Суд не бере до уваги акти від 21.06.2013 року
та від 15.07.2013 року, як доказ
перешкоджання позивачкою у
користуванні спірною квартирою
відповідачу, оскільки дані акти (а.с.34,
35) не містять інформації, яка
стосується предмету позову, а тому не
можуть бути належним доказом у справі
щодо відсутності відповідача за місцем
реєстрації з поважних причин.

Разом із тим, представником
відповідача до суду не надано жодних
доказів, які б підтверджували
поважність причин, з яких ОСОБА_5, не міг
користуватися спірною квартирою,
починаючи з 2008 року, тобто з дня
реєстрації відповідача та наявності
особистих речей відповідача у спірній
квартирі і виконання обов'язків ОСОБА_5,
як члена сім'ї, передбачених ст.64 ЖК
України, пов'язаних із утриманням,
оплатою житлового приміщення та
комунальних послуг.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

В даному випадку судом встановлено, що
відповідач дійсно відсутній у спірній
квартирі без поважних причин більше
шести місяців, тому на підставі
вищенаведеного, суд вважає, що
відповідач втратив право на
користування спірним жилим
приміщенням.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених Цивільним процесуальним
Кодексом України.

Статтею 60 ЦПК України крім того
покладено обов'язок доказування і
подання доказів сторонами. Із
зазначеної статті слідує, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.21,47,55,129 Конституції
України ст.ст.3,10,11,15,57-61,88,209,212-215,217 ЦПК
України, ст.71,72 ЖК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 втратившим право користування
житловими приміщеннями - квартирою
АДРЕСА_1 внаслідок відсутності ОСОБА_5,
в житловому приміщенні більше шести
місяців без поважної причини.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: В. В. Волощук