Справа № 187/1779/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"04" березня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Говорухи В.О., при
секретарі Горбулі М.В., за участю:
представників позивача: ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, відповідачів: ОСОБА_3 і ОСОБА_4
та представника відповідача: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрметалургремонт"
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення
житлового будинку, визнання права
власності на нього та припинення дії
договору купівлі-продажу шляхом його
розірвання,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року до суду звернулася
ТОВ "Укрметалургремонт" з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення
житлового будинку, визнання права
власності на нього та припинення дії
договору купівлі-продажу шляхом його
розірвання.

Уточнивши свої позовні вимоги в
судовому засіданні позивач зазначив,
що відповідно до договору
купівлі-продажу будинку від 27.12.2010р.,
ТОВ Укрметалургремонт» (скорочено - ТОВ
«УМР») уклало договір з ОСОБА_3,
відповідно до якого продало останньому
житловий будинок розташований за
адресою:АДРЕСА_1.

На земельній ділянці площею 2493 кв.м.
розташовані: Ф-1 житловий будинок
саманний, обкладений цеглою, житловою
площею 62,7 кв.м. загальною площею 166,9
кв.м. Б-1 літня кухня саманна, обкладена
цеглою Г-1 сарай цегляний, Д-1 вбиральня
цегляна, Є-1 теплиця сталевий кутник зі
склінням, 1-4,8 огорожі, 5-свердловина, 6,7
зливні ями, І-тротуар. Цей договір було
посвідчено приватним нотаріусом
ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за
№4787.

Відповідно до п.2.1.договору продаж
будинку за домовленістю сторін
вчиняється за 326 042 грн., які за
домовленістю між сторонами повинні
бути сплачені покупцем будинку на
розрахунковий рахунок продавця на
протязі 45 календарних днів з дня
підписання договору повністю. Тобто,
розрахунок у повному обсязі повинен
бути здійсненим до 10.02.2011 року включно.
На час придбання будинку, ОСОБА_3
перебував у шлюбі з ОСОБА_4. Таким чином,
проданий будинок відповідно до ст. 368 ЦК
України становився їхньою спільною
сумісною власністю.

Передавши покупцю будинок, продавець
свої зобов'язання за договором виконав
у повному обсязі. Проте, покупець
порушив умови договору і по цей час не
здійснив жодного платежу. Ця обставина
підтверджується довідкою ТОВ «УМР».

Договором купівлі-продажу
встановлений обов'язок продавця
передати товар покупцеві до моменту
його оплати останнім. У такому випадку
має місце продаж товарів з
відстроченням платежу. Фактично, ТОВ
«УМР» продає товар у кредит, що
відповідає приписам ст. 694 Цивільного
кодексу України.

Посилаючись на те, що покупець
прострочив оплату товару, проданого з
відстроченням платежу, що є підставою
для вимоги продавця про повернення
неоплаченого товару позивач просить
суд повернути ТОВ «Укрметалургремонт»
та визнати за ним право власності на
житловий будинок розташований за
адресою:АДРЕСА_1 на земельній ділянці
площею 2493 кв.м.: Ф-1 житловий будинок
саманний, обкладений цеглою, житловою
площею 62,7 кв.м.загальною площею 166,9 кв.м.
Б-1 літня кухня саманна, обкладена
цеглою Г-1 сарай цегляний, Д-1 вбиральня
цегляна, Є-1 теплиця сталевий кутник зі
склінням, 1-4,8 огорожі, 5-свердловина, 6,7
зливні ями, І-тротуар.

Припинити дію договору купівлі-продажу
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, від 27.10.2010р,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю
«Укрметалургремонт» та ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6 та зареєстрованого у реєстрі за
№4787, розірвавши його.

Представник позивача: ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Представник позивача: ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві. Крім того,
пояснив, що позивач вирішив обрати саме
такий спосіб захисту своїх інтересів
та через відмову від виконання
зазначеного договору купівлі-продажу з
боку покупця він просить саме
повернути продавцеві та визнати за ТОВ
«УМР» право власності на спірний
житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що позовні вимоги визнає та не
заперечує проти повернення ТОВ «УМР»
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Визнав, що дійсно
жодних коштів на рахунок підприємства
за даний будинок він не сплачував.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила що проти позовних вимог вона
заперечує та вважає їх направлених на
виключення вказаного житлового
будинку з об'єму спільно нажитого
подружжя, що на даний час підлягає
розподілу.

Крім того, відповідач надала до суду
заперечення на позов, в яких просить
відмовити в задоволенні позовних
вимоги з наступного. Позивач не надано
доказів, що він має право представляти
інтереси ТОВ «УМР».

Договором купівлі-продажу житлового
від 27.10.2010р, не передбачено продаж
будинку в кредит, а тому до даних
правовідносин не можна застосовувати
вимоги ст. 694 ЦК України, та можливе
застосування наслідків невиконання
договору, передбачених ст. 692 ЦК України
- витребування лише грошей. Позивачем
не надано первинні документи,
визначених Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» про несплату за
товар коштів в повному обсязі, в той
час, коли за відповідачем ОСОБА_3
зареєстровано право власності на
спірний будинок та ним отримано
свідоцтво про право власності, що
свідчить про сплату коштів в повному
обсязі. Довідка підписана диктором
підприємства про несплату
відповідачем ОСОБА_3 грошей за
зазначеним договором не може бути
належним доказом, оскільки не є
первинним документом.

Крім того, ОСОБА_1 не працює директором
ТОВ «УМР», бо знаходиться на пенсії і
проживає далеко за межами м.
Дніпродзержинська та не підписував
подану до су позовну заяву.

Представник відповідача: ОСОБА_5 в
судовому засіданні заперечив позовні
вимоги посилаючись на їх
безпідставність.

Заслухавши відповідачів,
представників сторін та дослідивши
матеріали справи, суд вважає в
задоволенні позовних вимог ТОВ "УМР" до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення
житлового будинку, визнання права
власності на нього та припинення дії
договору купівлі-продажу шляхом його
розірвання, відмовити.

Судом були встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини:

27.12.2010р., ТОВ «УМР» уклало договір з
ОСОБА_3, відповідно до якого продало
останньому житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Цей
договір було посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстровано у
реєстрі за №4787 (а.с. 8).

Відповідно до п.2.1.договору продаж
будинку за домовленістю сторін
вчиняється за 326 042 грн., які за
домовленістю між сторонами повинні
бути сплачені покупцем будинку на
розрахунковий рахунок продавця на
протязі 45 календарних днів з дня
підписання договору повністю.

На підставі рішення зборів учасників
від 23.01.2001 року, Протоколу зборів
засновників ТОВ «УМР» від 03.08.2001 року та
Протоколу зборів засновників ТОВ
«УМР» від 03.08.2001 року від 20.12.2010 року
даний договір, від імені продавця уклав
ОСОБА_1 (а.с. 14-20, 89-94).

На підставі вказаного договору
відповідач ОСОБА_3 набув право
власності на предмет продажу: житловий
будинок розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом
про державну реєстрацію прав та
технічним паспортом на житловий
будинок (а.с. 58, 62-66).

З наведеного суд вважає, що відповідач
ОСОБА_3 належним чином набув право
власності на житловий будинок, що
відповідає правилам ст. 328 ЦК України,
яка визначає, що право власності
набувається на підставах, які не
заборонені законом, зокрема на
підставі правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Оцінюючи відповідно до правил
визначених статтями 58 та 59 ЦПК України
на предмет відповідності та належності
довідку видану ТОВ «УМР», що грошові
кошти у розмірі 326042 за договором
купівлі-продажу від 27.12.2010 року не
рахунки ТОВ «УМР» не надходили (а.с. 9)
суд не приймає її як допустимий доказ
несплати грошових коштів покупцем за
проданий товар, оскільки вона не
відповідає загальним правилам
діловодства: не містить реквізитів
фірмового бланку підприємства, не має
відміток про дату її видання та номер
реєстрації. Вказане не дає можливості
вважати її офіційним документом та
визначити на який час не сплачені кошти
за вищевказаним договором. Крім того,
така довідка не є первинним документом
в розумінні положень Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Отже, відповідно до принципу
змагальності та обов'язку доказування
передбачених ст. 10 та 60 ЦПК України, суд
вважає не доведеним перед судом тієї
обставини, що покупець ОСОБА_3 не
сплатив продавцеві ТОВ «УМР» ціну
товару за придбаний житловий будинок. З
наведеного суд вважає позовні вимоги
щодо припинення дії договору
купівлі-продажу житлового будинку,
укладеного між ТОВ «УМР» та ОСОБА_3,
розірвавши його, в розумінні ст. 651 ЦК
України, не доведеними та
безпідставними, тому в їх задоволенні
слід відмовити.

Правовідносини пов'язані з
купівлею-продажем регулюються главою 54
«Купівля-продаж» ЦК України, в тому
числі наслідки невиконання договору
купівлі-продажу однією із його сторін.

Так, ст. 655 ЦК України визначає, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму

Згідно ст. 692 ЦК України у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

До правовідносин, що склалися між
сторонами слід застосовувати
положення вищевказаних
нормативно-правових актів, що випливає
із правового змісту укладеного
договору. Так, правова природа
укладеного договору визначена в його
назві: «Договір купівлі-продажу», крім
того, учасники договору зазначені як
продавець та покупець, об'єкт продажу
визначений як предмет, що відчужується,
в подальшому вказане визначає права та
обов'язки сторін договору, вимоги до
форми та змісту укладеного договору, як
договору купівлі-продажу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1057 ЦК України договором,
виконання якого пов'язане з переданням
у власність другій стороні грошових
коштів або речей, які визначаються
родовими ознаками, може передбачатися
надання кредиту як авансу, попередньої
оплати, відстрочення або розстрочення
оплати товарів, робіт або послуг
(комерційний кредит), якщо інше не
встановлено законом.

Частина 4 статті 694 ЦК України
передбачає, що якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару.

Вивчивши положення укладеного
договору, наслідки які настали за
результатами його укладення (належне
набуття покупцем права власності на
придбаний за договором купівлі-
продажу житловий будинок), суд вважає,
що укладений між сторонами договір є
звичайним договором копівлі-продажу та
його не можна вважати комерційним
кредитом, в розумінні статті 1057 ЦК
України, оскільки відносини, що
склалися між сторонами укладеного
договору, не містять ознак кредитних
правовідносин визначених статтею 1054 ЦК
України.

За наведеного суд вважає помилковим
посилання позивача на правила
регулювання кредитних правовідносин
при визначенні наслідків не виконання
укладеної двосторонньої угоди,
передбачених статтею 694 ЦК України, а
саме: повернення проданого товару.

Оскільки, право вибору способу
судового захисту належить виключно
позивачеві (частина перша статті 20 ЦК
України та статті 3 і 4 ЦПК України), тому
враховуючи вищенаведене та керуючись
принципом диспозитивності цивільного
судочинства, суд вважає позовні вимоги
ТОВ «УМР» про повернення та визнання за
ним право власності на житловий
будинок розташований за адресою:
АДРЕСА_1 безпідставними та в їх
задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Беручи до уваги, що в задоволенні
позову відмовлено, судові витрати
понесені позивачем відшкодуванню не
підлягають.

Відповідачем вимога про відшкодування
судових витрат не заявлена та
підтвердження понесення таких витрат
суду не надано.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 368, 525, 610-611, 655, 692, 694,
695, 697, 1054, 1057 ЦК України та статтями 10, 11,
60, 212 та 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрметалургремонт"
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення
житлового будинку, визнання права
власності на нього та припинення дії
договору купівлі-продажу шляхом його
розірвання, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: В. О. Говоруха