Справа № 348/2399/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2469/2014
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Шалаути Г.І.,

суддів: Мелінишин
Г.П., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до ОСОБА_2
про стягнення переплати пенсії за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області на рішення
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 29
жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 29
жовтня 2014 року у позові управлінню
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до ОСОБА_2
про стягнення переплати пенсії в
розмірі 12 861, 16 грн. відмовлено.

На дане рішення управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області подало
апеляційну скаргу, в якій зсилається на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права та зазначило, що
при подачі у 1994 році заяви та
документів для призначення пенсії
ОСОБА_2 надав довідку з місця роботи -
ДАО Спец УБР відділ «Бурова компанія»
Самотлор» №19 від 15.09.1994 року про
заробітну плату за період з 01.01.1988 року
по 31.12.1992 року, яка містила великий
коефіцієнт заробітної плати, що
викликало сумнів у достовірності
даних, зазначених у ній.

05.06.2012 року був надісланий запит за
№2216/03 до Пенсійного фонду
Ханти-Мансійського АО м.
Нижнєвартовськ Російської Федерації
про підтвердження достовірності даних
про заробітну плату ОСОБА_2, зазначених
у наданій ним довідці №19 від 15.09.1994
року. У відповідь на запит 26.09.2012 року
надіслано акт перевірки довідки про
заробітну плату від 24.07.2012 року на
ОСОБА_2 При цьому між довідками від
15.09.1994 року та від 24.07.2012 року виявлено
деякі розбіжності в сумах заробітної
плати та виведено переплату пенсії з
01.01.2004 року по 01.04.2012 року, що становить
12 861, 16 грн. Зсилаючись на ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» суми
пенсії, надміру виплачені внаслідок
зловживань з боку пенсіонера
підлягають поверненню пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів ПФУ або
в судовому порядку. Вважає, що
зазначена суму переплати підлягає
стягненню з відповідача.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовну
заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав з
мотивів, наведених у ній.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про день і час розгляду
апеляційної скраги, а тому його неявка
не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідача, представника
апелянта, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши їх
доказами, колегія не знаходить доводи
апелянта обгрунтованими та приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданих відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі належних та допустимих
доказів, якими обґрунтовуються
заявлені вимоги.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач отримує пенсію за віком з 19.04.1994
року в УПФУ Надвірнянського району.
При подачі заяви про призначення
пенсії та довідки про заробітну плату з
місця роботи, будь-яких зловживань з
боку ОСОБА_2 не було допущено, також
таких зловживань не було виявлено і
проведення перевірки по запиту
позивача роботодавцем (зокрема не було
встановлено факту подачі ним
фальшивого чи підробленого документу
про зарплату). Крім того, призначаючи
пенсію позивачу у 1994 році, у позивача не
було перешкод направити такий запит до
роботодавця, який знаходиться на
території Російської Федерації
(тодішнього СРСР) та не допустити факту
будь-яких переплат, оскільки
зазначений у первинно поданій ОСОБА_2
довідці коефіцієнт заробітної плати не
змінився, а не чекати 2012 року для
подачі запиту до Пенсійного фонду
Ханти-Мансійського АО м.
Нижнєвартовськ Російської Федерації
про підтвердження достовірності даних
про заробітну плату ОСОБА_2, зазначених
у наданій ним довідці у 1994 році.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позов не є обґрунтований, а факт
зловживань з боку пенсіонера не
встановлений, а отже вимоги позивача
про повернення зайво виплачених сум не
містять правового обґрунтування.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не
підлягають поверненню безпідставно
набуті пенсії, надані фізичній особі як
засіб для існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку та
недобросовісності з боку набувача.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності та
законності рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування чи
зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області відхилити.

Рішення Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 29
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Г.І. Шалаута

Г.П. Мелінишин

Я.Ю. Ковалюк