Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання прав і обов'язків
забудовника в порядку спадкування за
законом, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
8 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її чоловік ОСОБА_8 Після
його смерті відкрилась спадщина на
нерухоме майно, а саме: нежитлову
будівлю (автомагазин) та пункт
технічного обслуговування автомобілів
(далі - ПТО), що розташовані на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
(за межами населеного пункту, АДРЕСА_1
ОСОБА_6 зазначила, що вона вчасно
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті чоловіка. 6 вересня 2012 року
отримала лист з Роздільнянської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області про
неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину за законом у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове нерухоме майно.
Рішенням Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 31 січня 2012 року ОСОБА_6 відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на нежитлову будівлю (автомагазин) та
ПТО. Позивач вказує на те, що
будівництво спірного нерухомого майна
було проведено з дотриманням усіх норм
і правил, права третіх осіб в процесі
будівництва порушені не були, за межі
земельної ділянки, наданої померлому,
при будівництві не виходили. На момент
смерті ОСОБА_8 будівництво спірного
майна було завершене. Ураховуючи
викладене, ОСОБА_6 просила задовольнити
її позовні вимоги і визнати за нею
права та обов'язки забудовника
нежитлової будівлі (автомагазину) та
ПТО, що розташовані на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
(за межами населеного пункту, АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 13 травня 2013 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6
права та обов'язки забудовника - право
на подачу та отримання декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
отримання всіх правовстановлюючих
документів на будівлю (автомагазин) та
ПТО загальною площею 574,7 кв. м,
розташовані на території Усатівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області (за межами населеного
пункту, АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 8 жовтня 2013 року рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 13 травня 2013 року
скасовано і ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишивши в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга заявника задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що з 27 серпня 1994 року
ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

За життя ОСОБА_8 уклав з Усатівською
сільською радою Біляївського району
Одеської області договір оренди землі
від 1 квітня 2006 року, на підставі
якого орендар ОСОБА_8 прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 0,1300 га із
земель запасу та громадської забудови
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
яка розташована на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
(за межами населеного пункту, АДРЕСА_1

На орендованій земельній ділянці
ОСОБА_8 збудував нежитлову будівлю
(автомагазин) та ПТО.

На момент смерті ОСОБА_8 будівництво
завершено.

Згідно з технічним паспортом від 3
листопада 2011 року, виданим бюро
технічної інвентаризації, нежитлова
будівля (автомагазин) складається з
двох поверхів та мансарди загальною
площею 574,70 кв. м.

Позивач ОСОБА_6, а також відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_10 у встановлений
законом термін звернулись до
Роздільнянської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
з заявами про прийняття спадщини.

Листом Роздільнянської районної
державної нотаріальної контори
Одеської області від 6 вересня 2012 року
ОСОБА_6 повідомлено, що неможливо
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на нежитлову будівлю
(автомагазин) та ПТО у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Рішенням виконкому Усатівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області від 31 січня 2012 року №
16 відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва
про право власності на нежитлову
будівлю (автомагазин) та ПТО, які
належать ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Предметом спору у справі, за вирішенням
якої ОСОБА_6 звернулась до суду, є
визнання прав та обов'язків
забудовника нерухомого майна
- нежитлової будівлі (автомагазин) та
ПТО, у порядку спадкування за законом.

Відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
як і позивач ОСОБА_6, є спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідачі і
позивач є спадкоємцями першої черги та
мають рівні права на отримання у
спадщину всього майна спадкодавця; з
боку відповідачів не вчинено жодних
дій чи бездіяльності, внаслідок яких би
порушувались права і обов'язки
позивача на спадкування спірного
майна, натомість внаслідок задоволення
пред'явленого позивачкою позову будуть
порушені права відповідачів як
спадкоємців першої черги на
спадкування майна померлого в рівних
частках, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази відмови останніх від
спадщини. Крім того, не залучено до
участі у справі орган місцевого
самоврядування.

Таким чином, ухваливши рішення про
задоволення позовних вимог та визнавши
за ОСОБА_6 право на подачу та отримання
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та отримання всіх
правовстановлюючих документів на
будівлю (автомагазин) та ПТО, місцевий
суд фактично узаконив спірний об'єкт
будівництва, перейнявши на себе
повноваження органу місцевого
самоврядування.

Частиною 1 ст. 335 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції
досліджено обставини справи, зібраним
доказам дана оцінка.

Доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його зміни або скасування
не встановлено.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 8 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М.
Колодійчук

О.В.
Умнова

І.М.
Фаловська