Справа
№491/1252/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
Ананьївський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі: Гула О. Р.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Ананьєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: відділ державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності на автомобіль та зняття з
нього обмежень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що 16 вересня
2011 року придбав автомобіль марки ТОYОТА
Fогtuпег, 2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_4, № свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_5, у ОСОБА_3, який діяв від імені та
в інтересах відповідача - ОСОБА_2,
відповідно до довіреності виданої
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
20.08.2011 року, НОМЕР_6 (бланк НОМЕР_7).
Довіреність була видана строком до
20.09.2014 року. ОСОБА_3 при свідках отримав
за цей автомобіль 160000 (сто шістдесят
тисяч) гривень, що підтверджується
відповідною розпискою, яку він
власноруч написав 16.09.2011 року.

20 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
фактично був укладений правочин
купівлі-продажу, оскільки останній
передав відповідачу обумовлену суму
грошей, а вона передала йому
вищезазначений автомобіль, усі
необхідні документи та ключі від нього,
та оскільки відповідач посилаючись на
свою зайнятість не мав можливості
самостійно зняти автомобіль з
реєстрації для подальшої реєстрації
автомобіля на ім'я покупця між ними
додатково був укладений договір
доручення, на підставі якого була
видана довіреність на право продажу,
користування, керування, експлуатації,
здавання в оренду, страхування
належного ОСОБА_2 транспортного засобу,
а саме автомобілю марки ТОYОТА Fогtuпег,
2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5,
посвідчена приватними нотаріусами
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 20.08.2011 року. Довіреність
була видана строком до 20.09.2014 року. В
свою чергу ОСОБА_3 діючи на підставі
даної довіреності продав автомобіль ,
про що також крім розписки про продаж
автомобіля між ними було укладено
договір доручення від 16 вересня 2011
року, посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстровано у реєстрі
під НОМЕР_8 (бланк НОМЕР_9). Дана
довіреність не відмінена довірителем
на цей час, тобто свої наміри щодо
бажання продажу цього автомобілю
відповідач не змінював.

Так звана «генеральна» довіреність
позбавила покупця та відповідача, на
той час, від багатьох складнощів
пов'язаних з переоформленням
автомобілю в органах ДАІ, та зайвих
матеріальних витрат.

З наведеного вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 продала належний їй автомобіль
ТОYОТА Fогtuпег, 2007 р.в. д/н НОМЕР_2, №
кузова НОМЕР_4 , № свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_5 - ОСОБА_3, а остання в
свою чергу продав його йому - ОСОБА_1,
уклавши договір купівлі-продажу
автомобіля у відповідності до ст.ст.205,
208, 639, 655 ЦК України.

Згідно діючого законодавства для
користування автомобілем посвідчення
його права власності не є необхідним, а
тому під час купівлі автомобіля, у
зв'язку із тим, що в нього не було
фінансової можливості зареєструвати
своє право власності, оскільки всі
заощаджені кошти пішли на придбання
автомобіля, щоб уникнути зайвих витрат,
пов'язаних з переоформленням
автомобіля на своє ім'я, вирішив
зробити це згодом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 цього ЦК України
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу,
належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Вважає, що набув право власності на
автомобіль марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 р.в.
д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, який з
16 вересня 2011 року фактично знаходиться
у його володінні.

На даний час, при спробі зняти
автомобіль з обліку для оформлення
його на своє ім'я, оскільки 20 вересня 2014
року спливає термін дії договору
доручення, стало відомо, що на вказаний
автомобіль постановою заступника
начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ
Химич О.М. було накладено арешт та
розшук майна боржника № ВП 43515188 від
21.07.2014 року, які в свою чергу не дають
змоги вільно розпорядитися належним
йому майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України особа
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні нею права користування та
розпоряджання своїм майном.

Накладене обмеження перешкоджає йому
користуватися автомобілем та
зареєструвати його на своє ім'я, а тому
таке обмеження порушує його права як
власника даного автомобіля, у зв'язку
із чим вимушений звернутися з даною
позовною заявою до суду.

Позивач звернувшись до суду з позовом
до відповідачки, наполягає на: визнанні
дійсним укладеного 20 серпня 2011 року
договору купівлі-продажу автомобіля
ТОYОТА Fогtuпег, 2007 р.в. д/н НОМЕР_1, №
кузова НОМЕР_4, № свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_5 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;
визнати за ОСОБА_3 права власності на
автомобіль марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 р.в.
д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, який з
20.08.2011 року фактично знаходився у його
володінні; визнанні дійсним укладеного
16 вересня 2011 року договору
купівлі-продажу автомобіля ТОYОТА
Fогtuпег, 2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_4, укладеного між позивачем та
ОСОБА_3; визнанні за ОСОБА_1 права
власності на автомобіль ТОYОТА Fогtuпег,
2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4;
зняти обмеження з автомобіля ТОYОТА
Fогtuпег, 2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_4 , накладене постановою про арешт
та розшук майна боржника № ВП 43515188 від
21.07.2014 винесену заступником начальника
ВДВС Овідіопольського РУЮ Химич О.М.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву, де позов підтримав у
повному обсязі, просив суд про розгляд
справи у його відсутність ( а.с. 17).

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
також надав заяву, де позов підтримав у
повному обсязі, просив суд про розгляд
справи у його відсутність (а.с. 16).

Представник відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області в судове засідання не з'явився,
в установленому порядку повідомлений
про дату та час розгляду цивільної
справи ( а.с. 21).

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву в якій
просила суд розглянути справу у її
відсутності, у зв'язку із станом
здоров'я, проти задоволення позову не
заперечувала.( а.с. 15)

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що 20 серпня 2011 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично був
укладений правочин купівлі-продажу
автомобіля марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 р.в.
д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, оскільки
останній передав відповідачці
обумовлену суму грошей, а вона передала
йому вищезазначений автомобіль, усі
необхідні документи та ключі від нього,
та оскільки відповідач посилаючись на
свою зайнятість не мав можливості
самостійно зняти автомобіль з
реєстрації для подальшої реєстрації
автомобіля на своє ім'я між ними
додатково був укладений договір
доручення, на підставі якого була
видана довіреність на право продажу,
користування, керування, експлуатації,
здавання в оренду, страхування
належного ОСОБА_2 транспортного засобу,
а саме автомобілю марки ТОYОТА Fогtuпег,
2007 р.в. д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4
посвідчена приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 20.08.2011 року. Довіреність
була видана строком до 20.09.2014 року. В
свою чергу ОСОБА_3 діючи на підставі
даної довіреності продав вищевказаний
автомобіль позивачу, про що також крім
розписки про продаж автомобіля між
ними було укладено договір доручення
від 16 вересня 2011 року, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано у реєстрі під НОМЕР_8
(бланк НОМЕР_9). Дана довіреність не
відмінена довірителем на цей час, тобто
свої наміри щодо бажання продажу цього
автомобілю відповідач не змінював.

На даний час, ОСОБА_1, при спробі зняти
автомобіль з обліку для оформлення
його на своє ім'я, оскільки 20 вересня 2014
року сплив термін дії договору
доручення, йому стало відомо, що на
вказаний автомобіль постановою
заступника начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Химич О.М. було
накладено арешт та розшук майна
боржника № ВП 43515188 від 21.07.2014 року, які в
свою чергу не дають позивачу змоги
вільно розпорядитися належним йому
майном.

Зазначені підстави і змусили позивача
звернутися до суду надавши відповідні
докази.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин
вважається таким, що відбувся у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або декількох
документах, листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 220 ч. 2 п. 2 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
умов договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним.

Відповідно ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право о
спарюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 638 ЦК України договір
вважається укладеним, якщо сторонами
досягнуто угоди з усіх його істотних
умов.

Відповідно ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В судовому засіданні знайшло своє
доказове підтвердження виникнення
права власності у позивача на придбане
майно у відповідача (автомобіль) до
моменту винесення відповідних рішень,
щодо накладення арешту на майно
відповідача, що безспірно
підтверджується дослідженими
доказами.

Накладений арешт перешкоджає позивачу
користуватися автомобілем, оскільки на
момент накладення арешту, автомобіль
знаходився у його користуванні та
розпорядженні, а тому такий арешт
порушує його права як власника даного
автомобіля, у зв'язку із чим він був
вимушений звернутися із даним позовом
до суду.

Судові витрати з урахуванням
відсутності вимог позивача залишити за
ним.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,174,209,212-215
України, ст.ст.16, 204, 207, 220, 325, 328, 386, 391,392, 655
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним укладений 20 серпня 2011
року договір купівлі-продажу
автомобіля марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 року
випуску д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 року
випуску д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5.

Визнати дійсним укладений 16 вересня 2011
року договір купівлі-продажу
автомобіля марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 року
випуску д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, №
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 між
ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Петровка
Білгород-Дністровського району
Одеської області мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3
а, паспорт серії НОМЕР_10 виданий 23.05.1996
року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3,
право власності на автомобіль марки
ТОYОТА Fогtuпег, 2007 року випуску д/н
НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, № свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_5.

Зняти арешт та розшук з автомобіля
марки ТОYОТА Fогtuпег, 2007 року випуску д/н
НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4, накладені
постановою заступника начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Химич О.М. № ВП
43515188 від 21.07.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили
„___" ____________ 20__ року.

Оригінал судового рішення
знаходиться в матеріалах судової
справи № 491/1252/14-ц Ананьївського
районного суду Одеської області.