Справа № 361/8403/13-ц
Провадження № 2/361/69/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді - Пухної О.М.,

при секретарі
- Якименко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: приватний нотаріус
Броварського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
дарування недійсним та визнання права
власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 та
просив визнати договір дарування
земельної ділянки від 12 вересня 2008 року
недійсним, визнати за ним право
власності на ? частину земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за час перебування у
шлюбі з ОСОБА_3 за спільні кошти
подружжям за договором
купівлі-продажу, укладеним 05 жовтня 2004
року між

ОСОБА_5 та ОСОБА_3, придбано житловий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 202
кв.м., та земельну ділянку площею 0,1561 га
з цільовим призначенням - для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, право власності на
яку ОСОБА_3 набула відповідно до
договору дарування, укладеного між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Проте, без згоди позивача 12 вересня 2008
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дочкою
ОСОБА_3 від першого шлюбу) укладено
договори дарування вищезазначених
земельної ділянки та житлового
будинку.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 10 березня 2011 року за
позивачем визнано право власності на ?
частину житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, але земельна ділянка, на якій
розташована належна йому частина
спірного будинку, перебуває у
власності ОСОБА_2, згідно договору
дарування від 12 вересня 2008 року, тому
він обмежений у доступі до спірного
будинку й фактично позбавлений права
користуватися та розпоряджатися
зазначеним майном. Зазначений договір
дарування земельної ділянки
суперечить інтересам ОСОБА_1 та був
укладений без його відома, у зв`язку із
чим позивач змушений був звернутися до
суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1,
представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7
позов підтримали та просили суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

У судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували проти
позову, просили відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Приватний нотаріус Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
в судове засідання не з'явився, до суду
подано клопотання про розгляд справи
без його участі, з проханням вирішити
справу на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 1994 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровали шлюб
(а.с. 60).

05 жовтня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
було укладено договір купівлі - продажу
незавершеного будівництвом житлового
будинку АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом Броварського районного
нотаріального округу ОСОБА_8 й
зареєстровано в реєстрі за № 2592 (а.с. 10).

Також 05 жовтня 2004 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 було укладено договір дарування
земельної ділянки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1561 га, з
цільовим призначенням - для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, посвідчений
приватним нотаріусом Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
й зареєстровано в реєстрі за № 2595 (а.с.
9).

На підставі вказаного договору
дарування 21 липня 2005 року ОСОБА_3
отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 577111, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,1561 га, з цільовим
призначенням - для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд. Акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 68 (а.с.
93).

12 травня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було розірвано, що
підтверджується відміткою Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області у
паспорті ОСОБА_1 (а.с. 60).

Судом також з'ясовано, що 12 вересня 2008
року ОСОБА_3 за договорами дарування
подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку та
житловий будинок, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11,12).

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 10 березня 2011 року за ОСОБА_1
і ОСОБА_3 в порядку поділу спільного
сумісного майна подружжя визнано за
кожним із них право власності на ?
частину житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.13-16). Право приватної
спільної часткової власності ОСОБА_1 на
спірний житловий будинок
зареєстровано 08 лютого 2013 року, запис №
157379, про що свідчить витяг з Державного
реєстру прав на нерухоме майно № 5370030
від 16 лютого 2013 року (а.с. 73).

Крім того, судом встановлено, що у
вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Броварського міськрайонного суду
Київської області з позовною заявою до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, треті особи:
приватні нотаріуси Броварського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_8 та ОСОБА_4, про
визнання удаваним договору дарування
земельної ділянки, визнання факту
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки, визнання права
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, визнання недійсним
договору дарування земельної ділянки,
а також про визначення часток у
спільному сумісному майні колишнього
подружжя.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23 березня 2012
року позов задоволено частково.
Договір дарування земельної ділянки
від 05 жовтня 2004 року за адресою:
АДРЕСА_1, визнано удаваним. Встановлено,
що правочин, який укладено 05 жовтня 2004
року у вигляді договору дарування є
договором купівлі-продажу земельної
ділянки. Договір дарування земельної
ділянки від 12 вересня 2008 року за
адресою: АДРЕСА_1, визнано недійсним. За
ОСОБА_1 визнано право спільної
часткової власності на ? частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
та за ОСОБА_3 визнано право спільної
часткової власності на ? частину
земельної ділянки за вказаною вище
адресою.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 13 червня 2012 року рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 23 березня 2012 року
скасовано, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному
обсязі.

Приймаючи вказане рішення, колегія
суддів судової палати в цивільних
справах погодилася з обставинами та
висновками суду першої інстанції про
те, що правочин, який укладений 5 жовтня
2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у вигляді
договору дарування земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1, насправді є
договором купівлі - продажу, оскільки
між сторонами було досягнуто
домовленості щодо всіх істотних умов
саме договору купівлі - продажу та
сплачено кошти за земельну ділянку.

Проте, колегія виходила з того, що
позивачем ОСОБА_1 пропущено строк
позовної давності в три роки, протягом
якого сторона мала право звернутися до
суду про визнання договору дарування
земельної ділянки, укладеного 5 жовтня
2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, недійсним.

З наведеного вище вбачається, що
власником земельної ділянки станом на
12 вересня 2008 року (час укладення
оскаржуваного договору дарування) була
ОСОБА_3 Договір дарування від 5 жовтня
2004 року, за яким вона стала власником
спірної земельної ділянки, не визнано
недійсним у порядку, передбаченому
законом.

За таких обставин, суд, не знаходить
підстав для визнання недійсним
договору дарування земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 12
вересня 2008 року, за яким ОСОБА_3
подарувала вказану земельну ділянку
ОСОБА_2

Інших підстав для скасування вказаного
договору у позовних вимогах не
наведено.

Крім того, як зазначено вище, рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 13 червня 2012 року, яке є чинним,
відмовлено було ОСОБА_1 у позові до
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання в тому
числі й даного договору дарування
недійсним.

У статті 377 ЦК України, на яку
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог в частині
визнання за ним права власності на 0,078
га земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, зазначено, що до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором.

У позовних вимогах ставляться вимоги
про визнання за позивачем права
власності на 0,078 га земельної ділянки
(що є ? її частиною) з посиланням на те,
що вся земельна ділянка є спільним
майном подружжя.

Прете власником всієї земельної
ділянки на час розгляду справи є ОСОБА_2
відповідно до договору дарування, який
є чинним.

Позивач не позбавлений права
звернутися до суду з позовом про
визнання за ним права на земельну
ділянку, необхідну для обслуговування
своєї частини житлового будинку,
виділеної йому в натурі рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 25 жовтня 2013 року,
який розташований на вказаній
земельній ділянці.

Зважаючи на викладене,, позовні вимоги
ОСОБА_1 є такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання договору дарування
недійсним та визнання права власності
на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги

через Броварський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Пухна