Єдиний унікальний номер 205/6537/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Тауса М.М.

при
секретарі Попович Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення факту
належності домоволодіння, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Територіальної громади в
особі Дніпропетровської міської ради,
треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення факту
належності домоволодіння, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, посилаючись, згідно
уточнень, на те, що домоволодіння
АДРЕСА_1 належало ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності виданого
Ленінським відділом районного
комунального господарства м.
Дніпропетровська 20.12.1988 року.

12.08.2006 року ОСОБА_6 подарувала
вищевказане домоволодіння ОСОБА_7, що
підтверджується Договором дарування
домоволодіння від 12.08.2006 року,
посвідченим державним нотаріусом
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Корсун А.Є.

11.09.2012 року ОСОБА_7 звернувся із заявою
про державну реєстрацію свого права
власності на вищевказане
домоволодіння в КП «ДМБТІ»
м. Дніпропетровська, однак, Рішенням
про відмову в державній реєстрації
прав йому в цьому було відмовлено у
зв'язку з тим, що в Договорі дарування
домоволодіння були неточності: замість
житлової площі в домоволодінні 23,2 кв.м ,
було зазначено помилково - 32,2 кв.м., а
замість площі земельної ділянки, на
якій розташоване домоволодіння
замість 496 кв.м, було вказано - 469 кв.м.

Такі виправлення в Договорі дарування
домоволодіння були зроблені
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори, однак,
повторно здати договір дарування на
реєстрацію ОСОБА_7 не міг, оскільки
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Єдиним прийнявшим спадщину
спадкоємцем за законом вище
зазначеного спадкового майна є ОСОБА_1

ОСОБА_1 в передбачений шестимісячний
строк, звернулася з заявою про
прийняття спадщини, що відкрився після
смерті її чоловіка ОСОБА_7 до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9. Крім того,
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
ОСОБА_1 вважається спадкоємцем, що
прийняв спадщину, оскільки фактично
проживала постійно разом зі
спадкодавцем, аж до його смерті за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою КЖЕП № 34 від 10.06.13 р.

Третя особа ОСОБА_5 ( рідна мати
спадкодавця ) не прийняла спадщину
після смерті померлого ОСОБА_7 та не
зверталася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини в передбачений ст.
1270 ЦК України шестимісячний строк з дня
його смерті.

Рідна дочка спадкодавця, ОСОБА_4,
написала письмову відмову від
спадщини, що відкрився після смерті її
батька на мою позивачки у приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9.

Проте, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем за законом,
прийняти спадщину після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримати
свідоцтво про право на спадщину у
нотаріуса не може.

Приватний нотаріус ОСОБА_10 листом від
11.06.2013 року за № 524 / 0214 відмовила ОСОБА_1
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на вище вказане спадкове
майно, мотивуючи тим, що вона не надала
виписки з Реєстру права власності на
спадкове домоволодіння на її чоловіка ,
ОСОБА_7 Надати цю виписку з Державного
реєстру речових прав та обтяжень на
домоволодіння на чоловіка неможливо,
оскільки чоловік Договір Дарування
домоволодіння від 12.08.2006 року за життя
не встиг зареєструвати в Держреєстрі
речових прав і обтяжень.

Крім того, враховуючи, що з 01.01.2013 року
реєстрація прав власності проводиться
нотаріусом у Державному реєстрі
речових прав та обтяжень, в якому не
передбачена реєстрація права
власності на померлого громадянина,
нотаріус на теперішній час не може
зареєструвати право власності на
спадкодавця ОСОБА_7, оскільки він помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, позивач змушена
звернутися до суду з позовом про
встановлення факту належності ОСОБА_7,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 домоволодіння
АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_11 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, в
поясненнях посилалися на обставини
викладені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради Коваль
С.В. позовні вимоги не визнала,
заперечувала проти їх задоволення,
посилаючись на те, що спадкоємцем
ОСОБА_7 за життя не було зареєстровано
право власності на спірне
домоволодіння, у зв'язку з чим право
власності на зазначене нерухоме майно
у нього не виникло, і з огляду на це,
спірне домоволодіння не являється
спадковим майном після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, направила на
адресу суду заяву з проханням слухання
справи проводити за її відсутності
відповідно до діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
не заперечувала проти задоволення
позовних вимог, направила на адресу
суду заяву з проханням слухання справи
проводити за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року
ОСОБА_6 подарувала гр. ОСОБА_7
домоволодіння АДРЕСА_1, що належить їй
на підставі свідоцтва про право
власності, яке складається з житлового
будинку літ. А-1, житловою площею 23 кв.м.,
загальною площею 44,5 кв.м.; літня кухня
літ. Б, площею 16,5 кв.м.; сарай літ. В,
площею 6,9 кв.м.; сарай літ. Г, площею 5,4
кв.м.; сарай літ. Д, площею 5,1 кв.м.; сарай
літ. Е, площею 3,8 кв.м.; вбиральня літ. Ж,
площею 1,7 кв.м.; душ літ. З пл. 2,0 кв.м.;
1,І,ІІ спорудження; 2-5 - огорожа, що
підтверджується Договором дарування
домоволодіння від 12.08.2006 року,
посвідченим нотаріусом Другою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою. (а.с.23).

Встановлено, що 11.09.2012 року ОСОБА_7
звернувся із заявою про державну
реєстрацію свого права власності на
вище вказане домоволодіння в КП
«ДМБТІ» м. Дніпропетровська, однак,
Рішенням про відмову в державній
реєстрації прав йому в цьому було
відмовлено у зв'язку з тим, що в
Договорі дарування домоволодіння були
неточності: замість житлової площі в
домоволодінні 23,2 кв.м , було зазначено
помилково - 32,2 кв.м., а замість площі
земельної ділянки, на якій розташоване
домоволодіння замість 496 кв.м, було
вказано - 469 кв.м. (а.с.13-14).

Встановлено, що ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 04 жовтня 2012
року, серії НОМЕР_1 (а.с.25).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з
заявою про прийняття спадщини, що
відкрився після смерті її чоловіка
ОСОБА_7 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, проте
приватний нотаріус ОСОБА_10 листом від
11.06.2013 року за № 524 / 0214 відмовила їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спадкове майно, мотивуючи тим, що
ОСОБА_1 не надала виписки з Реєстру
права власності на спадкове
домоволодіння на свого чоловіка,
ОСОБА_7 (а.с.46-57).

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Якщо право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності.

В судовому засіданні встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_7, після укладання
договору дарування спірного
домоволодіння звернувся уповноваженої
особи з реєстрації права власності на
нерухоме майно (КП «ДМБТІ» ДОР») для
реєстрації свого права власності.
Проте, право власності не було
зареєстровано через наявність
технічних описок у договорі дарування
від 12.08.2006 року, які були допущені не з
вини спадкодавця. З метою подальшої
реалізації свого права власності на
нерухоме майно, спадкодавець ОСОБА_7
звернувся до нотаріуса для виправлення
допущених технічних описок, проте,
зазначені описки у договорі дарування
були виправлені нотаріусом вже після
його смерті, у зв'язку з цим, право
власності на спірне домоволодіння не
могло бути зареєстровано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про належність домоволодіння
АДРЕСА_1 спадкодавцеві ОСОБА_7 у зв'язку
з чим, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими,
законними, в повному обсязі доведеними
з її боку, внаслідок чого підлягають
задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові
витрати по справі підлягають
віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1223,
1225, 1226, 1261, 1268, 1273, 1274 ЦК України, ст.ст. 2,
10, 11, 88, 212-215, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення факту
належності домоволодіння, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Встановити факт належності
домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається:

- з житлового будинку літ. А-1,
житловою площею 23 кв.м., загальною
площею 44,5 кв.м.;

- літня кухня літ. Б, площею 16,5 кв.м.;

- сарай літ. В, площею 6,9 кв.м.;

- сарай літ. Г, площею 5,4 кв.м.;

- сарай літ. Д, площею 5,1 кв.м.;

- сарай літ. Е, площею 3,8 кв.м.;

- вбиральня літ. Ж, площею 1,7 кв.м.;

- душ літ. З пл. 2,0 кв.м.;

- 1,І,ІІ спорудження;

- 2-5 - огорожа

в порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати по справі віднести
на рахунок позивача ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Таус