Справа №642/6274/14ц
Провадження №642/1452/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко
Л.Л.,

з участю секретаря -
Бондаренко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2
про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачів, просив стягнути з
Акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (далі - АТ
«УОСК») на його користь страхове
відшкодування у розмірі 9 350 грн.,пеню за
прострочення виплати вказаної суми за
період з 13.03.2014 р. по 24.07.2014 рок у розмірі
613 грн. 76 коп., витрати на поштові
відправлення у розмірі 49 грн. 70 коп., а з
відповідача ОСОБА_2 суму франшизи, та
покласти на відповідачів судові
витрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що 28 листопада 2013 року з вини
водія автомобіля марки «Шкода Фабія»
відповідача ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
належний йому - позивачеві - автомобіль
марки ВАЗ-1119, держ. номер НОМЕР_1.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у АТ «УОСК».
Він - позивач - 29 листопада 2013 року
надіслав електронною поштою
страховику заяву (повідомлення) про ДТП
з документами для виплати страхового
відшкодування, а 2 грудня 2013 року
направив оригінали та копії вказаних
документів поштою. 10 грудня 2013 року він
направив заяву про виплату страхового
відшкодування. За призначенням
страховика 13.12.2013 року було проведено
огляд пошкодженого автомобіля. До
цього часу страхове відшкодування він
не отримав, його звернення залишені без
задоволення. Оскільки експертиза була
замовлена страховиком, та з її
результатами його не було ознайомлено,
він визначає заподіяну шкоду у розмірі
вартості відновлювального ремонту
автомобіля відповідно до рахунку,
виданого ФОП ОСОБА_3 в сумі 9 350 грн.
Вимоги про стягнення пені обґрунтовує
посиланням на п.36.5 ст. 36 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якого за кожен
день прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика
останній зобов'язаний сплатити пеню з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ, яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

У судовому засіданні позивач змінив та
уточнив позовні вимоги, просив
стягнути з АТ «УОСК» страхове
відшкодування у розмірі 6 783 грн. 81 коп.
відповідно до наданого страховиком
суду висновку спеціаліста -
автотоварознавця (звіт №233/2013 ТБ
«Радар») за вирахуванням франшизи, та
пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування за період з
13.03.2014 р. по 16.09.2014 року у розмірі 798 грн. 85
коп., витрати по оплаті судового збору у
розмірі 365 грн. 40 коп. та витрати на
поштові відправлення у розмірі 49 грн. 70
коп., а з ОСОБА_4- суму франшизи у розмірі
1 000 грн.

Представник відповідача - АТ «УОСК»у
судове засідання не з'явився, про
слухання справи повідомлений належним
чином, просив справу розглядати у його
відсутності, подав письмові
заперечення, в яких зазначив, що
вартість матеріального збитку,
заподіяного позивачу пошкодженням
автомобіля внаслідок ДТП, відповідно
до звіту №233/2013 від 07.01.2014 року,
складеного оцінювачем ТБ «Радар» за
участю позивача, становить 7 783 грн. 81
коп. Відповідно до страхового акту №12802
від 19.02.2014 року страховиком прийнято
рішення про виплату страхового
відшкодування позивачеві в розмірі 6 204
грн. 62 коп., за вирахуванням франшизи у
розмірі 1 000 грн., а також суми ПДВ.
Матеріали про виплаті страхового
відшкодування у вказаній сумі передані
до бухгалтерії страховика та
найближчим часом вказана сума буде
йому перерахована. При визначення
розміру пені слід виходити з даних
звіту оцінювача, а не наданого
позивачем рахунку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про слухання справи
повідомлений належним чином за місцем
проживання.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача ОСОБА_4 та
представника відповідача - АТ «УОСК»,
які належним чином повідомлені про
слухання справи, оскільки наявних
матеріалів достатньо для розгляду
справи по суті.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу САР
949448 автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску,
належить на праві власності ОСОБА_1.

Судом встановлено, що 28 листопада 20-13
року о 18.20 год. на вул. Полтавський шлях
в районі будинку №190 сталося зіткнення
автомобіля марки «Шкода Фабія», держ.
номер НОМЕР_4 під керуванням водія
ОСОБА_4, та автомобіля марки ВАЗ 11193,
реєстр. номер НОМЕР_3 під керуванням
водія ОСОБА_1

Зазначені обставини підтверджуються
постановою Ленінського районного суду
м. Харкова від 19 грудня 2013 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
вказаного адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Відповідно до полісу №АС5515811
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 12 липня 2013 року
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована в АТ «УОСК», та
визначена сума франшизи - 1 000 грн.

29 листопада 2013 року позивач звернувся
до АТ «УОСК» з заявою (повідомленням)
про дорожньо-транспортну пригоду, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування, як
потерпілий.

Як вбачається з даних звіту № 233/2013 від 7
січня 2014 року автотоварознавчого
дослідження спеціаліста ТБ «Радар»,
яке є суб'єктом оціночної діяльності,
ОСОБА_5, матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля ВАЗ 11193, реєстр.
номер НОМЕР_5 в результаті його
пошкодження складає 7 783 грн. 81 коп., з
урахуванням ПДВ, та складається з
вартості відновлювального ремонту
автомобіля, з урахуванням фізичного
зносу.

13 грудня 2013 року на адресу АТ «УОСК»
надійшла заява позивача про виплату
страхового відшкодування.

19 лютого 2014 року АТ «УОСК» затверджено
страховий акт №12802, відповідно до якого
визначена сума страхового
відшкодування , яка підлягає виплаті
позивачеві, у розмірі 6 204 грн. 62 коп., за
вирахуванням франшизи та ПДВ, а також
оплат послуг експерта у розмірі 300 грн.

До цього часу відповідач не виплатив
позивачу страхове відшкодування.
Звернення позивача залишені без
задоволення.

Суд, оцінивши сторонами докази у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню на підставі наступного.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у пошкодженні
автомобіля позивача встановлена
постановою суду.

Як зазначено у статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення страхової виплати
страхувальникові; у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми.

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у
разі несплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати страховик
зобов'язаний сплатити неустойку в
розмірі, встановленому договором або
законом.

Відповідно до ч.2 ст. 999 ЦК України до
відносин, що випливають із
обов'язкового страхування,
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
актами цивільного законодавства.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на території
України регулюється Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року зі
змінами (надалі - Закон).

Як зазначено у статті 22.1 цього Закону у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Позивач виконав вимоги, передбачені
п.33.1, 33-1, 35 Закону, не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди
письмово надав відповідачу
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, надав наявні у нього документи;
протягом 30 днів з дня подання
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подав
страховику заяву про страхове
відшкодування з зазначенням всіх
необхідних відомостей.

Відповідно до ст. 34.1 Закону страховик
зобов'язаний протягом двох робочих
днів з дня отримання повідомлення про
настання події, що містить ознаки
страхового випадку, розпочати її
розслідування, у тому числі здійснити
запити щодо отримання відомостей,
необхідних для своєчасного здійснення
страхового відшкодування, а згідно зі
ст. 34.2 - протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про ДТП
направити свого представника на місце
настання страхового випадку та/або
до місцезнаходження пошкодженого
майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Згідно зі ст. 34.3 Закону якщо
представник страховика не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Як зазначено у статті 36.1 Закону
страховик приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування або про відмову у
здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до статті 36.2 Закону
страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
та виплатити його, а у разі
невизнання майнових вимог заявника
або з підстав, визначених статтями 32
та/або 37 цього Закону, - прийняти
вмотивоване рішення про відмову у
здійсненні страхового відшкодування.

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик зобов'язаний направити
заявнику письмове повідомлення про
прийняте рішення.

Відповідач своєчасно не направив
позивачу повідомлення щодо прийнятого
рішення за заявою про виплату
страхового відшкодування, та страхове
відшкодування на час розгляду справи
судом не виплатив.

Відповідно до п.36.7. статті 36 цього
Закону рішення страховика про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку.

Згідно з ст.12 Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, яка становить за
страховим полісом 1 000 грн.

Рішення страховика щодо виплати
страхового відшкодування, розмір якого
до того ж не перевищував ліміту
відповідальності, не було оспорено
позивачем, який мав право на отримання
відшкодування. З новими вимогами в
рамках ліміту відповідальності до
страховика він не звертався.

Аналізуючи зміст вищенаведених
правових норм, суд приходить до
висновку, що АТ «УОСК» було у
встановленому законом порядку
проведено автотоварознавче
дослідження пошкодженого автомобіля,
визначено суму збитків та страхового
відшкодування.

При оцінці розрахунків шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП, викладених
у звіті оцінювача та розрахунку
страхового відшкодування, здійсненого
страховиком, враховані положення
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 24 листопада 2003 року
№ 142/5/2092.

Позивач не посилався на порушення
оцінювачем чинного законодавства, яке
регулює порядок визначення вартості
відновлювального ремонту, зокрема,
положень вказаної Методики.

Виходячи з вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України
щодо належності та допустимості
доказів, суд кладе в основу рішення
наданий позивачем звіт щодо розміру
заподіяної матеріальної шкоди, який
складений оцінювачем ТБ «Радар», є
обґрунтованим.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з фактичних обставин справи
та вищенаведених правових норм суд
приходить до висновку, що відповідач АТ
«УОСК» не пізніше 12 березня 2014 року
зобов'язане виплатити позивачу
страхове відшкодування у сумі 6 204 грн. 62
коп., згідно зі страховим актом №12802,
яким на підставі вказаного звіту
спеціаліста визначена сума страхового
відшкодування.

Доводи позивача щодо розміру
заподіяної шкоди 6 783 грн. 81 коп. є
необґрунтованими, оскільки висновок
спеціаліста ТБ «Радар» ним не
спростований, а сума страхового
відшкодування розрахована відповідно
до вимог вищезазначеного Закону та
умов страхового полісу. Сума ПДВ
відшкодуванню не підлягає, доказів, що
сума ПДВ була сплачена позивачем, він
суду не надав.

Як зазначено у статті 36.5 Закону за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування з вини
страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення пені за період з 13 березня 2014
року по 16 вересня 2014 року за
прострочення за прострочення виплати
страхового відшкодування, яке підлягає
виплаті, у сумі 6 204 грн. 62 коп.,
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з такого розрахунку:

- за період з 13.03.2014 . по 14.03.2014 р. виходячи
з подвійної ставки НБУ - 13%, за 33 дня
прострочення - 72 грн. 92 коп. (13%:365
днів=0,035616%; 6 204, 62 грн.*0,035616*33 дня:100=72, 92
грн.);

- за період з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р.
виходячи з подвійної ставки НБУ - 19%, за
93 дні прострочення - 300 грн. 37 коп. (19%:365
днів=0,052055%; 6 204, 62 грн.* 0,052055 *93 дня:100=300, 37
грн.);

- за період з 17.07.2014 р. по 16.09.2014 р.
виходячи з подвійної ставки НБУ - 25%, за
62 дні прострочення - 263 грн. 48 коп. (25%:365
днів=0,068493%; 6 204, 62 грн.* 0,068493 *62 дня:100=263, 48
грн.).

Таким чином, загальний розмір пені
складає 636 грн. 77 коп. :

(72, 92 +300, 37+ 263, 48 =636,77).

Щодо вимог про відшкодування витрат на
поштові відправлення за рахунок
страховика, то вказані вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, оскільки вказаним Законом
не передбачено обов'язку страховика
відшкодовувати понесені потерпілою
стороною витрати на відправку поштової
кореспонденції.

Позовні вимоги, заявлені до
відповідача ОСОБА_2, підлягають
задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам або майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1194 ЦК України визначено,
що особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За таких обставин
відповідач ОСОБА_2 повинен нести
відповідальність за заподіяну
позивачу шкоду у невідшкодованій
страховою компанією частині, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з нього матеріальної шкоди - суми
франшизи у розмірі 1 000 грн., яке не
відшкодовується страховою компанією,
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Таким чином, з АТ «УОСК»
необхідно стягнути страхове
відшкодування у розмірі 6 204 грн. 62 коп.,
пеню за прострочення платежу у розмірі
636 грн. 77 коп., а всього слід стягнути 6 841
грн. 39 коп., в інший частині позову
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
АТ «УОСК» , в межах заявлених позовних
вимог, слід також стягнути на користь
позивача понесені витрати по оплаті
судового збору в розмірі 365 40 коп., у
тому числі 243 грн. 60 коп. - за подачу
позовної заяви та 121 грн. 80 коп. за
подачу заяви про витребування доказів;
з ОСОБА_2 слід стягнути у відшкодування
матеріальної шкоди суму франшизи 1 000
грн.

В інший частині позовних вимог
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 979, 990, 1166, 1187,
1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України,
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004
року зі змінами, ст.ст. 10,11, 59 -61, 209, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_1 6 841 грн. 39
коп., а також у відшкодування понесених
витрат на оплату судового збору - 365
грн. 40 коп., а всього стягнути 7 206 грн.79
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000
грн.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, через
Ленінський районний суд м. Харкова.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Л.Л.Шрамко