Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/978/14 Головуючий у
1-й інстанції Калабухова О.А.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Веселівського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди, завданої злочином,
-

ВСТАНОВИЛА:

14.01.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернувся із зазначеними позовом. В
обґрунтування якого вказує, що ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого за всіма
правами та обов'язками є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», укладено з
ОСОБА_4 кредитний договір №014/17- 52 9844-83
(про надання кредиту на споживчі цілі у
сумі 15000 грн., з відсотковою ставкою 28%
річних, строком на 36 місяців.

Прокуратурою Веселівського району
Запорізької області було порушено
кримінальну справу № 51118 за ч. 1 ст. 366, ч.
2 ст. 191 КК України у відношенні
колишнього працівника AT «Райффайзен
Банк Аваль» - провідного економіста
Веселівського відділення Запорізької
обласної дирекції AT «Райффайзен Банк
Аваль» ОСОБА_2 за фактом привласнення
чужого майна шляхом зловживання
службовим становищем та службове
підроблення.

В ході розслідування кримінальної
справи з'ясовано, що ОСОБА_2 займаючи
посаду провідного економіста
Веселівського відділення Запорізької
обласної дирекції AT «Райффайзен Банк
Аваль зловживаючи своїм службовим
становищем, діючи умисно з
корисливих мотивів та з наміром
привласнення чужого майна, в 2008 році
оформив споживчій кредит на ім'я ОСОБА_4
без його згоди і відому. Після
оформлення документів на отримання
кредиту ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_4 про
отримання коштів в сумі 15000 грн. грн.
через касу банку, останній отримавши
грошові кошти передав їх ОСОБА_2

На теперішній час заборгованість за
Кредитним договором №014/17- 32/9844-83 від
23.04.2008 року оформленим на ОСОБА_4
складає 311 767.68 грн. в тому числі: за
кредитом - 14 863,44 грн.; за відсотками -19
337,52 грн.; пеня за прострочку кредиту та
відсотків - 277 566,72 грн.

Відповідно до Посадової інструкції
ОСОБА_2, затверджені 03.01.2007 року до
основних обов'язків провідного
економіста Веселівського відділення
Запорізької обласної дирекції AT
«Райффайзен Банк Аваль віднесено:
формування пакету документів на видачу
кредиту та відкриття поточного
рахунку, введення даних про клієнта та
договір в ПЗ «Клендінг», підготовка
висновку та справи для винесення її на
кредитний комітет, винесення справи на
кредитний комітет, підготовка
договорів, підписанню договору та ін.
дії пов'язані з отриманням кредиту.

В результаті противоправних дій
колишнього працівника - провідного
економіста ОСОБА_2, ПАТ«Райффайзен Банк
Аваль завдано матеріальної шкоди.

Оскільки 22.10.2012 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області було винесено Постанову про
закриття провадження у кримінальній
справі по обвинуваченню ОСОБА_2 по. ч. 2
ст. 191, ч ст. 366 КК України - у зв'язку зі
зміною обстановки цивільний позов не
розглядався, збитки завдані Банку, не
відшкодовані.

Посилаючись на вказані обставини, AT
«Райффайзен Банк Аваль» просив суд
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 311767,68 грн.

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Сятгнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Раффайзен Банк Аваль» 14863,44 грн. в
погашення заборгованості за кредитом;
відсотки в сумі 19337,52 грн. та пеню за
прострочку у розмірі 14863,44 грн., а всього
49064,40 грн. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає,
що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки у нього не було договірних
правовідносин з банком, суд
безпідставно стягнув з нього відсотки
та пеню, тому просить його скасувати та
відмовити в задоволенні позовних вимог
в частині відсотків та пені.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

За змістом ст. ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення таким вимогам закону не
відповідає.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 займаючи посаду провідного
економіста Веселівського відділення
Запорізької обласної дирекції AT
«Райффайзен Банк Аваль зловживаючи
своїм службовим становищем, умисно
привласнив чуже майно, оформив в 2008
році споживчій кредит на ім'я ОСОБА_4
без його згоди і відому, отримавши у
банку на ім'я ОСОБА_4 15000 грн. .

Вказані обставини підтверджені
постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22.10.2012 року , якою було
закрито провадження у кримінальній
справі по обвинуваченню ОСОБА_2 по. ч. 2
ст. 191, ч ст. 366 КК України у зв'язку зі
зміною обстановки. (а.с. 9-10)

Вказані обставини не оспорюють ся
сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» суд першої
інстанції вирішив, що заборгованість
за кредитним договором на загальну
суму 49064,40 грн., та складається із 14 863,44
грн. в погашення заборгованості за
кредитом, відсотків в сумі 19 337,52 грн. та
пені за прострочку у розмірі 14 863,44 грвн.
є вірним і відповідає доказам, які
долучені сторонами до матеріалів
справи.

Проте, судом не враховані
характер правовідносин між сторонами.
А саме, що за постановою
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 22.10.2012 року,
було встановлено, що ОСОБА_2 шляхом
службового підлогу та зловживання
своїм службовим становищем заволодів
чужими коштами в сумі 15000 грн. (а.с.9-10).

За роз'ясненнями п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" № 14 від 29 грудня 1992
року під прямою дійсною шкодою,
зокрема, слід розуміти втрату,
погіршення або зниження цінності
майна, необхідність для підприємства,
установи, організації провести затрати
на відновлення, придбання майна чи
інших цінностей або провести зайві,
тобто викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати. Не одержані або
списані в доход держави прибутки з
підстав, пов'язаних з неналежним
виконанням працівником трудових
обов'язків (так само як і інші
неодержані прибутки) не можуть
включатися до шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП
України працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадку, коли шкода завдана діями
працівниками, які мають ознаки діяння
переслідуваних у кримінальному
порядку. Згідно зі ст.130 КЗпП не
одержані або списані в доход держави
прибутки з підстав, пов'язаних з
неналежним виконанням працівником
трудових обов'язків (так само як і інші
неодержані прибутки) не можуть
включатися до шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Працівник несе повну
матеріальну відповідальність
відповідно до п. 3 ст. 134 КЗпП України не
тільки у випадках, коли щодо нього
винесений обвинувальний вирок, але і
тоді, коли наявність складу злочину в
його діях установлено слідчими
органами (притягнення до кримінальної
відповідальності з наступним
припиненням провадження у справі за
нереабілітуючою підставою, яка не
виключає кримінальну
відповідальність).

Оскільки кредитних правовідносин
, за якими позивач нарахував ОСОБА_2
відсотки та пеню між сторонами у
судовому засіданні не встановлено, за
матеріалами справи ОСОБА_2 заподіяв
шкоду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при
виконанні своїх службових обов'язків,
шкода завдана ним діями, які мають
ознаки діяння переслідуваних у
кримінальному порядку, а тому доводи
апеляційної скарги проте, що розмір
відсотків і пені безпідставно стягнуті
з нього є обґрунтованими.

Оскільки судом не вірно визначені
правовідносини, які склалися між
сторонами, неправильно застосовані
норми матеріального права, колегія
судів вража, що відповідно до вимог ст.
309 ЦПК України судове рішення в частині
стягнення пені , відсотків підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в цій частині в задоволенні
позову.

А також підлягає зміненню розмір
судових витрат, пропорційно сумі
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Веселівського
районного суду Запорізької області від
26 грудня 2013 року в цій справі з частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» відсотків в
сумі 19337,52 грн. та пені за прострочку у
розмірі 14863,44 грн. , «а загалом 49064,40
гривні» скасувати.

Ухвалити в цій частині нове
рішення.

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
відсотків у сумі 19 337,52 гривні та пені у
сумі 277 566,72 гривні відмовити.

Змінити розмір судового збору
стягнутого з ОСОБА_2 на користь держави
з « 490 гривень» на « 229 гривень 40
копійок».

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: