Справа № 524/8375/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.12.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.,

при секретарі - Бондаренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини та визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту
недійсним,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину.

В позові зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина, зокрема на
квартиру АДРЕСА_1.

Першою Кременчуцькою державною
нотаріальною конторою 15 квітня 2011 року
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_3,
зокрема на квартиру АДРЕСА_1

На початку серпня 2014 року зустрів
сусіда померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який
повідомив, що наприкінці 2007 року він
супроводжував ОСОБА_3 до приватного
нотаріуса Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_6, де ОСОБА_3
було складено заповіт на його користь.

Сам ОСОБА_3 за життя про існування
вищевказаного заповіту його не
повідомляв, а тому після його смерті не
звертався до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Отже, зважаючи на те, що про існування
заповіту ОСОБА_3 йому стало відомо лише
в серпні 2014 року, вважає, що
шестимісячний строк для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини пропущено ним з
поважних причин.

А оскільки свідоцтво про право на
спадщину за законом видане ОСОБА_2
Першою Кременчуцькою державною
нотаріальною конторою 15 квітня 2011 року
без урахування вищевказаного заповіту,
вважає, що таке свідоцтво підлягає
скасуванню.

Під час розгляду уточнив позовні
вимоги та остаточно просив свідоцтво
про право на спадщину, зокрема на
квартиру АДРЕСА_1 видане ОСОБА_2 Першою
Кременчуцькою державною нотаріальною
конторою 15 квітня 2011 року скасувати.

Визначити додатковий строк тривалістю
один місяць для подання заяви про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, визнавши
причини пропуску строку для прийняття
спадщини поважними.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду
із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1 про визнання заповіту
недійсним, яка була об'єднана до
спільного розгляду з первісним
позовом.

В позові зазначав, що дійсно, заповіт
був посвідчений 04.12.2007 року приватним
нотаріусом ОСОБА_6, згідно якого його
батько ОСОБА_3 заповідав квартиру на
користь ОСОБА_1

Але 04.12.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7 спадковий договір, згідно якого
ОСОБА_1 брав на себе обов'язки сплати
комунальних послуг за квартиру та
догляду, який полягав у медичному
забезпеченні, належному догляді та
харчуванні.

Оскільки ОСОБА_1 не виконував умов
спадкового договору, то ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом про
розірвання цього договору і заочним
рішенням суду від 25.03.2010 року цей
договір був розірваний. ОСОБА_1
оскаржив рішення суду, але апеляційний
суд своєю ухвалою від 03.08.2011 року
залишив рішення суду в силі.

Згідно ст.1307 ЦК України визначено, що
заповіт, який складено до укладання
спадкового договору втрачає свою дію і
буде визнаний нікчемним, тобто є
недійсним з моменту укладення, тобто з
04.12.2007 року.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1
суперечать вимогам закону, а тому його
доводи про те, що свідоцтво на спадщину,
яке видано на підставі спадкування за
законом підлягає скасуванню при
наявності заповіту - безпідставним.

Після смерті батька ОСОБА_3, яка
наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 року, пройшло
більше 4-х років, а тому навіть якщо
заповіт був дійсним, ОСОБА_1, згідно
Листа ВСС України від 16.05.2013 року на
підставі ст.1272 ЦК України та ст.1270 ЦК
України вважається таким, що не прийняв
спадщини.

Під час розгляду уточнив позовні
вимоги та остаточно просив визнати, що
заповіт від 04.12.2007 року, який
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_3 заповідав
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1, є саме
недійсним з дня його посвідчення, тобто
з 04.12.2007 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник первісний позов
підтримали, просили його задовольнити,
заперечували проти задоволення
зустрічного позову.

ОСОБА_2 та його представник зустрічний
позов підтримали, просили його
задовольнити, заперечували проти
задоволення первісного позову.

Представник Першої Кременчуцької
державної нотаріальної контори
пояснив, що свідоцтво на спадщину, що
оскаржується було видано правомірно,
щодо інших вимог покладалася на розсуд
суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи та дослідивши докази у їх
сукупності, встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3. Після
його смерті відкрилася спадщина,
зокрема на квартиру АДРЕСА_1.

Першою Кременчуцькою державною
нотаріальною конторою 15 квітня 2011 року
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_3,
зокрема на квартиру АДРЕСА_1

04.12.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_6
був посвідчений заповіт, згідно якого
ОСОБА_3 заповідав спірну квартиру на
користь ОСОБА_1

04.12.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7 спадковий договір, згідно якого
ОСОБА_1 брав на себе обов'язки сплати
комунальних послуг за квартиру та
догляду, який полягав у медичному
забезпеченні, належному догляді та
харчуванні.

Оскільки ОСОБА_1 не виконував умов
спадкового договору, то ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом про
розірвання цього договору і рішенням
суду від 25.03.2010 року цей договір був
розірваний. ОСОБА_1 оскаржив рішення
суду, але апеляційний суд своєю ухвалою
від 03.08.2011 року залишив рішення суду в
силі.

Згідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька
фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин
позбавити права на спадкування
будь-яку особу з числа спадкоємців за
законом. У цьому разі ця особа не може
одержати право на спадкування.

Згідно ст.1272 ч. 3 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання заяви про
прийняття спадщини.

Згідно листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 року за
№ 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини як юридична необізнаність
позивача щодо строку та порядку
прийняття спадщини, необізнаність
особи про наявність спадкового майна,
похилий вік, непрацездатність,
незнання про існування заповіту,
встановлення судом факту, що має
юридичне значення для прийняття
спадщини (наприклад, встановлення
факту проживання однією сім'єю),
невизначеність між спадкоємцями хто
буде приймати спадщину, відсутність
коштів для проїзду до місця відкриття
спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за
спадковим договором одна сторона
(набувач) зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

Згідно ст. 1307 ЦК України на майно,
визначене у спадковому договорі,
нотаріус, який посвідчив цей договір,
накладає заборону відчуження.

Заповіт, який відчужувач склав щодо
майна, вказаного у спадковому договорі,
є нікчемним.

Відчужувач має право призначити особу,
яка буде здійснювати контроль за
виконанням спадкового договору після
його смерті.

У разі відсутності такої особи
контроль за виконанням спадкового
договору здійснює нотаріус за місцем
відкриття спадщини.

За таких обставин в задоволенні
первісного позову до ОСОБА_2 слід
відмовити з тих підстав, що незнання
про існування заповіту не є поважною
причиною пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини, а й
відповідно для скасування свідоцтва
виданого іншому спадкоємцеві.

У задоволенні первісного позову до
Першої Кременчуцької державної
нотаріальної контори слід відмовити з
тих підстав, що позивач сам обирає
спосіб захисту порушеного права, проте,
ним не доведено у чому ж полягає
порушення прав позивача з боку цього
відповідача.

В задоволенні зустрічного позову слід
відмовити, оскільки відповідно до ст.1307
ЦК України заповіт, який відчужувач
склав щодо майна, вказаного у
спадковому договорі, є нікчемним, тобто
його недійсність передбачена Законом,
та визнання його недійсним не
допускається.

Керуючись ст. ст. 1233-1235, 1272, 1302, 1307 ЦК
України, ст. ст. 14, 57 - 59, ч. 4 ст. 130, 174, 208,
209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Першої Кременчуцької державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину -
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання заповіту недійсним -
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: