Справа №2/489/211/2014 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва у складі: головуючого
судді - Рум'янцевої Н.О., при секретарі -
Ляшик С.В., за участю: позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представника позивача - ОСОБА_6,
відповідача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7
про захист честі, гідності та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивачі
звернулися до суду з позовною заявою до
ОСОБА_7 про захист честі, гідності та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтували тим, що з ними
по сусідству навпроти у будинку
АДРЕСА_1, мешкає родина відповідача, з
якими упродовж шести років у позивачів
неприязні стосунки. Відповідачем
регулярно провокуються конфліктні
ситуації, що закінчуються викликом
міліції.

Відповідач неодноразово провокував
сусідів подавати заяви до міліції, в
яких неправдиво звинувачено позивачів
у неправомірних діях відносно нього та
іншого сусіда ОСОБА_8 При кожній вдалій
змозі відповідач негативно
відзивається у присутності інших
сусідів про позивачів, своїми
відгуками спровокував сусідів скласти
«Відзив сусідів по межі, які проживають
по АДРЕСА_2» від 17.03.2013р., який не
відповідає дійсності. Також відповідач
переслідує ОСОБА_1.

Крім того, через сильне нервове
напруження, спричинене постійним
тиском і неправомірними діями
відповідача ОСОБА_3 потрапила до
лікарні, чим їй було нанесено
матеріальну шкоду в сумі 812,92 грн..

Вказані дії відповідача принижують
честь та гідність позивачів, внаслідок
чого позивачем нанесена моральна
шкода, яку вони оцінюють у 5000,00 грн. на
кожного позивача.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просить суд зобов'язати
відповідача спростувати недостовірну
інформацію шляхом публічного
вибачення перед ними за розповсюдження
неправдивих відомостей, що принижують
їх честь та гідність; стягнути з
відповідача на користь кожного з
позивачів моральну шкоду в сумі 5000,00
грн.; стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 812,92
грн.; стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в
розмірі 3000,00 грн.

У судовому засіданні позивачі
підтримали свої позовні вимоги та
просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи суд
встановив наступне.

Позивачі та відповідач є сусідами,
мешкають поруч на одній вулиці. Між
сторонами впродовж тривалого часу,
більш 6 років, існують неприязне ні
відносини, відбувались неодноразові
конфлікти, що підтвердили самі сторони
при наданні пояснень по суті.

Позивачі зазначають, що ОСОБА_7 на
протязі тривалого часу розповсюджує по
них недостовірну інформацію, називає
їх «організованою бандою»,
«злочинцями», звинувачює їх у знущання
над тваринами, окрім того збирає
інформацію про них, робить запити до
різних інстанцій, звинувачує їх в
погрозі вбивства. Також при розгляді
справи за позовом ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, відповідачем було подано
«Об'єктивну характеристику» на
позивачів, яка також містить
неправдиві відомості та образи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 270 ЦК України
фізична особа має право на повагу до
честі та гідності. Негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе
протилежного.

Разом з тим, відповідно до ст. 10 ЦПК
України та роз'яснень п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 1 від
27.02.2009р. «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи», позивач
повинен довести факт поширення
інформації відповідачем, а також те, що
внаслідок цього було порушено його
особисті немайнові права.

Відповідно до п. 14 Постанови № 1 Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009р.
«Про судову практику по справам про
захист честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» у
позовній заяві позивач зобов'язаний
вказати: яка саме інформація
розповсюджена кожним із відповідачів
окремо; час і місце розповсюдження
інформації кожним з відповідачів; коло
осіб, яким була розповсюджена
інформація; конкретні докази, які
підтверджують сам факт розповсюдження
інформації, час її розповсюдження та
спосіб розповсюдження.

З наведеного вбачається, що позовна
заява має містити, крім іншого,
відомості про те, яка саме інформація
була поширена відповідачем, із
зазначенням часу, способу й осіб, яким
така інформація повідомлена.

Пунктом 13 Пленуму визначено
зобов'язання позивача довести кожну з
перелічених обставин.

У відповідності до положень п. 15 цієї
Постанови при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, що не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31.03.1995року №4 «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
визначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
моральна шкода щодо фізичної особи
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів, або у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі, гідності, ділової репутації.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами у судовому засіданні не
було надано належних та допустимих
доказів щодо поширення недостовірної
інформації чи інформації, яка принижує
честь та гідність позивачів колу осіб
чи будь-якій особі. Також позивачами не
зазначено коли (час і місце), у який
спосіб (оголошення, оприлюднення через
засоби масової інформації чи в
Інтернеті, тощо).

Свідки опитані у судовому засіданні ,
зокрема з боку позивачів це ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13 у
судовому засіданні зазначили, що їм
відомо про конфлікти, що виникають між
сторонами, але свідками образ, наклепу,
тощо вони не були. Особисто їм
відповідач не говорив образ на
позивачів, ніякої інформації не
розповсюджував. Свідок ОСОБА_10 також
зазначила, що вона не підписувала
жодної характеристики стосовно будь
кого з осіб.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_7 неодноразово звертався до
Ленінського РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області (далі - Відділ) з
заявами про вжиття заходів до його
сусідів, які не дають йому спокійно
жити, які були зареєстровані Відділом
19.09.2012р., 21.08.2013р., 10.12.2013р.. у судовому
засіданні були оглянуті матеріали
перевірки за заявами ОСОБА_7 №773, 5058,
5237/1. Звернення ОСОБА_7 з заявами до
Органів внутрішніх справ є його правом
як громадянина України.

Згідно Постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи за
ознаками ст. ст. 122, 296 КК України від
20.09.2012р. в діях ОСОБА_1 передбачаються
ознаки злочину, передбачені ст. 125 КК
України, однак відповідно до ст. 27 КПК
України, дізнання та досудове слідство
в даному випадку не здійснюється. У
зв'язку з чим ОСОБА_7 рекомендовано
звернутися до суду.

Відповідно до Висновків Ленінського РВ
ММУ УМВС України в Миколаївській
області від 23.08.2013р. та від 11.12.2013р. зі
слів заявника стало відомо, що на
протязі тривалого часу між ним та його
сусідами, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відбулись
конфлікти. Близько одного року він з
вказаними сусідами не спілкується, але
вважає, що саме вони залишають сміття
біля його воріт та дражнять в ночі його
собак, тим самим створюють
несприятливі умови для життя. В своїх
поясненнях вищевказані сусіди
заперечують данні факти та пояснюють,
що близько одного року з ОСОБА_7 не
спілкуються, та причини його звернення
до Ленінського РВ їм невідома. З ОСОБА_2
та ОСОБА_5 проведено профілактичні
бесіди.

Твердження позивачів щодо
розповсюдження неправдивої інформації
шляхом надання характеристики, судом
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки зазначена характеристика є
особистою думкою відповідача та була
подана як додаток до заперечень в межах
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_5 (архівна справа №2/489/665/13р. була
оглянута у судовому засіданні). Суд не
може вважати подання зазначеної
характеристики, як публічне оголошення
якоїсь неправдивої інформації,
оскільки вона подана у якості доказу по
конкретній цивільній справі, сторонами
по котрій виступали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та
яка приймалась и досліджувалась судом
при розгляді справи, як конкретний
доказ и оцінювалась відповідно до
вимог цивільно-процесуального
законодавства.

Щодо збирання відповідачем інформації
щодо позивачів, слід зазначити, що
право на доступ до інформації
гарантоване статтею 34 Конституції
України та може бути обмежено законом.
У разі незгоди с діями ОСОБА_7, позивачі
мали право на звернення до
правоохоронних органів чи установ в
які робились запити, чого ними зроблено
не було.

Конфліктні відносини відбуваються між
сторонами на протязі тривалого часу, є
взаємними, чого не заперечували
сторони у судовому засіданні.

Позивачами не було надано доказів того,
яка саме інформація була поширена
відповідачем, із зазначенням часу,
способу й кола осіб, яким така
інформація повідомлена.

Більш того позивачами не зазначено чим
самим підірвано їх репутацію та яким
чином, у чому полягло порушення їх
честі та гідності, яке це мало для них
наслідки та причинний зв'язок між діями
ОСОБА_7 та нанесеною моральною та
матеріальною шкодою.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-215, 226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_7 про захист честі, гідності та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з моменту його
оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Рум'янцева Н.О.