Справа № 496/128/14-ц
Провадження 2/496/551/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014 року Біляївський районний суд
Одеської області

в складі: головуючого судді - Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Козян Л.П.,

за участю: прокурора - Бєлого В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
цивільну справу за уточненим позовом
органу опіки та піклування Дачненської
сільської ради Біляївського району
Одеської області, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки і піклування Дачненської
сільської ради Біляївського району
Одеської області звернувся до суду з
позовом, який було уточнено, в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, в якому просить
суд позбавити батьківських прав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої уточнені вимоги позивач мотивує
тим, що ОСОБА_2 з донькою не проживає,
здоров'ям неповнолітньої не
цікавиться, вихованням та доглядом
дитини не займається, матеріально не
допомагає. За весь час перебування за
іншою адресою жодного разу дитину не
відвідала. ОСОБА_2 згодна на
позбавлення її батьківських прав, що
підтверджує власноруч написана нею
заява.

Представник позивача в судовому
засіданні просила суд уточнений позов
задовольнити, при цьому посилалась на
обставини, викладені в матеріалах
справи.

Прокурор, який вступив до участі у
справі в порядку ст.36-1 Закону України
"Про прокуратуру", в судовому засіданні
зазначив, що, з огляду на обставини
справи, відповідачку необхідно
позбавити батьківських прав відносно
дитини, оскільки вона не цікавиться про
її життя та стан здоров'я, а також не
надає їй матеріальної допомоги.

Відповідачка надала до суду заяву про
визнання уточнених вимог позивача та
просила суд розглянути справу за її
відсутності.

Врахувавши позицію представника
позивача, відповідачки та прокурора,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, приймаючи до уваги, що
визнання відповідачкою позову не
суперечить закону та не порушує
чиїхось прав та інтересів, суд вважає
можливим ухвалити рішення про
задоволення позову, згідно статті 174
ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1, матір'ю
якої є ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданим 23.07.1997 року Дачненською
сільською радою Біляївського району
Одеської області, відповідний запис в
книзі записів актів громадянського
стану про народження №45 (а.с.18).

Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7
(а/з №69 від 19.05.2008 року, а.с.21).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Дачненської сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 05.08.2013 року №184 "Про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносної неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1", визнане за
доцільне позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6).

Також, відповідно до висновку органу
опіки та піклування Дачненської
сільської ради Біляївського району
Одеської області за вих.№146/02-40 від
05.08.2013 року, визнане за доцільне
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно її неповнолітньої доньки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Із протоколу засідання опікунської
ради №02 від 05.08.2013 року вбачається, що
опікунська рада вирішила клопотати
перед виконавчим комітетом ради про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно її неповнолітньої доньки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Із акту обстеження житлово-побутових
умов проживання неповнолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 від 25.07.2013 року
вбачається, що неповнолітня ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у будинку разом
із прабабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4
та дядьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1
навчається у 8-А класі Дачненського
навчально-виховного комплексу "Школа -
гімназія". До школи ходить охайна.
Дитина забезпечена усім необхідним для
навчання та відпочинку. Сестра ОСОБА_1
ОСОБА_5 займається вихованням та
розвитком неповнолітньої. Мати
неповнолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, із донькою не проживає,
життям та здоров'ям дитини не
цікавиться, матеріально ве допомагає,
неповнолітню не відвідує. ОСОБА_2
згодна на позбавлення її батьківських
прав, про що вказала у заяві. Батько
ОСОБА_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а/з №
69 від 19.05.2008 року). Комісія вважає за
необхідне розглянути питання щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.12).

Із довідки-характеристики №05/02-23 від
09.01.2014 року, складеної Дачненською
сільською радою Біляївського району
Одеської області вбачається, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована АДРЕСА_1,
але не проживає за вищезазначеною
адресою. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
вихованням та доглядом неповнолітньої
доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
займається, матеріально не забезпечує,
здоров'ям дитини не цікавиться. На
адресу Дачненської сільської ради
надходили усні звернення щодо
невиконання батьківських обов'язків
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Пленум Верховного суду своєю
Постановою №3 від 30 березня 2007 року (з
наступними змінами) "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" роз'яснив судам, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом достовірно встановлено, а також
підтверджено наданими доказами, що
відповідачка не надає своїй дитині
достатньої батьківської турботи, не
спілкується з дитиною, не цікавиться її
життям, здоров'ям та розвитком,
інтересами, навчанням.

Отже, судом встановлено, що
відповідачка вихованням дитини не
займається, розвитком і здоров'ям
дитини не цікавиться, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
обставини справи та досліджені судом
докази, які дають суду підстави дійти
до однозначного висновку, що
відповідачка свідомо нехтує своїми
обов'язками як матері дитини, зокрема
не забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на їх фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для їх нормального
самоусвідомлення; не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню дитиною загальновизнаних
норм моралі; не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу; не створює умови
для отримання дитиною освіти, тобто
ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо утримання і виховання
дитини.

При прийнятті рішення у наявній справі
судом також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
"Савіни проти України" (Заява №39948/06) у
своєму рішенні від 18.12.2008 року
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.

Закон України "Про охорону дитинства"
від 26.04.2001 року, у ст.111, передбачає, що
кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

За статтею 112 цього ж Закону, виховання
в сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини...Держава надає
батькам... допомогу у виконанні ними
своїх обов'язків щодо виховання
дітей..., захищає права сім'ї.

Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції
ООН про права дитини, де зазначено, що
дитині для повного та гармонійного
розвитку необхідно зростати в
сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9
Конвенції Держави-сторони дбають про
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи за судовим рішенням визначають
відповідно до застосовного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в інтересах дитини. Вирішення такого
питання може бути необхідним у тому чи
іншому випадку, коли, наприклад, батьки
жорстоко поводяться з дитиною чи не
піклуються про неї. При цьому всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у вирішенні
такого питання та викладати свою
позицію.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
виходячи лише з інтересів дитини, суд
вважає, що в судовому засіданні були
встановлені усі підстави, які надають
суду змогу прийти до однозначного
висновку щодо необхідності
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
яка свідомо ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, у
відношенні її неповнолітньої доньки
ОСОБА_1, оскільки, на думку суду, таке
рішення буде захистом прав дитини, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст.15, 150, 152, 155, п.2 ч.1 ст.164
СК України, керуючись ст.ст.6, 15, 30, 62, 88,
174, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов органу опіки та
піклування Дачненської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
що діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її
неповнолітньої доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Біляївського районного суду Одеської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк