Номер провадження 2/754/607/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.

за участю секретаря - Слободянюк
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про усунення перешкод у користуванні
власністю та знесення самовільно
зведених господарських капітальних
споруд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до відповідачів ОСОБА_2. ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні власністю та знесення
самовільно зведених господарських
капітальних споруд. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що позивач є власником
? частини жилого будинку НОМЕР_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд по АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 30.01.2008
року. Треті особи є власниками іншої ?
частини цього ж будинку на підставі
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом. Відповідачі є власниками
жилого будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом та свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння та власниками земельної
ділянки площею 0,1 га на підставі
державних актів на право власності на
земельну ділянку. Відповідачі також
користуються частиною земельної
ділянки площею орієнтовно 0,06 га на
підставі ніби - то державних актів на
право постійного користування землею
та договору оренди землі. Відповідачі є
суміжними землевласниками щодо
земельної ділянки, якою користуються
позивач та треті особи. Рішенням
Київської міської ради частина
земельної ділянки площею 0,1 га передана
у приватну власність позивача та
третіх осіб, однак правовстановлюючі
документи на вказану земельну ділянку
позивачу та третім особам досі не
видано, договір оренди на решту
земельної ділянки, яка перебуває у
фактичному користуванні позивачів (0,05
га) не укладено внаслідок чисельних
земельних спорів із відповідачами.
Позивач раніше звертався до суду з
приводу визнання недійсними вказаних
державних актів позивачів та
визначення порядку користування
земельними ділянками, однак рішенням
Деснянського районного суду м. Києва,
яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва у
задоволенні позову було відмовлено.
При виготовлені технічної
документації на оспорюванні державні
акти відповідачами були допущені
чисельні порушення порядку оформлення
та видачі державних актів на право
власності на земельну ділянку,
відповідачами не було належним чином
погоджено межі землекористування з
суміжними землекористувачами.
Оскільки діями відповідачів
порушується право власності позивача
на належне майно, а частина капітальних
споруд відповідачів знаходиться на
земельній ділянці, якою користуються
позивач та треті особи, а тому
самовільно збудовані споруди
підлягають знесенню.

В судовому засіданні представники
позивачки позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити з
викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2, який діє також і від
імені другого відповідача ОСОБА_3 проти
задоволення позову заперечував,
вказав, що з позовної заяви не
вбачається, що саме порушили
відповідачі, відсутні докази в
обґрунтування позовних вимог.

ОСОБА_7 - третя особа, в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5
- ОСОБА_8 (а.с. 34, 35) позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити.

Письмові матеріали справи містять
клопотання про розгляд справи у
відсутність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 60, 62).

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 на підставі договору
дарування від 13.01.2008 року є власником ?
частини житлового будинку НОМЕР_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд, що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.7).

З копії свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 12.09.1997 року вбачається,
що ? частина жилого будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
успадкував відповідач ОСОБА_2 (а.с 9).

Відповідачці ОСОБА_3 належить ? частина
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2
(а.с.10), про що свідчить копія свідоцтва
про право власності на домоволодіння
від 18.09.1991 року.

З копії державного акта на право
власності на земельну ділянку, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею ?
від 0,1000 га за адресою АДРЕСА_2 (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею ?? від 0,1000 га
за адресою АДРЕСА_2 (а.с.26).

Таким чином, відповідачам на праві
спільної часткової власності належить
земельна ділянка, площею 0,1000 га., яка
розташована на АДРЕСА_2 у Деснянському
районі м. Києва.

Згідно акту здачі приймання
відновлених в натурі ( на місцевості)
меж земельної ділянки та передачі на
зберігання межових знаків від 23.09.2011
року (а.с.79), КП «Київський інститут
земельних відносин» в особі начальника
сектора відділу геодезичних робіт в
землеустрої складено акт про те, що у
вересні 2011 року виконані геодезичні
вишукувальні роботи із землеустрою
щодо відновлення в натурі ( на
місцевості) меж земельної ділянки, яка
передана у спільну часткову власність
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель на АДРЕСА_2 у
Деснянському районі м. Києва та
складено Абрис даної земельної
ділянки. ( а.с.79-82).

Згідно акту Головного управління
земельних ресурсів КМДА № 708/03 від
18.10.2011 року перевірки дотримання вимог
земельного законодавства була
проведена перевірка земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер
62:201:089, яка відведена ОСОБА_2, ОСОБА_3
Перевіркою встановлено, що земельну
ділянку на АДРЕСА_2, кадастровий номер
62:201:089 площею 0,1000 га згідно з рішенням
Київської міської ради від 24.02.2000 №
32-1/753 передано у спільну часткову
власність для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель гр.ОСОБА_2 1/2 від 0,1000 га та гр.
ОСОБА_3 ? від 0,1000 га. Державні акти на
право власності на землю ( Серія КВ №
149880, Серія КВ № 149879) зареєстровані в
Головному управлінні земельних
ресурсів 26.03.2004 за № 08-7-00193,08-7-00194.

Під час проведення перевірки з
виїздом на місце та на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо відновлення в натурі ( на
місцевості) меж земельної ділянки
62:201:089 ( визначених державними актами),
розробленої комунальним підприємством
«Київський інститут земельних
відносин» на замовлення ОСОБА_2
встановлено, що частина земельної
ділянки 62:201:089 площею 56 кв.м. самовільно
зайнята та приєднана до суміжної
земельної ділянки ( обліковий номер
62:201:088т). Згідно з даними
автоматизованої системи ПК «Кадастр»
суміжна земельна ділянка на АДРЕСА_1
(обліковий номер 62:201:088т) обліковується
за гр. ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 Документи, що посвідчують право
власності ( користування) земельною
ділянкою на АДРЕСА_1, передбачені ст. 126
Земельного кодексу України, в
Головному управлінні земельних
ресурсів не зареєстровані.

На території самовільно зайнятої
земельної ділянки розміщена
капітальна споруда. Виявлені
порушення: Самовільне зайняття ділянки
площею 56 кв.м. з боку гр. ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ( а.с.92).

За результатами проведення
вищезазначеної перевірки, Головним
Управлінням земельних ресурсів ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 були
направлені Вказівки з вимогами усунути
порушення земельного законодавства (
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку, повернути власникам та
привести її у стан придатний для
використання за призначенням) у
десятиденний термін ( а.с. 91).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В судовому засіданні від 16.12.2012 року
позивачка ОСОБА_1 вказала, що
передумовою звернення з вказаним
позовом до суду є лише намір змусити
відповідачів укласти мирову угоду по
спірним питанням.

Позовна заява не містить посилань в
чому саме полягає порушене право
позивачки, всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК
України доказів щодо порушеного права
позивачки суду надано не було.

З позовної заяви та пояснень
представника позивачки вбачається, що
вимоги позовної заяви може бути
підтверджено висновком експертизи.
Разом з тим, в ході розгляду вказаної
справи представник позивачки
відмовився скористатися своїм
процесуальним правом звернутися до
суду із клопотанням про призначення по
справі судової будівельно - технічної
експертизи (журнал судового засідання
від 04.02.2014 року), посилаючись на
відсутність коштів, а також, що вказана
експертиза була призначена ухвалою
Апеляційного суду м. Києва при розгляді
справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4,
третя особа: Управління земельних
ресурсів КМДА про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
відновлення межі і стану земельної
ділянки та знесення самовільно
зведеної господарської капітальної
споруди.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
на момент ухвалення рішення, судова
експертиза, яка була призначена на
підставі ухвали Апеляційного суду м.
Києва проведена не була (а.с.100-102), про що
було зазначено у судовому засіданні
сторонами по справі.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними
та необґрунтованими, а тому такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
знесення самовільно зведених
господарських капітальних споруд -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: