РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
провадження 2/694/135/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І
Н И

28.02.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі
Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Звенигородської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
належність майна, а саме квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також позивач просить
визнати за ним право власності на
вказане майно в порядку спадкування за
законом. Позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_3,
після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається з квартири АДРЕСА_1. За
життя ОСОБА_3 заповіт не складала,
позивач є спадкоємцем першої черги
спадкового майна померлої, окрім нього
інших спадкоємців після смерті матері
немає. В установлений законом строк
позивач звернувся до Звенигородської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину, але йому було відмовлено в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
квартиру. Житловий будинок, в якому
знаходиться вищевказана квартира
побудовано житлово-будівельним
кооперативом в 1974 році і в цей же рік
здано в експлуатацію, відповідно до
рішення виконавчого комітету
Звенигородської міської ради від 21.04.2010
року було встановлено право власності
за ОСОБА_3, 08.10.2011 року виготовлено
технічний паспорт на квартиру, отже за
життя ОСОБА_3 встигла лише оформити
технічну документацію на квартиру, а
отримати свідоцтво про право власності
на неї не встигла.

Належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи сторони в
судове засідання не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
письмовою заявою про розгляд справи
без його участі, в своїй письмовій
заяві просив даний позов задовольнити.

Представник відповідача
Звенигородської міської ради надав
суду заяву з проханням розгляду справи
у їх відсутності, позовні вимоги
визнають та не заперечують щодо їх
задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд
ухвалив провести розгляд справи без
участі сторін на підставі наявних у
справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України
в зв"язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає,
що даний позов обґрунтований і
підлягає до задоволення в повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати позивача ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, а саме квартира
АДРЕСА_1.

Будинок, що розташований по АДРЕСА_1
побудовано житлово-будівельним
кооперативом в 1974 році і в цей же рік
здано в експлуатацію,відповідно до
рішення виконавчого комітету
Звенигородської міської ради від 21.04.2010
року було встановлено право власності
за ОСОБА_3, 08.10.2011 року виготовлено
технічний паспорт на квартиру (а.с.10).

Правовстановлюючого документа на
квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 немає.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач
є спадкоємцем першої черги спадкового
майна померлої ОСОБА_3, окрім нього
інших спадкоємців немає. А отже
відповідно до першої черги спадкоємців
за законом спадкоємцем став її син -
ОСОБА_1.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач вчасно звернувся до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини після смерті матері ОСОБА_3 За
його заявою було заведено спадкову
справу за № 373/2013 від 13.08.2013 року. З
заявою про прийняття спадщини
звернувся син померлої ОСОБА_1 та 12.02.2014
року за р.№1-343 видано свідоцтво про
право на спадщину на незавершений
будівництвом жилий будинок в АДРЕСА_2
на його користь. Інші спадкоємці до
нотаріальної контори не зверталися
(а.с.22-23). Однак постановою державного
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 10.02.2014 року
позивачу було відмовлено в оформленні
спадщини за законом на квартиру, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 в зв'язку
відсутністю правовстановлюючого
документа на вказану квартиру (а.с. 11).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно довідки голови
житлово-будівельного кооперативу
В.І.Братун, в 1978 році ОСОБА_3 як особі,
прийнятій до членів
житлово-будівельного кооперативу, була
надана окрема трикімнатна квартира
АДРЕСА_1, відповідно до суми її пайового
внеску та кількості членів її сім»ї.
Питання про отримання свідоцтва про
право власності на квартиру
вирішувалося кожним членом ЖБК окремо
(а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконавчого комітету
Звенигородської міської ради №143 від 21
квітня 2010 року визнано право власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та
постановлено видати їй свідоцтво про
право власності на квартиру (а.с. 10).

З технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1, виготовленого Черкаським
об'єднаним бюро технічної
інвентаризації 08.10.2011 року вбачається,
що власником вказаної квартири є
ОСОБА_3. Житлові та підсобні приміщення
квартири розміщені на 1-му поверсі
двоповерхового будинку і становлять
собою окрему квартиру, що складається з
житлових кімнат, із них 1-а кімната - 13,6
кв.м.; 2-а кімната - 7,5 кв.м.; 3-я кімната - 7,8
кв.м.; кухня - 6,7 кв.м.; ванна кімната -2,6
кв.м.,; коридор - 3,7 кв.м.; житлова площа
квартири складає 28,9 кв.м., загальною
(корисною) площею 42,3 кв.м. (а.с. 8-9).

Враховуючи вищевказані обставини, суд
приходить до висновку, що майно, а саме:
квартира АДРЕСА_1, належала ОСОБА_3.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
померлої ОСОБА_3, однак не може отримати
спадкове майно в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів, суд
вважає за можливе захистити його право
шляхом визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
спадкове майно ОСОБА_3, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що фактично належало ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати позивач бажає залишити
за ним, тому питання про відшкодування
судового збору судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218,1222, 1261 ЦК
України, та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Звенигородської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати, що квартира АДРЕСА_1 належала
на праві власності ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
законом на спадкове майно ОСОБА_3, а
саме на квартиру АДРЕСА_1 на 1-му поверсі
двоповерхового будинку, житлові та
підсобні приміщення якої становлять
собою окрему квартиру, що складається з
житлових кімнат: із них 1-а кімната - 13,6
кв.м.; 2-а кімната - 7,5 кв.м.; 3-я кімната - 7,8
кв.м.; кухня - 6,7 кв.м.; ванна кімната -2,6
кв.м.,; коридор - 3,7 кв.м.; загальною
(корисною) площею 42,3 кв.м., яка фактично
належала ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати по оплаті судового
збору залишити за позивачем.

Копію рішення протягом двох днів з
дня його проголошення направити
сторонам рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя