ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 2-474/98
Провадження № 6/362/59/14
У Х В А Л А

10.02.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді
К.В.Медведєва,

при секретарі - Т.М.Лущик,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Василькові справу за
поданням старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Лазаревої А.І.,
погодженого начальником відділу
Применко О.А. про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Лазарева А.І. звернулася до суду з
вказаним поданням, в якому просить
винести ухвалу про встановлення
тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що боржник не
сплачує борг по сплаті аліментів, на
вимоги державного виконавця не реагує,
що є підставою для тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України відповідно до Закону України «
Про порядок виїзду та в'їзду в Україну
громадян України».

Сторони до суду не з'явились, але їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що подання слід залишити
без задоволення, оскільки вважає його
не обґрунтованим та таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до п.п.2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону
України « Про порядок виїзду та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання або ж він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням - до
виконання зобов'язань.

Згідно вимог п. 18 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Статтею 217 ЦПК України встановлено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Згідно частини 1 статті 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом достовірно встановлено, що на
виконанні у ВДВС Васильківського МРУЮ
Київської області перебуває
виконавчий лист Васильківського
районного суду Київської області від
17.04.1998 року про стягнення з ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
1/2 неоподаткованого мінімуму громадян,
починаючи з 08.04.1998 року до досягнення
дитиною повноліття.

Виконавче провадження відкрито 03.07.2000
року.

З часу відкриття виконавчого
провадження боржником аліменти в
повному обсязі не сплачувались. Таким
чином боржник від виконання своїх
зобов'язань ухиляється, аліменти на
користь стягувача не сплачує.

Однак, заявником не наведено жодних
обставин та доказів, які б дійсно
свідчили про цілеспрямоване ухилення
боржника від виконання покладених на
нього судовим рішенням аліментних
зобов'язань та його намір виїхати за
межі України. Тобто наявність лише
самого зобов»язання не наділяє
державного виконавця правом на
звернення до суду з даним поданням.

Окрім того, матеріали подання не
містять відомостей про те, чи взагалі
боржник перетинав державний кордон
України та документів, які б свідчили
про вжиття виконавцем відповідних дій,
спрямованих на виконання боржником
судового рішення.

Таким чином, подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області є необґрунтованим, а
отже таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 14 ,60, 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6
Закону України « Про порядок виїзду та
в'їзду в Україну громадян України», ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Лазаревої А.І.,
погодженого начальником відділу
Применко О.А. про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня його проголошення. У
разі якщо ухвалу було поставлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються апеляційному суду
Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області.

Суддя
К.В.Медведєв