Справа № 148/385/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2014 року
Тульчинський районний суд Вінницької
області

В складі :
головуючого судді Робак С. О.

при секретарі
Грох Т.А.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тульчині,
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП і просив
стягнути 12158,54 грн. матеріальної шкоди,
витрати на проведення експертного
дослідження в розмірі 575 грн., судові
витрати в розмірі 229,40 грн. а також
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що 30
серпня 2010 року біля 19 год.20 хв. ОСОБА_4
на автомобілі MERCEDES BENZ 200 Т, державний
номерний знак НОМЕР_1, що йому належить,
їхав по автодорозі Тульчин - Ладижин. В
селі Клебань, біля автобусної зупинки з
правої сторони перед автомобілем,
раптово, вибігла корова. З метою
уникнути зіткнення застосував
екстрене гальмування, направляючи
автомобіль вліво, оскільки з правої
сторони на узбіччі гралися четверо
дітей. Не маючи технічної можливості
зупинити автомобіль - збив корову, яка
належить ОСОБА_3, в результаті чого його
автомобіль отримав механічні
пошкодження. Згідно висновків ДАІ та
постанови суду дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини власника корови
ОСОБА_3, який залишив її без догляду і
допустив її самовільний вихід на
автодорогу, то відповідно до ст. 1166 ЦК
України відповідач повинен
відшкодувати завдану йому матеріальну
шкоду, яка згідно висновку
автотоварознавчого дослідження
складає 12158 грн.54 коп.. Крім того, ним
понесені судові витрати пов'язані з
розглядом справи в розмірі 804,41 грн., які
він просить стягнути з відповідача.

Позивач зазначає, що внаслідок
протиправних дій відповідача йому було
завдано значної моральної шкоди, яка
полягає в душевних стражданнях,
пов'язаних з пошкодженням його майна,
так як йому довелось шукати кошти для
ремонту автомобіля, що негативно
відобразилось на сімейному бюджеті.
Також виникли незручності у
пересуванні, так як він вимушений був
користуватись громадським
транспортом. Завдану йому моральну
шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн., яку теж
просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав і просить його
задовольнити, посилаючись на викладені
в позовній заяві обставини.

Відповідач позов визнав
частково, згідний на відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 12158,54 грн.
В задоволенні решти позовних вимог
просить відмовити в зв'язку з їх
недоведеністю.

Суд, вислухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, вивчивши та оцінивши
докази по справі та співставивши їх у
відповідності до норм чинного
законодавства, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 15 листопада 2010
року ОСОБА_3 визнаний винним в
порушенні вимог п.7.7-а Правил
дорожнього руху України, а саме в тому,
що будучи власником корови, 30.08.2010 року
о 19 год.20 хв. в с. Клебань по вул.
Першотравневій дозволив перегнати її
своєму синові ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
результаті чого відбулось зіткнення з
автомобілем MERCEDES BENZ 200 Т, державний
номерний знак НОМЕР_1 і своїми діями
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.4 ст. 127
КУпАП, за що був підданий
адміністративному стягненню. Дана
постанова суду набрала законної сили 08
грудня 2010 року.

Таким чином, у відповідності
до ст. 61 ЦПК України вина ОСОБА_5 у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4
КУпАП, що призвело до пошкодження
автомобіля, який належить позивачу є
доведеною.

П.4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» вказує, що
відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно- правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що
автомобіль MERCEDES BENZ 200 Т, державний
номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу
на праві власності, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію ТЗ від 23.04.2005
року, виданого Гайсинським МРЕВ ВДАІ
УМВС України у Вінницькій області (
а.с.12 ).

Таким чином, суд вважає, що
відповідач є винною особою, який
повинен відшкодувати завдіні позивачу
внаслідок ДТП збитки.

Згідно з ч.2 п.1 ст.22 ЦК України,
збитками визнаються витрати, які особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що
шкода, завдана одній особі з вини іншої
особи відшкодовується винною особою.

Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснює, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної чи
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Вина ОСОБА_3 в порушенні ПДР
України, що призвело до ДТП, внаслідок
якого був пошкоджений автомобіль
позивача, доведена і підтверджується
матеріалами адміністративної справи,
поясненнями позивача та постановою
Тульчинського районного суду від 15
листопада 2010 року, що були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно висновку автотоварознавчого
дослідження транспортного засобу №1735
від 21.01.2013 року, який підтвердив в
судовому засіданні судовий експерт
автотоварознавець Чорнокозинський М.М.
і який визнаний сторонами, позивачу
заподіяна матеріальна шкода в
результаті пошкодження автомобіля
марки MERCEDES BENZ 200 Т, державний номерний
знак НОМЕР_1 в сумі 12158,54 грн. У суду не
виникає сумніву у вірності висновку,
дослідження проведено повно і
всебічно, тому суд визначає для
відшкодування і стягнення 12158,54 грн.
матеріального збитку за пошкодження
автомобіля позивача в ДТП (а.с 6-20), а не
суму матеріального збитку в розмірі 18860
грн., яка дорівнює ринковій вартості
даного автомобіля, вказану у висновку
експерта №46 від 06.06.2013 року.

Також позивачем понесені
витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
575 грн., що підтверджується актом
виконаних робіт ( а.с.24 ).

Відповідно до положень ст.ст.
23, 1167 ЦК України позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його
прав. В даному випадку моральна шкода
полягає в душевних стражданнях, які
позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням
майна. При цьому моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини душевних
страждань, ступеня вини відповідача,
який завдав моральної шкоди, якщо вина
є підставою для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
враховуються вимоги розумності і
справедливості, незалежно від майнової
шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та
не пов'язана з розміром цього
відшкодування, а тому суд вважає, що
завдана позивачу моральна шкода, яку
він оцінив в розмірі 10 000 гривень
підлягає частковому відшкодуванню в
сумі 2 000 грн..

Згідно вимог ст.ст.57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін,
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінюючи
зібрані докази по справі, суд дійшов
висновку, що позивач довів ті
обставини, на які посилався, як на
підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача ОСОБА_2
підлягає стягненню 12158,54 грн. завданої
матеріальної шкоди, 2 000 грн. моральної
шкоди, а також понесені по справі
судові витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
575 грн. та 229,40 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст., 57, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 12158 ( дванадцять тисяч сто
п'ятдесят вісім ) грн. 54 коп.
матеріальної шкоди і 2000 ( дві тисячі )
грн. моральної шкоди, а також 804,40 грн.
судових витрат.

ОСОБА_2 в решті позовних вимог -
відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його оголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Вінницької області через Тульчинський
районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2014
року.

Суддя: