Справа № 541/1702/13-ц
Номер провадження 2/541/13/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року. Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі : головуючого - судді Чернюк
В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миргороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" про визнання права на
вклади в порядку спадкування,
стягнення сум вкладів, просторочених
відсотків та пені,-

в с т а н
о в и в :

В червні 2013 року позивач
звернувся в суд з цим позовом до
Публічного акціонерного товариства
„Райффайзен Банк Аваль" (надалі
ПАТ„Райффайзен Банк Аваль"),
посилаючись на невизнання його прав
відповідачем / а.с. 2 - 23/.

Під час розгляду справи по суті
представник позивача ОСОБА_4, який діє
на підставі відповідної довіреності та
наданих повноважень / т. 1, а.с. 33, 102 /,
заявлений позов підтримав, просив
задовольнити його, пояснивши, що
протягом січня 2003 року - квітня 2006 року
між банком - відповідачем, в особі
начальника його Миргородського
відділення ОСОБА_5 та дружиною позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було укладено ряд
договорів на вклади „Строковий",
„Святковий" та „Універсальний", за
яким та передала банку готівкою різні
суми в доларах США та євро на різні
строки з відсотковою ставкою по
вкладам 24% та 26% річних. На
підтвердження отримання і зарахування
коштів згаданому вкладнику було видано
відповідні прибуткові валютні ордери.
За життя ці вклади їй повернені не були.
В квітні 2011 року дружина позивача
ОСОБА_6 померла, внаслідок чого
відкрилася спадщина. При цьому позивач
вчинив дії по прийняттю спадщини та
отримав в органах нотаріату свідоцтво
про право на спадщину за законом на
нерухоме майно. З пояснень
представника сторони позивача
вбачається, що відповідач заперечує
наявність грошових вкладів ОСОБА_7 та
її заповідальних розпоряджень, а
відтак і заперечує право позивача
ОСОБА_1 на їх спадкування.

Представник відповідача ОСОБА_8,
яка діє на підставі відповідної
довіреності / т. 1, а.с. 110, т. 2, а.с. 23 /,
заявлений позов не визнала, просила
відмовити у його задоволенні. По суті
заявлених вимог пояснила, що договори,
на які посилається сторона позивача,
між банком та ОСОБА_6 фактично не
укладалися, не зареєстровані та не
обліковуються в установі банку, а тому
є підробленими та фіктивними. Крім
того, стороною позивача не надано
доказів підписання цих договорів саме
третьою особою по справі - ОСОБА_5.
Остання, як представник Банку, не мала
повноважень на самочинну зміну
процентної ставки за договорами на
вклади у доларах США та євро і така
ставка на час дії відповідних
договорів становила менші відсотки
річних. Надані позивачем прибуткові
валютні договори складені за довільною
формою та заповнені без дотримання
відповідної форми. Умови договорів,
наданих стороною позивача, стосовно
встановлення відсоткової ставки за
вкладами, не відповідають встановленим
на той час банком. З цих підстав
заявлені вимоги до задоволення не
підлягають.

Третя особа ОСОБА_5, будучи
зареєстрованою за адресою, вказаною у
позовній заяві / т. 1, а.с. 101 /, в жодне із
судових засідань, не з'явилася, про
зміну місця свого проживання суд не
повідомила, свого ставлення щодо
заявлених позовних вимог не висловила /
т. 1, а.с. 82, 85, 86, 87, 94, 98, 99, 100, 158, т. 2, а.с. 21,
33, 34 /.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, надані сторонами на засадах
змагальності і диспозитивності,
оглянувши окремі документи, надані
сторонами та, проаналізувавши всі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, що заявлений позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних обгрунтувань.

Судом встановлено, що з 19 липня 1991
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач перебував
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 / а.с.
27, 24 зворотня сторона /.

В проміжок часу з січня 2003 року
по квітень 2006 року між банком -
відповідачем, в особі начальника його
Миргородського відділення ОСОБА_5 та
дружиною позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було
укладено ряд договорів на вклади
„Строковий", „Святковий" та
„Універсальний", а саме укладено:

1/13 січня 2003 року договір №
20/02-02/7, за умовами якого згаданий
вкладник передала банку готівкою 10000
доларів США терміном на 3 місяці з
виплатою 24 % річних;

2/10 березня 2003 року договір №
20/02-02/38, за умовами якого згаданий
вкладник передала банку готівкою 2000
доларів США терміном на 3 місяці з
виплатою 24 % річних;

3/15 травня 2003 року договір № 20/02-02/163, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 11000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

4/13 жовтня 2003 року договір № 20/02-02/65, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 10000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

5/15 листопада 2003 року договір № 20/02-02/177,
за умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 11000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

6/24 листопада 2003 року договір № 20/02-02/178,
за умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 31700 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

7/14 січня 2004 року договір № 20/02-02/6, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 19000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

8/01 лютого 2004 року договір № 20/02-02/18, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 2300 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

9/15 лютого 2004 року договір № 20/02-02/21, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 11000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

10/10 березня 2004 року договір № 20/02-02/31, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 9000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

11/01 квітня 2004 року договір без номера,
за умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 2000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

12/01 квітня 2004 року договір № 20/02-02/40, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 2000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

13/30 квітня 2004 року договір № 20/02-02/47, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 2000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

14/ 01 травня 2004 року договір № 20/02-02/48, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 2300 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

15/08 травня 2004 року договір № 20/02-02/51, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 15000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

16/15 травня 2004 року договір № 20/02-02/54, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 11000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

17/26 травня 2004 року договір № 20/02-02/59, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 10000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 24 %
річних;

18/13 березня 2006 року договір № 20/02-02/4, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 18000 євро
терміном на 3 місяці з виплатою 26 %
річних;

19/01 квітня 2006 року договір № 20/02-02/19, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 30000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 26 %
річних;

20/01 квітня 2006 року договір № 20/02-02/20, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 34000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 26 %
річних;

21/ 01 квітня 2006 року договір № 20/02-02/21, за
умовами якого згаданий вкладник
передала банку готівкою 31000 доларів США
терміном на 3 місяці з виплатою 26 %
річних / т.1, а.с. 34, 36, 38, 40, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55,
57, 59, 51, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75 /.

Факт передачі цим вкладником валютних
коштів відповідачу на виконання умов
вищезгаданих договорів, у тому числі і
договорів від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/19,
№ 20/02-02/20, № 20/02-02/21, підтверджується
прибутковими валютним ордерами
відповідно:

1/№ 8 від 13 січня 2003 року;

2/№ 5 від 10 березня 2003 року;

3/№ 4 від 15 травня 2003 року;

4/№ 7 від 13 жовтня 2003 року;

5/№ 7 від 15 листопада 2003 року;

6/№ 3 від 24 листопада 2003 року;

7/№ 1 від 14 січня 2004 року;

8/№ 3 від 01 лютого 2004 року;

9/№ 3 від 15 лютого 2004 року;

10/№ 7 від 10 березня 2004 року;

11/№ 2 від 01 квітня 2004 року;

12/№ 3 від 01 квітня 2004 року;

13/№ 7 від 30 квітня 2004 року;

14/№ 4 від 01 травня 2004 року;

15/№ 7 від 08 травня 2004 року;

16/№ 5 від 15 травня 2004 року;

17/№ 11 від 26 травня 2004 року;

18/№ 1 від 13 березня 2006 року;

19/№ 3 від 01 квітня 2006 року;

20/№ 3 від 01 квітня 2006 року;

21/№ 2 від 01 квітня 2006 року / т. 1, а.с. 35, 37,
3941, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76
/.

В період дії згаданих договорів, тобто,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_6
померла в м. Миргороді Полтавської
області, що підтверджується копією
свідоцтва про її смерть, внаслідок чого
відповідно до положень ст. ст. 1220, 1221 ЦК
України відкрилася спадщина / а.с. 28 /.

Згідно зі ст. 1218, ст. 1228 ч. 2, ст. 1230 ч. 2 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Право на вклад входить до складу
спадщини незалежно від способу
розпорядження ним.

До спадкоємця переходить право на
стягнення неустойки (штрафу, пені) у
зв'язку з невиконанням боржником
спадкодавця своїх договірних
обов'язків, яка була присуджена судом
спадкодавцеві за його життя.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право на спадщину за законом від 16
листопада 2011 року та копії витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі, на
підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем
майна ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, її
чоловік ОСОБА_1, який за приписами ст.
ст. 1222, 1223 ЦК України може бути
спадкоємцем, а відтак і має право на
спадкування / а.с. 30, 29 /.

Зі змісту копії довідки Миргородського
комунального житлово -
експлуатаційного управління
Миргородської міської ради, витягу з
паспорта позивача, адреси та
реквізитів вкладниці у відповідних
договорах, на момент укладення цих
договорів та на момент смерті ОСОБА_6,
за однією з нею адресою і до цього часу
зареєстрований також позивач / а.с. 24, 26
/, що є самостійною підставою вважати
його таким, що прийняв спадщину,
оскільки не заявив про відмову від неї.

Постановою державного нотаріуса
Першої Миргородської державної
нотаріальної контори від 05 листопада
2012 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
дружини ОСОБА_6 на грошові вклади,
оскільки наявність таких вкладів чи
заповідальних розпоряджень не
підтверджені відповідачем/ а.с. 32, 31 /.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 631 ч. 2 ЦК України
договір набирає чинності з моменту
його укладення. Статтею 638 ч. 1 ЦК
України встановлено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку встановлених договором.

Статтею 1059 ЦК України
передбачено, що договір банківського
вкладу укладається у письмовій формі.
Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Суд вважає, що договори на вклади,
другі примірники яких надано стороною
позивача на підтвердження заявлених
вимог, відповідають вимогам згаданих
норм, оскільки мають просту письмову
форму й містять усі істотні умови,
необхідні для договору даного виду, а
саме: суму вкладу, розмір відсотків за
користування вкладом, порядок їх
нарахування, термін дії договору / т.1,
а.с. 34, 36, 38, 40, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 51, 63, 65,
67, 69, 71, 73, 75 /.

Пункт 8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції
про касові операції у банках України
передбачає, що після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція, або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату здійснення
касової операції, а також підпис
працівника банку, який прийняв готівку,
відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку,
засвідчений електронним підписом САБ.

Надані стороною позивача другі
примірники прибуткових валютних
ордерів до укладених договорів на
вклади, в тому числі і ті, які видані
відповідною службовою особою банку 01
квітня 2006 року, відповідають вказаним
вимогам Інструкції, а отже ці ордери є
документами, які підтверджують
внесення дружиною позивача валютних
сум до банку, тобто письмова форма
договору банківського вкладу є
додержаною/ т. 1, а.с. 35, 37, 3941, 44, 46, 48, 50, 52,
54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76 /.

Одночасно з цим всі договори на вклади
„Строковий", „Святковий" та
„Універсальний", на основі яких
позивачем заявлено відповідні позовні
вимоги, а також видані на основі цих
договорів прибуткові валютні ордери,
за висновком комплексної судово -
почеркознавчої експертизи № 7622/9587 від
29 листопада 2013 року, які суд визнає
належними і допустимими доказами, що
узгоджуються із сукупністю інших
доказів, перевірених при розгляді
справи, були підписані від імені банку
повноважною особою ОСОБА_5 / т. 1, а.с. 181 -
251 /.

Крім того, згідно висновку судово -
технічної експертизи документів № 7621
від 24 грудня 2013 року, який судом
визнається вірогідним та таким, що у
системному взаємозв'язку з рештою
проаналізованих доказів, підтверджує
заявлені позовні вимоги, відтиски
відповідних печаток установи банку -
відповідача на договорах та
прибуткових валютних ордерах, наданих
стороною позивача, нанесені кліше
круглих печаток цього банку -
відповідача / т. 2, а.с. 2 - 19 /.

Заслуговує на увагу і те, що відповідні
повноваження начальника
Миргородського відділення Полтавської
обласної дирекції ПАТ „Райффайзен
Банк Аваль" ОСОБА_5 на укладення
депозитних договорів від імені банку,
були передбачені виданою їй
довіреністю / т. 1, а.с. 139 /. На час
укладення згаданих вище договорів
остання працювала на посаді начальника
Миргородського відділення і згідно
своєї посадової інструкції / т. 1, а.с. 131 -
133 / забезпечувала якісне
обслуговування клієнтів, залучала та
обслуговувала багатих, заможних
клієнтів, забезпечувала контроль за
організацією касової роботи у
відділенні, за збереженням готівки,
проведення касових операцій.

Частиною 4 ст. 95 ЦК України встановлено,
що керівники філій та представництв
призначаються юридичною особою і діють
на підставі виданої нею довіреності.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами.

Згідно ст. 237 ч. 1 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє. Статтею 239 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений
представником, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов'язки
особи, яку він представляє.

При таких обставинах суд вважає
додержаною письмову форму договорів
банківського вкладу, на підставі яких
заявлено відповідні позовні вимоги.

Одночасно з цим суд не може прийняти до
уваги посилання представника банку -
відповідача на невідповідність змісту
прибуткових валютних ордерів, наданих
позивачем вимогам Інструкції про
касові операції в банках України,
затвердженої Постановою Правління
національного банку України від 14
серпня 2003 року №337, оскільки положення
вказаної Інструкції встановлюють
порядок і вимоги щодо здійснення
банками, їх філіями та відділеннями
касових операцій і не встановлюють
будь - яких обов'язкових правил
поведінки для клієнтів банку. У
правовідносинах дружини позивача з
банком касові операції проводила
працівник банку, а не сама вкладник, а
тому остання і не могла бути
відповідальною за порушення
працівниками банку положень згаданої
інструкції та інших внутрішніх
банківських нормативних документів.
Видані банком вкладнику прибуткові
валютні ордери мають підписи посадової
особи, достовірність та повноваження
якої засвідчені печатками банку/ т. 1,
а.с. 35, 37, 3941, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68,
70, 72, 74, 76 /. Отже, ці ордери є документами
бухгалтерського обліку, складені
представником банку і за їх
відповідність вимогам нормативних
актів несуть відповідальність саме
працівники банку, а не вкладник -
дружина позивача.

Одночасно з цим відповідно до пункту 6.4
договорів на вклади, за якими заявлено
позовні вимоги, банк - відповідач брав
на себе зобов'язання нести
відповідальність за дії службовця,
уповноваженого приймати вклади від
фізичних осіб (в даному випадку ОСОБА_5),
як за свої власні.

Та обставина, що Постановами Правління
ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" №П-79/2 від
27.06.2008 року та АППБ „Аваль" №П-78/8 від
03.11.2004 року встановлені порядок, форми
типи і види депозитних договорів не
має правового значення, тому, що
відповідно до ст. 57 Конституції
України, кожному громадянину
гарантується право знати свої права та
обов'язки, а тому закони та інші
нормативно - правові акти, які
визначають права та обов'язки громадян,
повинні бути доведені до відому
населення у порядку, встановленому
законом. Закони та інші
нормативно-правові акти, які
визначають права та обов'язки громадян,
не доведені до відома населення у
порядку, встановленому законом, є
недійсними. Вказані нормативно -
правові акти офіційно не опубліковані
і в Єдиний державний реєстр
нормативних актів не включені.

Суд не може прийняти до уваги посилання
представника банку - відповідача на те,
що кошти від дружини позивача за
зазначеними договорами до каси банку
не надходили і рахунки по згаданим
депозитним договорам не відкривалися,
оскільки ці обставини не спростовують
факту передачі конкретним вкладником
коштів відповідальному працівнику
банку, тим більше, що проведення по касі
отриманих коштів та відкриття рахуну
не могло залежати від волі вкладника.
Крім цього, за умовами згаданих
договорів (п. 2.2), вказані рахунки
зобов'язувався відкрити банк, а у
виданих вкладнику валютних ордерах
банком було зазначено номери рахунків,
які відповідали змісту договорів.

Статтею 17 Загальної декларації прав
людини, передбачено - ніхто не може бути
безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
відповідно умов договору та вимог
Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2.3. договору
вкладник має право по закінченню
строку договору отримувати всі належні
йому суми коштів за договором готівкою.

Стаття 1060 ЦК України встановлює що, за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.
Умови договору про відмову від права на
одержання вкладу на першу вимогу є
нікчемною.

Згідно з положеннями ст. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведеного законодавства,
враховуючи факти і обставини,
встановлені судом, ПАТ „Райффайзен
Банк Аваль" зобов'язаний повернути
позивачу, внесені його спадкодавцем
суми вкладів по договорам в тій валюті,
в якій вони були внесені, а відмова від
такого повернення є неправомірною.
Тому суд вважає, що вимога позивача про
стягнення сум вкладів ґрунтується на
законі, а отже підлягає до задоволення
зі стягненням з відповідача на кристь
позивача за всіма договорами вкладу в
сумі 256300 доларів США та 18000 євро.

При вирішенні позовних вимог в частині
стягнення із відповідача відсотків і
пені за користування кредитом суд
виходить із наступного.

З заперечень проти позову представника
ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" і доданих
до них копій рішень тарифного комітету
відповідача вбачається, що на дати
укладення кредитних договорів на
вклади у АППБ „Аваль" діяли
максимальні розміри процентних ставок
у доларах США відповідно - 5, 6,5, 7 %
річних, а у євро - 6% річних.

Даних про те, що начальник
Миргородського відділення АТ
„Райффайзен Банк Аваль" ОСОБА_5 мала
повноваження укладати договори по
депозитним вкладам з більш високими
відсотками судом не встановлено і
таких доказів стороною позивача суду
не надано.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що при
визначенні відсоткової ставки по
спірним депозитним вкладам у доларах
слід виходити з розміру 5, 6,5, 7 % річних,
а не 24 чи 26 % річних, як це зазначено в
окремих договорах, а у євро з розміру 6%
річних, а не 26 % річних, оскільки
стягнення більших відсотків, ніж
офіційно встановив Банк, не
відповідатиме положенням ст. ст. 5, 44
Закону України „Про банки і банківську
діяльність".

Виходячи із меж позовних вимог про
стягнення на користь позивача річних
відсотків по вкладу в доларах США і
євро та, беручи до уваги положення
пункту 2.4.2 депозитних договорів, суд
вважає, що відсотки за користування
грошовими коштами вкладника мають
нараховуватися протягом дії строкових
вкладів (три місяці), а тому із ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль" на користь
ОСОБА_1, необхідно стягнути заборговані
відсотки по вкладах у доларах США в
загальній сумі: 4197,35 доларів США ( за
договорами: від 13 січня 2003 року №
20/02-02/7, від 10 березня 2003 року № 20/02-02/38,
від 15 травня 2003 року № 20/02-02/16 - 23000
доларів США загальна сума вкладів за
цими договорами х 5 % річних = 1150 доларів
США за 12 місяців; 1150 доларів США : 12
місяців х 3 місяці = 287, 49 доларів США) + (
за договорами: від 13 жовтня 2003 року №
20/02-02/65, від 15 листопада 2003 року №
20/02-02/177, від 24 листопада 2003 року №
20/02-02/178, від 14 січня 2004 року № 20/02-02/6, від
01 лютого 2004 року № 20/02-02/18, від 15 лютого
2004 року № 20/02-02/21, від 10 березня 2004 року
№ 20/02-02/31, від 01 квітня 2004 року договір
без номера, від 01 квітня 2004 року №
20/02-02/40, від 30 квітня 2004 року № 20/02-02/47,
від 01 травня 2004 року № 20/02-02/48, від 08
травня 2004 року № 20/02-02/51, від 15 травня 2004
року № 20/02-02/54, від 26 травня 2004 року
договір № 20/02-02/59 - 138300 доларів США
загальна сума вкладів за цими
договорами х 6,5 % річних = 8989,5 доларів
США за 12 місяців; 8989,5 доларів США : 12
місяців х 3 місяці = 2247,37 доларів США) +
(за договорами від 01 квітня 2006 року №
20/02-02/19, від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/20,
від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/21 - 95000
доларів США загальна сума вкладів за
цими договорами х 7% річних/при сумі
вкладу від 300 доларів США/ = 6650 доларів
США за 12 місяців; 6650 доларів США : 12
місяців х 3 місяці = 1662, 49 доларів США).

Заборговані відсотки по вкладу у євро
за договором від 13 березня № 20/02- 02/4 /при
сумі вкладу від 300 євро/ на користь
позивача слід стягнути в сумі 270 євро
(18000 євро х 6% річних = 1080 євро за 12
місяців; 1080 євро : 12 місяців х 3 місяці =
270 євро за три місяці).

При цьому суд не приймає до уваги, як
законний, спосіб пролонгації договорів
від 10 березня 2004 року № 20/02-02/31, від 01
квітня 2004 року договір без номера, від 01
квітня 2004 року № 20/02-02/40, від 30 квітня 2004
року № 20/02-02/47, від 01 травня 2004 року №
20/02-02/48, від 08 травня 2004 року № 20/02-02/51,
від 15 травня 2004 року № 20/02-02/54, від 26
травня 2004 року № 20/02-02/59, від 13 березня
2006 року № 20/02-04-4, від 01 квітня 2006 року №
20/02-02/19, від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/20,
від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/21 шляхом
написання у його правому верхньому
куті рукописного тексту
„Пролонговано", оскільки це суперечить
положенню ст. 1059 ЦК України в частині
форми укладення договору та не
підтверджує досягнення згоди сторін
Договору в тому числі і в досягненні
істотної умови Договору, оскільки
відсутній підпис вкладника ОСОБА_6, хоч
відповідні написи, як встановлено
висновком криміналістичної
експертизи, і виконано третьою особою
ОСОБА_5.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідача пені у розмірі 0.05 % від
неповернутих сум вкладів за кожен день
затримки до задоволення не підлягають,
оскільки, виходячи з положень ст. 1230 ч. 2
ЦК України, та в супереч вимогам ст. ст.
10, 60, 131 ЦПК України стороною позивача
суду не надано належних і допустимих
доказів того, що відповідна пеня була
присуджена судом його дружині, за її
життя, як спадкодавцю, а відтак до
нього, як до спадкоємця, перейшло право
на стягнення такої пені у зв'язку з
невиконанням боржником спадкодавця
своїх договірних обов'язків.

Разом з тим, відповідно до ст. 626 ч. 2 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. З урахуванням зазначених
вимог даної норми матеріального права,
позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині
слід задовольнити. При розрахунку
відповідних сум, суд приймає до уваги
суми грошових вкладів та розраховані
по ним відсотки за рішеннями тарифного
комітету відповідача, що були
встановлені на дати укладення
кредитних договорів на вклади у АППБ
„Аваль" з урахуванням розмірів
процентних ставок у доларах США
відповідно - 5, 6,5, 7 % річних та у євро - 6%
річних.

Такими чином, 3% річних від прострочених
сум за всіма договорами вкладів у
доларах США на час подачі цього
прозову в суд (червень 2013 року)
становитиме загальну суму 62765, 68
доларів США.

Із неї за договорами:

від 13 січня 2003 року № 20/02-02/7 - 10000
доларів США х 5% : 100% = 500 доларів США за 12
місяців, 500 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 124, 99 доларів США (за три місяці)
+ 10000 доларів США = 10124.99 доларів США х 3% :
365 = 0,83 долара США в день х 3724 дні = 3090,
92 доларів США;

від 10 березня 2003 року № 20/02-02/38 - 2000
доларів США х 5% : 100% = 100 доларів США за 12
місяців, 100 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 24,99 доларів США (за три місяці) +
2000 доларів США = 2024.99 доларів США х 3% : 365
= 0,16 долара США в день х 3666 днів = 586, 56
доларів США;

від 15 травня 2003 року № 20/02-02/16 - 11000
доларів США х 5% : 100% = 550 доларів США за 12
місяців, 550 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 137, 49 доларів США (за три місяці)
+ 11000 доларів США = 11137,49 доларів США х 3% :
365 = 0,91 долара США в день х 3600 днів = 3295,
47 доларів США;

від 13 жовтня 2003 року № 20/02-02/65 - 10000
доларів США х 6,5% : 100% = 650 доларів США за 12
місяців, 650 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 162, 49 доларів США (за три місяці)
+ 10000 доларів США = 10162,49 доларів США х 3% :
365 = 0,83 долара США в день х 3449 днів = 2880,
85 доларів США;

від 15 листопада 2003 року № 20/02-02/177 - 11000
доларів США х 6,5% : 100% = 715 доларів США за 12
місяців, 715 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 178, 74 доларів США (за три місяці)
+ 11000 доларів США = 11178,74 доларів США х 3% :
365 = 0,91 долара США в день х 3416 днів =
3138,62 доларів США;

від 24 листопада 2003 року № 20/02-02/178 - 31700
доларів США х 6,5% : 100% = 2960,5 доларів США за
12 місяців, 2960,5 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 515,12 доларів США (за три місяці) +
31700 доларів США = 32215, 12 доларів США х 3% :
365 = 2,64 долара США в день х 3407 днів =
9021,11 доларів США;

від 14 січня 2004 року № 20/02-02/6 - 19000
доларів США х 6,5% : 100% = 1235 доларів США за
12 місяців, 1235 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 308,74 доларів США (за три місяці) +
19000 доларів США = 19308,74 доларів США х 3% :
365 = 1,58 долара США в день х 3358 днів = 5329,
21 доларів США;

від 01 лютого 2004 року № 20/02-02/18 - 2300
доларів США х 6,5% : 100% = 149,5 доларів США за
12 місяців, 149,5 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 37,37 доларів США (за три місяці) +
2300 доларів США = 2337, 37 доларів США х 3% : 365
= 0,19 долара США в день х 3342 днів = 642, 04
доларів США;

від 15 лютого 2004 року № 20/02-02/21 - 11000
доларів США х 6,5% : 100% = 715 доларів США за 12
місяців, 715 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 178, 74 доларів США (за три місяці)
+ 11000 доларів США = 11178,74 доларів США х 3% :
365 = 0,91 долара США в день х 3327 днів = 3027,
57 доларів США;

від 10 березня 2004 року № 20/02-02/31 - 9000
доларів США х 6,5% : 100% = 585 доларів США за 12
місяців, 585 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 146, 25 доларів США (за три місяці)
+ 9000 доларів США = 9146, 25 доларів США х 3% :
365 = 0,75 долара США в день х 3118 днів =
2343,94 доларів США;

від 01 квітня 2004 року договір без номера
- 2000 доларів США х 6,5% : 100% = 130 доларів США
за 12 місяців, 130 доларів США : 12 місяців х
3 місяці = 32,49 доларів США (за три місяці)
+ 2000 доларів США = 2032, 49 доларів США х 3% :
365 = 0,16 долара США в день х 3097 днів = 517,
36 доларів США;

від 01 квітня 2004 року № 20/02-02/40 - 2000
доларів США х 6,5% : 100% = 130 доларів США за 12
місяців, 130 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 32,49 доларів США (за три місяці) +
2000 доларів США = 2032, 49 доларів США х 3% : 365
= 0,16 долара США в день х 3097 днів = 517, 36
доларів США;

від 30 квітня 2004 року № 20/02-02/47 - 2000
доларів США х 6,5% : 100% = 130 доларів США за 12
місяців, 130 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 32,49 доларів США (за три місяці) +
2000 доларів США = 2032, 49 доларів США х 3% : 365
= 0,16 долара США в день х 3097 днів = 517, 36
доларів США;

від 01 травня 2004 року № 20/02-02/48 - 2300
доларів США х 6,5% : 100% = 149,5 доларів США за
12 місяців, 149,5 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 37,37 доларів США (за три місяці) +
2300 доларів США = 2337, 37 доларів США х 3% : 365
= 0,19 долара США в день х 3342 днів = 642, 04
доларів США;

від 08 травня 2004 року № 20/02-02/51 - 15000
доларів США х 6,5% : 100% = 975 доларів США за 12
місяців, 975 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 243, 75 доларів США (за три місяці)
+ 15000 доларів США = 15243,75 доларів США х 3% :
365 = 1,25 долара США в день х 3058 днів = 3831,
49 доларів США;

від 15 травня 2004 року № 20/02-02/54 - 11000
доларів США х 6,5% : 100% = 715 доларів США за 12
місяців, 715 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 178, 74 доларів США (за три місяці)
+ 11000 доларів США = 11178,74 доларів США х 3% :
365 = 0,91 долара США в день х 3051 днів = 2776,
41 доларів США;

від 26 травня 2004 року договір № 20/02-02/59 -
10000 доларів США х 6,5% : 100% = 650 доларів США
за 12 місяців, 650 доларів США : 12 місяців х
3 місяці = 162, 49 доларів США (за три
місяці) + 10000 доларів США = 10162,49 доларів
США х 3% : 365 = 0,83 долара США в день х 3040
днів = 2523, 2 доларів США;

від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/19 - 30000
доларів США х 7% : 100% = 2100 доларів США за 12
місяців, 2100 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 525 доларів США (за три місяці) +
30000 доларів США = 30525 доларів США х 3% : 365 =
2,50 долара США в день х 2277 днів = 5712,27
доларів США;

від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/20 - 34000
доларів США х 7% : 100% = 2380 доларів США за 12
місяців, 2380 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 594,99 доларів США (за три місяці) +
34000 доларів США = 34594,99 доларів США х 3% :
365 = 2,84 долара США в день х 2277 днів =
6474,47 доларів США;

від 01 квітня 2006 року № 20/02-02/21 - 31000
доларів США х 7% : 100% = 2170 доларів США за 12
місяців, 2170 доларів США : 12 місяців х 3
місяці = 542,49 доларів США (за три місяці) +
31000 доларів США = 31542,49 доларів США х 3% :
365 = 2,59 долара США в день х 2277 днів =
5897,43 доларів США;

3% річних від прострочених сум за
договором від 13 березня № 20/02- 02/4 по
вкладу у євро від 13 березня № 20/02- 02/4
становитиме 3399,72 євро (18000 євро х 6%
річних = 1080 євро за 12 місяців; 1080 євро : 12
місяців х 3 місяці = 270 євро (за три
місяці) + 18000 євро = 18270 євро х 3% : 365 = 1,50
євро х 2264 днів = 3399,72 євро).

Понесені позивачем ОСОБА_1
судові витрати по оплаті судового
збору, які документально підтверджені /
а.с. 1 / на загальну суму 3687,78 гривень,
підлягають до часткового
відшкодування за рахунок відповідача
згідно до положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України,
за якою, якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

При розгляді справи стороною позивача
заявлено та підтримано позовні вимоги
в національній валюті України з
урахуванням курсу долару США та євро на
час винесення судового рішення (
відповідно 8,528 гривень за 100 доларів США
та 11,576 гривень за 100 євро ) на загальну
суму 3 873944,57 гривень ( 412660 доларів США х
8,528 гр. + 30647, 9 євро х 11.576 гр. ) . Проте, до
задоволення ці вимоги підлягають в
загальній сумі 3 007 635, 78 гривни (9 323263, 03
доларів США х 8,528 гр. + 21669, 72 євро х 11,576
гр.).

Отже, позовні вимоги щодо
відшкодування понесених судових
витрат підлягають до задоволення на 77,63
% ( 3007635,78 х 100% : 3973944,57 ) від задоволених
вимог, що в загальній сумі становить (
3687,78 гр. х 77,63 % : 100% ) 2862,82 гривни.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, 208, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 95, 203, 232, 237, 239, 244, 258,
526, 536, 549 ч. 3, 625, 626, 631, 1058, 1059, 1060, 1061, 1074, 1216,
1217, 1218, 1222, 1223, 1268 ч. 3 ЦК України, пунктами
1.1, 2.1, 2.4.1, 2.4.2, 2.5, 3.1.1, 3.2.1, 3.2.2., 3.2.3, 3.3.2, 3.3.3,
4.2, 6.4 Договорів на вклади, пунктом 8
глави 2 розділу III Інструкції про касові
операції у банках України, ст. 17
Загальної декларації прав людини, ст.
ст. 41, 57, 99 Конституції України, суд ,-

в и р і ш
и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право на вклади
та на майнові права за договорами від 13
січня 2003 року № 20/02-02/7; 10 березня 2003 року
№ 20/02-02/38; 15 травня 2003 року № 20/02-02/163; 13
жовтня 2003 року № 20/02-02/65; 15 листопада 2003
року № 20/02-02/177; 24 листопада 2003 року №
20/02-02/178; 14 січня 2004 року № 20/02-02/6; 01
лютого 2004 року № 20/02-02/18; 15 лютого 2004
року № 20/02-02/21; 10 березня 2004 року №
20/02-02/31; 01 квітня 2004 року договір без
номера; 01 квітня 2004 року № 20/02-02/40; 30
квітня 2004 року № 20/02-02/47; 01 травня 2004
року № 20/02-02/48; 08 травня 2004 року № 20/02-02/51;
15 травня 2004 року № 20/02-02/54; 26 травня 2004
року № 20/02-02/59; 13 березня 2006 року №
20/02-02/4; 01 квітня 2006 року № 20/02-02/19; 01
квітня 2006 року № 20/02-02/20; 01 квітня 2006
року № 20/02-02/21, після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_6.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" ( юридична адреса 01011, м.
Київ, вул. Лєскова, 9, ,
МФО 300001 ) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
рахунок повернення депозитних вкладів
за вищезазначеними Договорами 256300
доларів США та 18000 євро; в рахунок
відсотків по цим Договорам 4197,35 доларів
США та 270 євро, в рахунок 3% річних від
прострочених сум за цими Договорами
62765,68 доларів США та 3399, 72 євро.

Всього стягнути з відповідача на
користь позивача за даними Договорами
323263 ( триста двадцять три тисячі двісті
шістдесят три) долара 03 цента США та 21669
( двадцять одну тисячу шістсот
шістдесят дев'ять тисяч) євро 72
євроценти.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль" на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
судових витрат по оплаті позову
судовим збором 2862,82 (дві тисячі
вісімсот шістдесят дві) гривни 82
копійки.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
„Райффайзен Банк Аваль" відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Миргородський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
Чернюк В. Д.