У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Власова С.О.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою відповідачки ОСОБА_1 на заочне
рішення Перечинського районного суду
від 15 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на користь кредитної спілки
«Бойківщина» солідарно стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ УВ-П-32 від 29 червня 2011 року у розмірі 13
875,49 грн., з яких 11 953,72 грн. -
заборгованість за кредитом, 1921,77 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, а також судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідачка
просить рішення скасувати, ухваливши
нове, яким у позові відмовити. Вказує на
те, що вона про час і місце розгляду
справи не була повідомлена. Окрім того,
позивач не надав даних щодо детального
розрахунку заборгованості та
повідомлення її про наявну
заборгованість. Суд безпідставно
задовольнив вимоги кредитної спілки,
адже нею питання про дострокове
розірвання кредитного договору не
ставилось.

Колегія суддів вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлені слідуючі факти та
обставини.

29 червня 2011 року кредитна спілка
«Бойківщина» та ОСОБА_2 уклали
кредитний договір, згідно якого
позивач надав позичальнику кредит у
розмірі 20 000 грн. з кінцевим терміном
його повернення 29 червня 2014 року.

Для забезпечення виконання цього
договору 29 червня 2011 року позивач уклав
два договори поруки: з ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Згідно умов цих договорів
відповідачки, як поручителі, взяли на
себе зобов'язання солідарно
відповідати перед позивачем за належне
виконання грошового зобов'язання
ОСОБА_2.

Позичальник з грудня 2012 року припинив
виконання обов'язків за кредитним
договором, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість.

П 5.3.3. кредитного договору передбачено
право кредитодавця вимагати
дострокового повернення кредиту та
сплати процентів у разі прострочення
сплати кредиту та процентів за один
календарний місяць.

П 2.3 договору поруки № УВ-П-32-1
передбачений обов'язок ОСОБА_1
щомісячного ведення контролю за
виконанням позичальником умов
кредитного договору, а п. 2.2 встановлена
солідарна відповідальність поручителя
та позичальника за невиконання
останнім умов кредитного договору.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обгрунтованно провів
солідарне стягнення суми
заборгованості з усіх трьох
відповідачів.

До даних правовідносин суд правильно
застосував норми матеріального права.

Згідно положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до норм ст. ст. 652, 1050 ЦК у
разі несвоєчасної сплати
позичальником відсотків за
користування кредитом датою
остаточного повернення всіх коштів за
кредитом є 60-денний календарний день
від дня нарахування відсотків, що не
сплачені у строк, встановлений
договором. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з врахуванням індексу
інфляції, а також 3% річних від
простроченої суми.

Згідно ст. 554 ЦК у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не
можуть.

В судове засідання 27 червня 2013 року
апелянт не з'явилась, надіслана їй
повістка вручена не була за
закінченням терміну зберігання. Це
давало суду підстави вважати місце
знаходження ОСОБА_1 невідомим.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК
України виклик відповідачки було
здійснено через оголошення в пресі. З
опублікуванням у газеті «Новини
Закарпаття» оголошення про виклик
ОСОБА_1 вважалась повідомленою про час
та місце розгляду справи (а.с. 27-32).

Згідно положень ст. 224 ЦПК України суд
при таких обставинах вправі був
провести заочний розгляд справи.

Детальний розрахунок заборгованості
позичальника позивачем наведений та
наданий суду (а.с. 5).

9 квітня 2013 року позивач
рекомендованим листом повідомив
поручителя ОСОБА_1 про наявну
заборгованість, зазначив про складові
цієї заборгованості та запропонував
погасити її у строки, передбачені
договором (а.с. 4).

Відповідно до роз'яснення, що міститься
у п. 29 постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачене ст. 1050 ЦК право
кредитодавця вимагати від
позичальника дострокового повернення
частини кредиту, що залишилась, є
самостійним. Реалізація такого права
жодним чином не залежить від
пред'явлення кредитодавцем вимог про
розірвання кредитного договору
відповідно до положень ст. 651 ЦК.

Отже, доводи апелянта про безпідставне
та передчасне стягнення судом частини
кредиту позбавлені підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Перечинського
районного суду від 15 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя