УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Друга Кременчуцька
державна нотаріальна контора
Полтавської області, реєстраційна
служба Кременчуцького районного
управління юстиції Полтавської
області, про визнання права власності
на спадкове майно, за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
факту спільного проживання та визнання
права власності, за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: Друга
Кременчуцька державна нотаріальна
контора Полтавської області,
реєстраційна служба Кременчуцького
районного управління юстиції
Полтавської області, ОСОБА_7, про
визнання права власності на спадкове
майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на спадкове
майно. Свої вимоги обґрунтовував тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько
ОСОБА_8 Спадкоємцями першої черги після
його смерті є він і ОСОБА_4 Позивач
зазначив, що на час смерті батька він
постійно проживав з померлим, тому в
силу частини третьої статті 1268 ЦК
України він вважається таким, що
прийняв спадщину. 23 лютого 2012 року йому
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на 1/2 частку спадщини, яка
складається з вкладу з відповідними
відсотками та нарахованою
компенсацією. На час оформлення
спадщини після смерті батька
ОСОБА_3 дізнався, що батько за життя не
встиг отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
бабусі ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначає, що після смерті бабусі
ОСОБА_9 відкрилася спадщина на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, а також на
житловий будинок АДРЕСА_2. На підставі
заяв про прийняття спадщини ОСОБА_8 і
ОСОБА_5 (діти померлої) заведено
спадкову справу. Однак, нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом, посилаючись на
те, що ОСОБА_3 не надав
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. Ураховуючи викладене,
ОСОБА_3 просив задовольнити його
позовні вимоги і визнати за ним право
власності у порядку спадкування на 1/4
частину будинку АДРЕСА_2.

ОСОБА_7 звернувся із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
факту спільного проживання та визнання
права власності. В обґрунтування
позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його дружина ОСОБА_9 Після її
смерті відкрилася спадщина на будинок
АДРЕСА_2. На його думку зазначений
будинок є спільним майном подружжя,
оскільки він збудований за час шлюбу,
за спільні кошти подружжя, хоча право
власності на нього було зареєстровано
лише за ОСОБА_9 (свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 30
листопада 2004 року), тому 1/2 частина
будинку належить йому на праві
власності. Після смерті дружини, ОСОБА_7
дізнався, що на підставі рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 10
квітня 2000 року шлюб між ним і його
дружиною було розірвано. Звернувшись
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
дружини нотаріусом йому було
повідомлено, що він не має права на
спадкування після смерті дружини,
оскільки шлюб між подружжям було
розірвано у 2000 році, його право
власності на 1/2 частину будинку не
підтверджено правовстановлюючими
документами. Ураховуючи викладене,
ОСОБА_7 просив встановити факт
спільного проживання його і ОСОБА_9 як
чоловіка і дружини у період з 25 квітня
2000 року по 23 червня 2008 року без
реєстрації шлюбу, визнати спільним
майном подружжя будинок АДРЕСА_2,
визнати за ним право власності на 1/2
частину зазначеного будинку.

ОСОБА_4 звернувся із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права
власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_2
у порядку спадкування після смерті
його батька ОСОБА_8, який не встиг
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на спадкове майно
після смерті бабусі ОСОБА_10

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 31
березня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено: визнано за ОСОБА_3
право власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими спорудами,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, і
складається з: житлового будинку під
літ. "А,а,а,а, 1аг" житловою площею 39,4 кв.
м, загальною площею 62,4 кв. м, погребу під
літ. "Д", вбиральні під літ. "З", сараю під
літ. "И", літнього душу під літ. "Л",
колодязя під літ. "к", огорожі № 1. Позов
ОСОБА_4 задоволено, визнано за ним право
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими спорудами,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, і
складається з: житлового будинку під
літ. "А,а,а,а, 1 аг" житловою
площею 39,4 кв. м, загальною площею 62,4 кв.
м, погребу під літ. "Д", вбиральні під
літ. "З", сараю під літ. "И", літнього душу
під літ. "Л", колодязя під літ. "к",
огорожі № 1. Позовні вимоги ОСОБА_7
задоволено частково. Встановлено факт
спільного проживання як чоловіка і
дружини ОСОБА_7 і ОСОБА_9 в період з 25
квітня 2000 року по 23 червня 2008 року без
реєстрації шлюбу. В решті позову ОСОБА_7
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 21 травня
2014 року рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
31 березня 2014 року в частині
задоволення позовів ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 скасовано і ухвалено в цій
частині нове рішення, яким відмовлено
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у задоволенні їх
позовів про визнання права власності
на спадкове майно. В решті рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції в частині відмови у
задоволенні його позову і в цій частині
залишити без змін рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

З огляду на мотиви касаційної скарги
заявником оскаржується рішення
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні його позову, в іншій
частині рішення суду апеляційної
інстанції не оскаржується, тому у
касаційному порядку не переглядається
( частина друга статті 335 ЦПК України).

Касаційна скарга заявника підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_3, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що ним не
доведено обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог, а
саме: не надав доказів, що він є
законним спадкоємцем за правом
представлення, оскільки в його
прізвищі, в прізвищі його померлого
батька, а також в прізвищі його
померлої бабусі є розбіжності, що
унеможливлює встановлення факту
родинних відносин між його батьком і
бабусею; не надав доказів, що він не має
можливості в установленому законом
порядку отримати свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
бабусі, то вимоги про визнання права на
спадщину у судовому порядку є
передчасними.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, у
відповідності до пункту 2 частини
першої статті 307 ЦПК України, має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити рішення по суті
позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Установлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 30 листопада 2004 року
ОСОБА_9 була власником будинку
АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла.

Спадкоємцями першої черги після її
смерті були її діти: син
ОСОБА_8 та донька ОСОБА_5

Згідно з рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 24 лютого 2011
року ОСОБА_8 і ОСОБА_5
визначено додатковий шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_8

Відповідно до статті 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(стаття 1261 ЦК України).

Частиною першою статті 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (частина
третя статті 61 ЦПК України).

Вирішуючи спір і зазначаючи, що
ОСОБА_3 не надано доказів щодо родинних
відносин між ним, його померлим батьком
та його померлою бабусею, суд
апеляційної інстанції не звернув
уваги, що рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 24
лютого 2011 року, яке набрало законної
сили, встановлено, що спадкоємцями
майна після смерті ОСОБА_9 є її син
ОСОБА_8 та її донька ОСОБА_5, не надав
оцінки, що зазначений факт у силу
положень статті 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає, крім того, суд
не надав належної оцінки свідоцтву про
право на спадщину за законом, яке
видане 23 лютого 2012 року ОСОБА_3 на 1/2
частину спадщини, яка складається з
вкладу з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією, і в якому
зазначено, що спадкоємцями майна
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його
син ОСОБА_3 і син ОСОБА_4, також не
звернув уваги, що в листі державного
нотаріуса Другої Кременчуцької
державної нотаріальної контори від 19
серпня 2013 року зазначено, що після
смерті ОСОБА_9 заведена спадкова справа
№ 91/2011, заяви про прийняття
спадщини подали діти померлої:
ОСОБА_8 і ОСОБА_5

Крім того, державним нотаріусом
повідомлено ОСОБА_3, що видати
свідоцтво про право власності на жилий
будинок ОСОБА_3 не можливо, в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів та роз'яснено право
звернення до суду. Судом апеляційної
інстанції ці обставини не перевірено,
не з'ясовано наявності постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії та
не встановлено, яким саме документом
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії.

Отже, судом апеляційної інстанції не
з'ясовано всі обставини у справі, не
досліджено докази та не надано їм
оцінки.

Оскільки порушення норм
матеріального та процесуального права
призвело до неправильного вирішення
спору в частині позовних вимог ОСОБА_3 і
ці порушення допущені судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи, рішення суду апеляційної
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Полтавської області від 21 травня
2014 року в частині позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на спадкове майно
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С.
Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В.
Кафідова

О.В.
Умнова

І.М. Фаловська

Справа № 6-25438св14

Справа № 6-25438св14

Головуючий у першій інстанції:
Колотієвський О.О.

Доповідач: Фаловська І.М.