Провадження № 4-с/344/5/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Сивухіної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду скаргу Гусятинського
районного споживчого товариства на дії
відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції, які
виявились у бездіяльності державного
виконавця щодо вчинення виконавчих
дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Гусятинське районне споживче
товариство звернулося до суду із
наведеною скаргою, оскільки з 2012 року
жодних повідомлень про вчинення
виконавчій дій не отримували. Заявник
неодноразово звертався до відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції з клопотанням про
надання інформації про стан
виконавчого провадження, але відповіді
не отримували, постанова про відкриття
виконавчого провадження стягувачу не
надіслано.

В судовому засіданні 11.11.2013 року
представник заявника вимоги скарги
підтримала з мотивів наведених в ній та
просили скаргу задовольнити.

Представник відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції в судові засідання
17.09.2013 року, 03.10.2013 року, 11.11.2013 року,
04.12.2013 року та 04 лютого 2014 року не
з'являвся, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Судом неодноразово направлялись
нагадування про виконання ухвали про
витребування належним чином завірених
копій матеріалів виконавчого
провадження від 23.08.2013 року, однак
відділ ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції ухвалу
суду про витребування доказів не
виконував та на неодноразові
нагадування суду не реагував, тому 11
листопада 2013 року судом було винесено
окрему ухвалу.

На виконання окремої ухвали суду від
11.11.2013 року, аж 20.01.2014 року головним
державним виконавцем було надано
належним чином завірені матеріали
виконавчого провадження № 33944554.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали скарги,
судом встановлено наступне.

20 серпня 2012 року до відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції від Гусятинського
районного споживчого товариства
надійшла заява про примусове виконання
рішення та оригінали виконавчих
листів.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Державним виконавцем відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Валовіним О.В.
вказані вимоги статті було дотримано
та 20.08.2012 року державний виконавець
виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Як вбачається із супровідного листа до
постанови, постанову про відкриття
виконавчого провадження всупереч
вимогам Закону стягувану не було
надіслано.

В даному випадку державний виконавець
допустив бездіяльність, яка є
неправомірною.

Надалі, при вчиненні виконавчих дій,
державний виконавець вживав всіх
необхідних заходів для виконання
рішення суду, а саме, ним було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошено заборону на його відчуження;
29.10.2012 року було надіслано вимогу до
ряду державних установ про надання
інформації про наявність нерухомого
майна, транспортних засобів,
зареєстрованої техніки, права
власності на землю за боржником.

16 жовтня 2013 року державним виконавцем
знову направлено вимогу до
компетентних органів про надання
інформації щодо боржника.

09 січня 2014 року старшим державним
виконавцем Валовіним О.В. було
здійснено вихід за місцем проживання
боржника, виявилось, що боржник за
адресою вказаною у виконавчому листі
не проживає.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це
заключна стадія цивільного процесу, а
саме заключний етап у процесі
реалізації захисту цивільних прав, а
згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини для
визначення розумного строку розгляду
справи включається період із
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинення таких дій державним
виконавцем є фактичною перевіркою
дотримання положення статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши чи діяв державний
виконавець відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямована
ця дія; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд вважає, що
бездіяльність державного виконавця, як
виявилась у не надісланні постанови
про відкриття виконавчого провадження
стягувану та не повідомленні його про
хід виконання рішення суду є
неправомірною

Не підлягає задоволенню вимога скарги
про зобов'язання державного виконавця
вчинити дії по стягненню
заборгованості з боржника, оскільки
державним виконавцем вчиняються всі
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» для виконання
рішення суду.

З огляду на викладене, та з урахуванням
положення ст. 60 ЦПК України про
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов висновку, що скаргу
Гусятинського районного споживчого
товариства на дії відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, які виявились у
бездіяльності державного виконавця
щодо вчинення виконавчих дій,
зобов'язання вчинити дії слід
задовольнити частково.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 11,
17, 20, 25 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 60, 383-387 ЦПК України,
керуючись ст. ст. 209-210, 386, 387 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Гусятинського районного
споживчого товариства на дії відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції, які виявились у
бездіяльності державного виконавця
щодо вчинення виконавчих дій,
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції в частині не
направлення стягувачу - Гусятинському
районному споживчому товариству, копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 20.08.2012 року № 33944554.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.М. Бабій