№2/756/1205/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Тітова М.Ю.

при секретарі
Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_4 про визнання таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує
наступним, а саме квартира АДРЕСА_1 була
приватизована на 5 осіб: позивачі,
відповідач і на ОСОБА_5, яка ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. За життя ОСОБА_5 подарувала
позивачці ОСОБА_3 1/5 частину квартири . 31
липня 2013 року між ОСОБА_1 і відповідачем
ОСОБА_4 було укладено договір міни,
відповідно до якого відповідач передав
у власність ОСОБА_1 належну йому 1/5
частину квартири АДРЕСА_1, а взамін
отримав у власність земельну ділянку
площею 0,1012 га в АДРЕСА_4 та 1/2 частину
недобудованого житлового будинку з
будівлями та спорудами, розташованими
на цій земельній ділянці за зазначеною
адресою. Таким чином, власниками
спірної квартири в даний час є три
особи ОСОБА_1 має 2/5 частини квартири, у
власності ОСОБА_3 2/5 частини квартири; у
власності ОСОБА_2 1/5 частина квартири.
Відповідач у спірній квартирі не
проживає більше 3 років, але ввесь цей
час залишається зареєстрований в даній
квартирі. Фактично відповідач проживає
за адресою: АДРЕСА_5. Наявність
реєстрації відповідача в спірній
квартирі впливає на розмір комунальних
послуг і квартплати.

Просять суд відповідно до ст. 150 ЖК
України, ст.ст. 382, 383, 391, 405 ЦК України, ст.
7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» позбавити
відповідача права користування
квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі позов
підтримали у повному обсязі, просили
його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності позивачам, а саме
ОСОБА_3 - 2/5 частини квартири, ОСОБА_1 - 2/5
частини квартири та ОСОБА_2 - 1/5 частина
квартири.

У спірній квартирі зареєстровані
позивачі, відповідач (який є колишнім
чоловіком ОСОБА_1) та неповнолітні
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи, що позивачами
не надано суду жодних доказів, що
свідчать про непроживання відповідача
у спірній квартирі, відповідач проти
задоволення позову заперечує, то суд
вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 15, 60,
61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: М.Ю. Тітов