АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Шахової О.В.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Житло План» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернулася з позовом до ТОВ «Авто Житло
План» про визнання недійсним договору
№048608 від 17.07.2012 р.

На обґрунтування своїх вимог
зазначала, що предметом зазначеного
договору є надання учаснику послуг,
спрямованих на придбання
транспортного засобу, об'єкту
нерухомості, земельної ділянки (товару)
на умовах діяльності програми
«Авто-Житло».

Посилаючись на те, що зазначений
договір не відповідає вимогам ст.19
Закону України «Про захист прав
споживачів», просила визнати його
недійсним та стягнути з відповідача
сплачені нею за умовами договору 4 986,15
грн.

Зазначала, що оспорювана угода
укладена з використанням нечесної
підприємницької практики, яка вводить
в оману споживача послуг. Зокрема
вказувала на те, що умовами програми
діяльності «Авто-Житло» надання права
на отримання товару відбувається за
результатами Розподільчого акту за
непрозорою процедурою, інформація про
результати проведених конкурсів та
осіб, які отримали право на товар є
конфіденційною і не може бути
перевірена позивачем, а сам порядок
проведення Розподільчого акту та
отримання товару залежить від волі
відповідача, який сам на власний розсуд
приймає рішення.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 02.12.2013 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити вимоги позивача у повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначав, що суд неповно з'ясував
фактичні обставини справи, не надав
оцінку доказам, які свідчать про
несправедливість умов договору та не
звернув увагу на те, що підприємницька
діяльність відповідача є нечесною,
оскільки ґрунтується на створенні та
експлуатації пірамідальної схеми.

Справа № 756/15344/13-ц №
апеляційного провадження:22-ц/796/3652/2014 р.
Головуючий у суді першої інстанції:
Тітов М.Ю.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. В судове
засідання ОСОБА_1, її представник та
представник ТОВ «Авто Житло План» не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належно.

Представник ОСОБА_1 направив
заяву, у якій зазначав, що підтримує
апеляційну скаргу і просив розглядати
справу за відсутності його та позивача.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що договір
був укладений з дотриманням вимог
діючого законодавства, а доводи
позивача про його невідповідність
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів» з огляду на
використання відповідачем у своїй
підприємницькій діяльності
пірамідальних схем є непереконливими,
оскільки кінцевим результатом
укладеного договору є отримання
позивачем товару.

Такий висновок суду ґрунтується
на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Судом встановлено, що 17.07.2012 р. між
ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Житло План»
укладено договір №04808 про надання
послуг з трьома додатками (додаток №1
до договору №205054 - Анкета учасника,
додаток №2 - Умови програми діяльності
ТОВ «Авто-Житло», Додаток №3 - Додаткові
та прикінцеві положення).

Відповідно до п.1.1. предметом договору
є надання учаснику послуг, спрямованих
на придбання транспортного засобу,
об'єкту нерухомості, земельної ділянки
на умовах діяльності програми
«Авто-Житло».

Відповідач зобов'язувався надати
позивачу послуги щодо придбання
нерухомості, вартість товару складала
40 000,00 грн., був узгоджений графік
платежів (120 місяців), відповідно до
якого позивач повинен був сплачувати
грошові внески - щомісячний платіж у
розмірі 573,34 грн. щоб у майбутньому
набути право на отримання товару.

На виконання умов договору ОСОБА_1
сплатила реєстраційний платіж у
розмірі 2 000,00 грн. та щомісячні платежі
на загальну суму - 2 986,15 грн.

За змістом частин 1 та 2 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу.

Відповідно до положень,
зазначених у ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону
України "Про захист прав споживачів",
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Зокрема,
відповідно до п.7 ч.3 ст.19 цього Закону
забороняються як такі, що вводять в
оману, утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Як убачається з правової позиції,
викладеної Верховним Судом України у
постанові від 11.09.2013 р. (справа №6-40цс13),
аналіз п.7 ч.3 ст.19 Закону України "Про
захист прав споживачів" дає підстави
для висновку, що поняття "пірамідальна
схема" у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
пірамідальної схеми необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
пірамідальної, тобто такої, що порушує
норми чинного законодавства України.

Оскільки предметом, укладеного
між сторонами договору №048608 від 17.07.2012
р., є надання учаснику адміністративних
послуг, спрямованих на придбання
товару (транспортного засобу, об'єкту
нерухомості, земельної ділянки) на
умовах діяльності програми
«Авто-Житло», що виключає можливість
визнання схеми як пірамідальної, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для визнання цього договору
недійсним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, а тому підстав
для її задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Судді