№ 2/255/2129/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради про
визнання права власності на спадкове
майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду с
позовом до виконавчого комітету
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради про визнання права власності на
спадкове майно, посилаючись на
наступне.

Мати позивача ОСОБА_2 була власником
квартири АДРЕСА_1 згідно до свідоцтва
про право власності на квартиру № 13702
від 06.09.1993 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 24.12.2012 року.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді вищевказаної квартири.

У строки, встановлені чинним
законодавством України для прийняття
спадщини, позивач звернувся до
нотаріальної контори, однак нотаріус
йому пояснив, що, крім інших документів,
необхідно надати оригінал
правовстановлюючого документа на
квартиру, тобто свідоцтво про право
власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993
року.

Оригінал свідоцтва про право власності
на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року був
загублений. Для отримання дубліката
правовстановлюючого документа позивач
звернувся до КП "БТІ м. Донецька" і до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно. Однак позивачу
пояснили, що зважаючи на реорганізацію
даних органів, отримати дублікат
свідоцтва він не зможе.

Разом з тим, позивач зазначає, що він є
єдиним спадкоємцем всього майна після
смерті його матері. Інших спадкоємців
немає.

Крім того, він зареєстрований у спірній
квартирі і тривалий час проживав у ній
разом з матір'ю, здійснював догляд за
нею.

Просив визнати за ним право власності
на спадкове майно, а саме на квартиру
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Мати позивача ОСОБА_2 була власником
квартири АДРЕСА_1 згідно до свідоцтва
про право власності на квартиру № 13702
від 06.09.1993 року, виданого Фондом
комунального майна (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 24.12.2012 року (а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді вищевказаної квартири.

У строки, встановлені чинним
законодавством України для прийняття
спадщини, позивач звернувся до
нотаріальної контори з метою прийняття
спадщини.

Постановою від 10.09.2013 року приватний
нотаріус ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки ним не було надано оригінал
правовстановлюючого документа на
квартиру (а.с. 18).

Оригінал свідоцтва про право власності
на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року був
загублений. Для отримання дубліката
правовстановлюючого документа позивач
звернувся в КП "БТІ м. Донецька" і до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно. Однак отримати
дублікат свідоцтва він не зміг.

Позивач є єдиним спадкоємцем після
смерті його матері. Інших спадкоємців
немає.

Крім того, він зареєстрований у спірній
квартирі (а.с. 4) і тривалий час проживав
у ній разом з матір'ю, здійснював догляд
за нею.

Відповідно до листа КП БТІ м. Донецька
№ 01-3/2000 від 17.10.2013 року станом на 31.12.2012
року право власності на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року,
виданого Фондом комунального майна
(а.с. 22).

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України до
спадкоємців переходять усі права й
обов'язки спадкодавця.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином суд вважає обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню,
позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності на спадкове майно.

На підставі ст. ст. 386, 392, 1216 ЦК України,
та керуючись ст. ст. 5, 60, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, після смерті його матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова