Справа №: 343/35/14-ц
Провадження №: 2/0343/150/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді -
Керніцького І. І.,

секретаря -
Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_1 до Солуківської
сільської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и в :

Позивач просить, постановити
рішення яким, визнати за ОСОБА_1 право
власності на громадський будинок
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1,
будучи фізичною особою-підприємцем,
вирішив збуду вати для здійснення
підприємницької діяльності в селі
Солукові Долинського району
Івано-Франківської області по АДРЕСА_1
перукарню з автобусною зупинкою. З цією
метою він в осені 2006 року звернувся до
Солуківської сільської ради з заявою
про надання йому дозволу на збір
матеріалів попереднього погодження
земельної ділянки за зазна ченою вище
адресою. 30 жовтня 2006 року Солуківською
сільською радою було винесено рішення
№ 46-4/2006 року, яким йому було надано
дозвіл на збір матеріалів попереднього
погодження місця розташування
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1),
площею 0,0150 га для будівництва та
обслуговування будівель та споруд, а
саме: 0,0050 га для будівництва і
обслуговування громадської автобусної
зупинки та 0,0100 га для будівниц тва і
обслуговування перукарні. Також цим
рішенням його було зобов'язано
виготовити у встановленому порядку в
ліцен зованій проектній організації
матеріали попереднього погодження
земельної ділянки та подати на розгляд
сесії сільської ради у встановленому
законодавством порядку. Після цього
він розпочав виготовляти відповідні
документи. 7 серпня 2007 року на засіданні
містобудівної ради йому було погоджено
містобудівне об ґрунтування. 13.08.2007
року Івано-Франківською філією НДІ
«Діпромісто» на адресу сільської ради
та на його адресу було направлено листа
за № грп 7/454 про те, що філія НДІ
«Діпромісто» вважає можливим
використання території для забудови
об'єктами громадського призначення
згідно наданого містобудівного
обґрунтування. У 2008 році ним було
замовлено і виготовлено
науково-виробничим підприємством
«Геобуд» проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслу говування
перукарні з автобусною зупинкою,
погоджено кадастровий план земельної
ділянки. Також ним було отримано
позитивні висновки: 30.01.2008 року -
відділу архітектури та бу дівництва,
22.02.2008 року - висновок санепідстанції, а
25.02.2008 року - технічні умови від ділу
Держпожнагляду. 27 лютого 2006 року
відповідною комісією було обстежено
границі земельної ділянки в натурі і
складено відповідний акт, а також було
складено акт перенесення на місцевість
меж зон обмежень землекористування. 01
квітня 2008 року ним було укладено з
Солуківською сільською радою договір
оренди землі. Оформляючи зазначені
вище дозвільні документи, він
практично самовільно вже приступив до
будівництва перукарні і автобусної
зупинки. 17 листопада 2008 року він
виготовив технічні умови у ВАТ
«Прикарпаттяобленерго», а 03 грудня 2008
року вже уклав з ВАТ
«Прикарпаттяобленерго» договір №
1296/2008 про надання доступу до
електричних мереж. 11 грудня 2013 року він
виготовив у ОКП «Івано-Франківське
обласне бюро технічної
інвентаризації» Технічний паспорт на
громадський будинок, який збудував ,
практично, самоціль но, так як не мав
відповідного дозволу на початок
будівництва. Зазначена вище самовільно
збудований ним громадський будинок
розташований в АДРЕСА_1, про що свідчить
довідка Солуківської сільської ради
від 03 грудня 2013 року за № 1377. Під час
проведення будівельних робіт були
дотримані архітектурні, будівельні,
санітарні та пожежні норми, а з початку
будівництва жодних заяв, претензій та
скарг не надходило, що свідчить про
відсутність факту порушення прав інших
осіб цим будівництвом. Він усно
звертався до Солуківської сільської
ради з заявою про введення будинку в
експлу атацію та оформлення права
власності. Але йому повідомили, що не
можуть задоволити його просьбу,
оскільки має місце самовільне
будівництво, і рекомендували йому
звернутись з позо вом до суду.

Позивач в судове засідання не
з'явився, звернувся в суд із заявою, в
якій просить розгляд справи проводити
у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не прибула, звернулася в суд
із заявою в якій просить розгляд справи
проводити у його відсутності, позов
визнає.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені
в відкритому судовому засіданні докази
в їх сукупності, вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

У відповідності до вимог ст.392 ЦК
України - власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
в разі втрати документа, який засвідчує
його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не забо ронені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди то що), відповідно до
ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту
завершення будівництва (ство рення
майна).

Згідно зі ст. 375 ЦК України власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди, створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти будівниц
тво на своїй ділянці іншим особам.
Власник земельної ділянки набуває
право власності на зве дені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме
майно. Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділян ці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо не
порушує права інших осіб.

В ході розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_1 є фізичною особою-підриємцем, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, видане Долинської
РДА Івано-Франківської області, від
31.10.2006 року номер запису про державну
реєстрацію 0001955.

Як вбачається з копії рішення
Солуківської сільської ради від 30.10.2006
року № 46-4/2006, надано дозвіл приватному
підприємцю ОСОБА_1 на збір матеріалів
попереднього погодження місця
розташування земельної ділянки за
адресою село Солуків вул.Центральна,
площею 0,0150 га для будівництва та
обслуговування будівель та споруд, а
саме: - 0,0050 га - для будівництва і
обслуговування громадської автобусної
зупинки та 0,010 га - для будівництва і
обслуговування перукарні.

З рішення Солуківської сільської ради
від 03.08.2007 року № 162а-9/2007, вбачається, що
вирішили затвердити підприємцю ОСОБА_1
містобудівне обгрунтовання
розташування та параметри перукарні і
автобусної зупинки в с.Солуків по
вул.Центральній та внести зміни в
генеральний план забудови села
Солуків.

Згідно довідки № 1377 від 03.12.2013 року, яка
видана виконкомом Солуківської
сільської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
належить незавершене будівництво
перерукарні та автобусної зупинки, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Копія технічного паспорту на
громадський будинок в АДРЕСА_1 вказує
на те, що громадський будинок
складається з перукарні та автобусної
зупинки.

Відповідно до звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
обєкта - нежитлової будівлі по АДРЕСА_1,
виконаного експертом ОСОБА_2
встановлено, що вказана споруда
відповідає вимогам надійності,
будівельно-технічним, санітарним,
пожежним вимогам та передбачає
можливість її безпечної експлуатації.

З урахуванням навенденого, суд
приходить до висновку, що споруда,
право власності на яку бажає визнати
позивач збудована на спеціально
відведеній змельній ділянці з
додержавнням будівельних та інших
норм, не порушує

На підставі ст.ст. 392, 375, 376 ЦК України,
керуючись статтями 208, 209, 215, 218, ЦПК
України, суд,-

Р1ШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
громадський будинок АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь в справі, але не були присутні
в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя: