Єдиний унікальний номер: 378/55/14-ц
Провадження № 2/378/26/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"18" лютого 2014 р. Ставищенський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді:
Марущак Н. М.

за участю секретаря:
Карабань З. І.

позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з названим позовом звернувся
ОСОБА_1, посилаючись на те, що з 2 березня
2000 року по 30 квітня 2013 року він
перебував в зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_2, від якого вони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 23 листопада 2001 року
відповідач ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3
були зареєстровані в житловому будинку
АДРЕСА_1, який належав на той час його
матері ОСОБА_5, і який остання 18 травня
2004 року подарувала йому.

8 січня 2013 року відповідач ОСОБА_2
самостійно поділила спільне майно,
забрала речі, остаточно залишила сім'ю
та переїхала разом із повнолітньою
дочкою ОСОБА_3 до іншого місця
проживання.

Відповідачі у належному йому на праві
приватної власності будинку не
проживають з часу вибуття, тобто більше
одного року, він змушений сплачувати за
комунальні послуги з урахуванням
кількості зареєстрованих осіб, між ним,
як власником та відповідачами будь -
якої домовленості щодо користування
житлом або збереження права на
користування житлом на час відсутності
не було, витрати по утриманню будинку
вони не несуть, не приймають участі в
спільному побуті і не є членами його
сім'ї.

Позивачка просить суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування належним йому
вищевказаним житловим будинком.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, підтвердив обставини, на які
посилається в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не
прибули, із заявою про розгляд справи в
їх відсутність до суду не зверталися.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України суд
постановив ухвалу про проведення
заочного розгляду справи.

Допитані по справі свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 суду показали, що вони з
позивачем проживають по сусідству і їм
відомо, що позивач та відповідач ОСОБА_2
перебували в шлюбі. Відповідачі
проживали з позивачем по АДРЕСА_1. В
січні 2013 року відповідачка ОСОБА_2
забрала частину майна з будинку і з
вказаного часу вона, її дочка ОСОБА_3 та
їх з позивачем неповнолітній син
ОСОБА_4 у вказаному будинку не
проживають, переїхали проживати в інше
місце. Позивачка з дітьми в їх село жити
не повертались.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, покази
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та дослідивши
письмові докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02 березня 2000 року
у виконкомі Кривецької сільської ради
Ставищенського району Київської
області між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано
шлюб, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с. 15).

Відповідач є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
копіями договору дарування жилого
будинку від 18.05.2004 р. та витягу про
реєстрацію права власності виданим КП
КОР „Білоцерківське МБТІ" від 01.07.2004 р.
(а. с. 8-10). Відповідачі зареєстровані у
вказаному жилому будинку по даний час:
ОСОБА_2 - з 23.11.2001 р. (а. с. 13,14), ОСОБА_3 - з
18.12.2009 р. (а. с. 14, 23).

Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 30 квітня 2013
року 13 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 розірвано, що
підтверджується копією вказаного
рішення (а. с. 16).

З показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
довідки Кривецької сільської ради від
16 жовтня 2013 року № 359 (а. с. 14) судом
встановлено, що з січня 2013 року
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вищевказаному будинку не проживають.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання
в ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 ЖК України. Тобто дружина,
діти, батьки, та інші особи, якщо вони
постійно проживають разом із власником
і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно статті 405 Цивільного Кодексу
України (2003 року) члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7
Закону "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" реєстрація місця проживання
чи місця перебування є юридичною
процедурою обліку фізичних осіб за
обраним ними місцем проживання,
наявність або відсутність якої не може
бути умовою реалізації прав і свобод,
передбачених законами, або підставою
для їх обмеження. Громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
беручи до уваги, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
січня 2013 року не проживають у
вищевказаному житловому будинку
позивача, суд вважає, що відповідачі
втратили право користування даним
будинком.

Керуючись ст. ст. 29, 405 ЦК України, ст. ст.
64, 156 ч. 4 Житлового Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 169 ч. 4, 209, 213-215, 225 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ставищенським районним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідачів протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Н. М. Марущак