Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5791/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Савицька
Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,
Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Малахової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 січня 2014 року,-

в с т а н о в и
л а:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом та просив
зменшити розмір аліментів, які
стягуються на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
700 грн. щомісяця на 1/3 частину з всіх
його доходів, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначав, що
рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 07 червня 2011 року з нього
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій сумі у розмірі 700 грн.
щомісячно.

Посилається на те, що на даний час
розмір стягуваних аліментів не
відповідає його реальній спроможності
їх сплачувати, тому утворилася
заборгованість по аліментах. Зазначає,
що його заробіток складає 800 - 1100 грн.

Крім того він бажає створити нову сім'ю,
а тому не взмозі сплачувати чергові
щомісячні платежі по аліментах, що
призведе до збільшення
заборгованості.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове, яким
задоволити його позовні вимоги.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не
прийнято до уваги те, що на час
присудження аліментів у розмірі 700 грн.
він працював. В даний час він ніде не
працює та має мінливий заробіток.

Будь-яким іншим способом довести факт
погіршення матеріального становища,
крім довідки з виконавчої служби про
наявну заборгованість по сплаті
аліментів та особистих пояснень він не
може.

Вважає, що рішенням суду першої
інстанції реально створено ситуацію,
при якій у нього буде зростати
заборгованість по сплаті аліментів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками
неповнолітньої ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.6).

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 07 червня 2011 року стягнуті
аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно,
починаючи з дня подачі заяви до суду 05
травня 2011 року і до досягнення донькою
повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

За змістом цієї норми виливає, що
розмір аліментів може бути зменшено у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач не надав суду належних доказів
про те, що його матеріальне становище
суттєво змінилося і він не може
сплачувати аліменти у розмірі
визначеному рішенням суду.

Крім того звертаючись з позовом до суду
він просив зменшити розмір аліменти до
1/3 частини всіх видів його
доходів. При цьому зазначав, що він має
мінливий дохід. Проте визначення
аліментів у частці на підставі ст.183 СК
України проводиться судом за умови, що
платник аліментів має постійний дохід,
а не мінливий.

З урахуванням наведеного підстав для
зменшення розміру аліментів немає.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач не
надав суду доказів які б
підтверджували його неспроможність
сплачувати аліменти за рішенням суду у
твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і на правильність
рішення не впливають.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: