Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/64/14-ц
Провадження № 2/670/63/14
УХВАЛА

12 лютого 2014 року
Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.
Віньківці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, у якому просив розірвати шлюб,
що був зареєстрований між ним та ОСОБА_2
17 грудня 2006 року за актовим записом № 4
у Дашковецькі сільські Раді
Віньковецького району Хмельницької
області.

Позов мотивовано тим, що в період
перебування позивача на заробітках за
кордоном, відповідачка зраджувала
йому з іншими чоловіками, про що ОСОБА_1
дізнався при зустрічі з односельцями у
2009 році та при розмові зізналася сама
дружина. Бажаючи зберегти сім`ю,
позивач пробачив відповідачці, та
продовжив спільне з нею проживання.
Однак після цього ОСОБА_2 не змінила
свою поведінку та спосіб життя, сумісне
проживання стало нестерпним через
відсутність взаєморозуміння, поваги,
постійних конфліктних ситуацій та
сварок. З березня 2013 року сторони
проживають окремо, фактичні шлюбні
відносини між ними припинені, спільне
господарство не ведеться. Шлюб носить
лише формальний характер. Подальше
примирення та збереження шлюбу
неможливе, а тому виникла лише
необхідність юридичного оформлення
розлучення. Спору про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю відсутній,
та досягнуто угоди про утримання
дитини.

На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного
Кодексу України позивач просив шлюб
розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги підтримав повністю з
підстав, вказаних у позові, та просив
задовольнити. Пояснив, що в період
шлюбу він їздив на заробітки,
забезпечував сім`ю матеріально. У
березні 2013 року ОСОБА_2 разом із дочкою
перейшла жити окремо у куплений за час
шлюбу будинок, про що позивач не
заперечував. На утримання дочки він
сплачує присуджені судом аліменти у
розмірі 400 гривень щомісячно,
підтримує контакти з дитиною, але
відповідачка дозволяє спілкуватись з
дочкою лише за місцем її проживання.
Сенсу у примиренні позивач не вбачає, а
тому просив шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, надала до суду
письмову заяву, у якій вказала, що
позов визнає, згідна на розірвання
шлюбу, та просить справу розглянути у
її відсутність. Зазначила, що спільно з
ОСОБА_1 не проживає протягом останніх 11
місяців, оскільки під час шлюбу із
позивачем у них виявились риси
характеру, які не дають можливості для
спільного проживання. ОСОБА_1 місяцями
не приходив до сім`ї, не надавав коштів
для утримання дочки.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що сторонам доцільно надати
строк для примирення.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували свій шлюб 17 грудня 2006
року у Дашковецькі сільські Раді
Віньковецького району Хмельницької
області, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя
народилась дочка ОСОБА_3.

У березні 2013 року спільне проживання
позивач та відповідачка припинили, та з
того часу мешкають окремо один від
одного. ОСОБА_1 сплачує на користь
відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3
аліменти.

Позивач у судовому засіданні
наголошував на тому, що примирення
неможливе, та відповідачка у свої
письмові заяві також просила не
надавати строк для примирення.

Однак суд, враховуючи, що у сторін є
спільна малолітня дитина, беручи до
уваги обставини, на які посилається
позивач, та вказала у свої заяві
відповідачка, з урахуванням фактичних
взаємин подружжя, мотивів та причин
розлучення, на які вказують сторони, з
метою збереження сім`ї Філенко суд
вважає за необхідне надати їм строк
для примирення два місяці, а
провадження на цей термін зупинити.

Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу
України суд вживає заходів щодо
примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства.

Пунктом 5 ст. 191 ЦПК України передбачено,
що у справі про розірвання шлюбу суд
може зупинити розгляд справи і
призначити подружжю строк для
примирення, який не може перевищувати
шести місяців.

Згідно п. 7 ст. 201 ЦПК України суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі надання сторонам у справі
про розірвання шлюбу строку для
примирення.

Керуючись ст. 111 Сімейного Кодексу
України, п. 5 ст. 191, п. 7 ст. 201 ЦПК
України, суд,--

УХВАЛИВ:

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк
для примирення два місяці.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
зупинити до 12 квітня 2014 року.

Ухвала в частині зупинення справи може
бути оскаржена протягом п'яти днів із
дня її проголошення до апеляційного
суду Хмельницької області через
Віньковецький районний суд.

Суддя
О.М. Волкова