Номер провадження: 22-ц/785/7177/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Журавльова
О.Г.,

з участю секретаря судового засідання -
Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Одеса цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
10.06.2014 року,

встановила :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, у якому просила суд поділити
спільне майно подружжя - земельну
ділянку площею 1047м.кв., розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, виділивши їй 2/3
частини вказаної земельної ділянки
площею 698 м.кв., визнати за нею право
власності на вказану земельну ділянку
та зобов'язати Реєстраційну службу
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
зареєструвати за нею право власності
на частину належного їй майна,
посилаючись на неможливість вирішення
вказаного спору в позасудовому
порядку.

Рішенням Комінтернівського
районного суду Одеської області від
10.06.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволено частково.
Поділено
спільне майно подружжя - земельну
ділянку площею 1047 м.кв., розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2 3/5
частини земельної ділянки площею
628,2м.кв., а відповідачу ОСОБА_3 2/5 частини
вказаної земельної ділянки площею
418,8м.кв. Визнато за ОСОБА_2 право
власності на 3/5 частини земельної
ділянки площею 628,2м.кв., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні іншої
частини заявлених позовних вимог -
відмовлено.
Не погоджуючись з
рішенням суду ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 10.06.2014 року
скасувати та постановити нове рішення,
яким розподілити майно між подружжям в
рівних частках, визнати за позивачем
право власності на ? частини земельної
ділянки площею 1047 кв.м. розташованої за
адресою АДРЕСА_1, в задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення норм
процесуального права та не правильне
застосування матеріального права.

Рішення в частині відмови ОСОБА_2 у
зобов'язанні реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління Одеської області
зареєструвати право власності,
сторонами не оскаржено.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
рішення в межах позовної заяви та
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення
районного суду в повній мірі не
відповідає.

Задовольняючи позов щодо поділу
спільного майна подружжя, суд першої
інстанції вважав за можливе відступити
від принципу рівності часток подружжя,
та виділити позивачу із спільного
майна подружжя 3/5 частини земельної
ділянки виходячи із врахування
інтересів дитини, яка проживає разом з
позивачем та знаходиться на її
утриманні.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Встановлено, що 10 серпня 2004 року
сторони зареєстрували шлюб з
відповідачем, про що у Першому відділі
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
юстиції м. Одеси зроблено актовий запис
за №163.
Рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 05 вересня 2012 року
шлюб було розірвано.

В шлюбі у них народилася
дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу постійно проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 сплачує
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини у розмірі 900-1000 гривень
щомісячно.
Крім
цього, щомісячно на утримання дитини
позивач несе витрати на навчання
дитини у школі у розмірі 500 гривень,
витрати на зайняття дитини англійською
мовою у розмірі 400 гривень, витрати на
зайняття дитини малюванням у розмірі 350
гривень, витрати на виховання дитини у
групі продовженого дня у розмірі 600
гривень, а також витрати на годування
дитини, придбання для неї одежі, ліків
та інше.
За час
перебування в шлюбі сторони придбали
земельну ділянку площею 1047м.кв.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В даний
час у позивача виникла необхідність у
поділі сумісного майна подружжя, однак
згоди щодо його поділу в позасудовому
порядку між подружжям не досягнуто.
Відповідно до
ст. 60 Сімейного кодексу України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу
України, якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Тобто
законом передбачено, що відступлення
від засад рівності часток подружжя при
поділі майна можливе тільки у
виключних випадках.
Посилання
позивача на витрати, пов'язанні з
наймом житла та додаткових витрат на
утримання дитини не є такими
обставинами, а можуть бути підставою
для звернення з позовом про стягнення
додаткових витрат на дитину.

Отже, позивач в ході розгляду
справи, як в судді першої так і
апеляційної інстанції, доказів
наявності виключних обставин для
відступу від принципу рівності часток
подружжя, в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, не надала.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку про необхідність поділу
спільного мана подружжя в рівних
частках. Розділивши спільне майно
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - земельну
ділянку площею 1047 м.кв. розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, площею 523,5 м.кв.
кожному. Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності на ? земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
площею по 523,5 м.кв. за кожним.

Роз'яснити позивачеві її право на
звернення з позовом про стягнення
додаткових витрат на дитину.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 315, 319
ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити .

Рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
10.06.2014 року в частині поділу спільного
майна подружжя - скасувати і ухвалити в
цій частині нове.
Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 1047
м.кв. розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
площею 523,5 м.кв. кожному.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ?
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, площею 523,5 м.кв. за
кожним.

В решті позовних вимог про поділ майна -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий
Ю.І.Кравець

Судді:
О.Г.Журавльов

К.П.Мартинова