Справа № 755/1758/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Разом з тим, за нормою ст.66 Закону
України „Про нотаріат" на майно, що
переходить за правом спадкоємства до
спадкоємців або держави, державним
нотаріусом за місцем відкриття
спадщини видається свідоцтво про право
на спадщину. Видача свідоцтва
провадиться у строки, встановлені
цивільним законодавством України.

За нормою частини другої ст.67 Закону
України „Про нотаріат" спадкоємці, які
пропустили строк для прийняття
спадщини, можуть бути за згодою всіх
інших спадкоємців, які прийняли
спадщину, включені до свідоцтва про
право на спадщину як такі, що прийняли
спадщину. Така згода спадкоємців
повинна бути викладена у письмовій
формі і подана державній нотаріальній
конторі до видачі свідоцтва про право
на спадщину.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право спадщини вимоги про визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають.

Форма і зміст позовної заяви визначена
в статі 119 Цивільного процесуального
кодексу України, як передбачено нормою
даної статті, позовна заява повинна
містити: найменування суду, до якого
подається заява; ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
виклад обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст.80
Цивільного процесуального кодексу
України, ціна позову визначається: у
позовах про визнання права власності
на майно або його витребування -
вартістю майна; у позовах про право
власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна, а на нерухоме майно,
що належить юридичним особам, - не
нижче його балансової вартості.

Враховуючи, що предметом даного спору є
визнання права власності на спадкове
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що
зумовлює визначення у позовній заяві
ціни позову, виходячи з дійсною
вартості нерухомого майна, на яке
претендують позивачі, з урахуванням їх
частки, яка має бути підтверджена
належними доказами, серед іншого,
висновком спеціаліста-оцінювача.

Як передбачено частиною п'ятою статті
119 Цивільного процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» визначено, що за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру сплачується судовий збір в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243,60 грн.) та не більше
3 розмірів мінімальної заробітної
плати (3654,00 грн.).

Відповідно до положень ч.1 ст. 32
Цивільного процесуального кодексу
України позов може бути пред'явлений
спільно кількома позивачами або до
декількох відповідачів. Кожен із
позивачів або відповідачів щодо другої
сторони діє в цивільному процесі
самостійно.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12.06.2009 за
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» позовні вимоги кількох
осіб до одного й того ж відповідача або
позивача до кількох відповідачів
можуть бути об'єднані в одне
провадження, якщо ці вимоги однорідні,
зокрема такі, які нерозривно пов'язані
між собою, або від вирішення однієї з
них залежить вирішення інших. Таке
об'єднання не допускається, коли
відсутня спільність предмета позову
(наприклад, позови кількох осіб про
стягнення зарплати чи про поновлення
на роботі).

Згідно положень ч.6 ст.6 Закону України
«Про судовий збір» у разі, якщо позов
подається одночасно кількома
позивачами до одного або кількох
відповідачів, судовий збір
обчислюється з урахуванням загальної
суми позову і сплачується кожним
позивачем пропорційно його долі
поданих кожним з них вимог окремим
платіжним документом.

Так, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
подано до суду спільний позов про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна, однак до позовної
заяви долучено оригінал квитанції про
сплату позивачем ОСОБА_1 судового
збору в розмірі 3654,00 грн., докази про
сплату судового збору позивачем ОСОБА_2
до позовної заяви не долучено.

Звертаю увагу, що при зверненні з
позовом до Дніпровського районного
суду міста Києва судовий збір
сплачується за наступними реквізитами:
рахунок №0005, МФО №820019, відкритий
в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у
Дніпровському районі м. Києва.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року за №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на
те, що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК або не сплачено
судовий збір, суддя відповідно до
вимог статті 121 ЦПК постановляє
ухвалу, в якій повинні бути зазначені
конкретні підстави залишення заяви
без руху, в тому числі й розмір
несплачених судових витрат, і надає
строк для усунення недоліків,
тривалість якого визначається в
кожному конкретному випадку з
урахуванням характеру недоліків,
реальної можливості отримання копії
ухвали, яка повинна бути надіслана
заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити,
серед іншого, зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Звертаючись з позовом до суду,
позивачем не долучено до матеріалів
позовної заяви постанову державного
нотаріуса про відмову у видачі
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, як і не долучено докази
про наявність заведеної спадкової
справи відносно майна спадкодавця,
докази звернення позивачів до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
спадкодавця, серед іншого Витяги із
Спадкового реєстру, як це передбачено
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, який затверджений
Наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року №296/5,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Крім того, виходячи зі змісту позовної
заяви, позивачами не наведено підстав
пред'явлення вимог безпосередньо до
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації щодо
визнання права власності на спадкове
майно, не зазначено, які права та
інтереси позивачів порушенні
відповідачем, виходячи з предмету
спору.

В той же час відповідно до частини
першої статті 133 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
подані цих доказів, мають право заявити
клопотання про забезпечення цих
доказів, однак позивачем не долучено до
позову доказів, які мали підтвердити
звернення позивача із заявою про
витребування доказів в порядку
визначеному у статті 133 Цивільного
процесуального кодексу України.

Таким чином, позивач має можливість
реалізувати своє право на витребування
доказів шляхом звернення до суду із
заявою про забезпечення доказів в
порядку визначеному ст.133 Цивільного
процесуального кодексу України, однак
розгляд заяви про забезпечення доказів
має передувати зверненню позивача з
позовом до суду.

За нормами ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України, в тому числі, якщо не
сплачено судовий збір.

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування залишити без руху,
про що повідомити позивачу та надати
йому строк для виправлення вказаних
недоліків до 03 лютого 2014 року, який не
може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня
отримання ухвали суду.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я: