АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/217/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Дудніченко В. М. Доповідач в
апеляційній інстанції Василенко Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Василенко Л. І. суддів
Бородійчук В. Г. , Демченко В. А. при
секретаріБурдуковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на ухвалу
судді Звенигородського районного суду
Черкаської області від 13 листопада 2013
року по справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказав що, відповідно до
укладеного договору б/н від 11.04.2006 року
ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 3800 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду з
умовами надання банківських послуг,
підписанням заяви. ПАТ КБ «Приватбанк»
свої зобов'язання за договором та
угодою виконав в повному обсязі, а саме
надав Відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

У порушення умов кредитного договору
відповідач ОСОБА_6 зобов'язання за
вказаним договором не виконав. У
зв'язку з зазначеними порушеннями
кредитних зобов'язань, відповідач
станом на 16.10.2013 року має
заборгованість - 22459,56 грн., яка
складається: 2833,75 грн. - заборгованість
за кредитом, 18080,12 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
500 грн. - штраф (фіксована частина), 1045,69
грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки ОСОБА_6 продовжує ухилятися
від виконання зобов'язання і
заборгованість за договором не
погашає, тому ПАТ КБ «Приватбанк»
просив суд стягнути з нього
заборгованість у розмірі 22459,56 грн. за
кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою судді Звенигородського
районного суду Черкаської області від 1
листопада 2013 року зазначена позовна
заява була залишена без руху, в зв'язку
з недотриманням вимог ст. 119 ЦПК
України при її подачі, та надано термін
для усунення недоліків, вказаних в
ухвалі.

Ухвалою судді Звенигородського
районного суду Черкаської області від
13 листопада 2013 року позовну заяву ПАТ
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості було
повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить скасувати ухвалу
судді Звенигородського районного суду
Черкаської області від 13 листопада 2013
року, як постановлену з порушенням норм
процесуального права, а матеріали
справи направити до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

При цьому апелянт зазначив, що в
ухвалі судді від 1 листопада 2013 року,
якою позовну заяву залишено без руху,
зазначено, що при подачі позовної заяви
не надано доказів, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги. Тоді
як до поданої ПАТ КБ «Приватбанк»
позовної заяви було долучено
розрахунок суми заборгованості, з
якого чітко вбачається, з якого саме
моменту відповідач за розрахунками
позивача, вважається таким, що
прострочив виконання, сплачені
відповідачем кошти по кредиту із
зазначенням дати сплати. До того ж
апелянт зазначає, що процесуальним
законодавством передбачено, що
обов'язок та право подання доказів у
справі сторона реалізує в ході
судового розгляду справи ( ст. ст. 27, 131
ЦПК України). На його думку зазначена
позовна заява відповідає вимогам
процесуального закону щодо її
оформлення.

Судова колегія, заслухавши
представника ПАТ КБ «Приватбанк» -
Костецького О.І., перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Повертаючи позовну заяву з усіма
додатками до неї, суддя першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не було виконано ухвалу судді про
залишення позовної заяви без руху та не
усунуті недоліки, а саме не надано
доказів, що підтверджують кожну
обставину зазначену в позовній заяві.

Судова колегія вважає, що
оскаржувана ухвала, як постановлена з
порушенням норм процесуального права
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з
позовною заявою до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором б/н від 11.04.2006 року. Згідно до
додатку, до позовної заяви позивач
долучив розрахунок заборгованості,
копію заяви позичальника, умови та
правила надання банківських послуг та
правила користування платіжною
карткою, копію паспорта відповідача,
копію довідки № 241170 про включення до
ЄДРПОУ, підтвердження повноважень
особи, що підписала позовну заяву,
копію банківської ліцензії № 22 від
05.10.2011 р., копію свідоцтва про держану
реєстрацію юридичної особи, статут (
перша сторінка), підтвердження сплати
судового збору, копія заяви з додатками
до неї.

Ухвалою судді Звенигородського
районного суду Черкаської області від
1 листопада 2013 року позовну заяву
залишено без руху і ПАТ КБ «Приватбанк»
надано строк для виправлення її
недоліків, а саме: надання доказів, що
підтверджують кожну обставину
зазначену в позовній заяві, які міри
приймалися кредитором щодо погашення
заборгованості та чим це
підтверджується, з якого саме моменту
відповідач, за розрахунками позивача,
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, докази, що
підтверджують факт видачі кредитних
коштів та довідки про сплачені
відповідачем кошти по кредиту із
зазначенням дати сплати.

Крім того, в ухвалі від 1 листопада 2013
року зазначено, що позивач посилається
на договір б/н, укладений між сторонами
24.04.2007 року, проте в позовній заяві
позивач посилається на договір б/н від
11.04.2006 р., зазначає, що договір
складається з Заяви позичальника,
Умов надання та Правил користування
платіжною картою, проте позивачем
надана заява, яка є нечитабельною,
тарифи, з якими погодився відповідач, і
які є невід'ємною частиною договору до
позову не додані.

Ухвалою судді Звенигородського
районного суду Черкаської області від
13 листопада 2013 року позовну заяву
повернуто позивачу, з мотивів не
усуненням недоліків позовної заяви.

Проте до даного висновку суддя прийшов
з порушенням норм процесуального права
та не врахував наступне.

У пункті 7 постанови від 12.06.2009 р. № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» Пленум Верховного Суду
України роз'яснив, що позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий
збір чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, суддя відповідно до
вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу,
в якій повинні бути зазначені
конкретні підстави залишення заяви без
руху, в тому числі й розмір несплачених
судових витрат, і надає строк для
усунення недоліків, тривалість якого
визначається в кожному конкретному
випадку з урахуванням характеру
недоліків, реальної можливості
отримання копії ухвали, яка повинна
бути надіслана заявнику негайно, та їх
виправлення.

Подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, тому суд не
вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України, суд під
час попереднього судового засідання,
серед іншого: уточнює позовні вимоги
або заперечення проти позову; вирішує
питання про склад осіб які братимуть
участь у справі; визначає факти, які
необхідно встановити для вирішення
спору і які з них визнаються кожною
стороною, а які підлягають доказуванню;
з'ясовує, якими доказами кожна сторона
буде обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення щодо невизнаних обставин,
та встановлює строки їх подання;
вирішує питання про витребування
доказів.

Статтею 131 ЦПК України, яка регламентує
подання доказів, визначено, що сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.

Однак дані вимоги закону судом
враховані не були.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи, що суддя своєю ухвалою від
01.11.2013 р. позовну заяву ПАТ КБ
«Приватбанк» залишив без руху, зокрема,
і з підстав ненадання доказів, а
ухвалою від 13.11.2013 року, з підстав не
виконання вимог ухвали від 01.11.2013 р.,
позовну заяву визнав не поданою та
повернув її позивачеві, судова колегія,
беручи до уваги наведені вимоги закону,
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала, як постановлена з порушенням
вимог цивільно-процесуального
законодавства підлягає скасуванню з
направленням позовної заяви до
районного суду для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити частково.

Ухвалу судді Звенигородського
районного суду Черкаської області від
13 листопада 2013 року скасувати.

Позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
направить до Звенигородського
районного суду Черкаської області для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий :

Судді :