Справа № 703/4066/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого-судді
Компанійця О.В.

при секретарі Кочетковій
І.В.

з участю представника
позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2

і представника відповідача
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Смілі справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

встановив:

25 червня 2012 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_5
8350 доларів США в рахунок придбання
автомобіля «Фольксваген Бора», 2002 року
випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.
Договір купівлі-продажу вони не
оформляли, ОСОБА_5 передав ОСОБА_4
реєстраційні документи на автомобіль.
Стверджуючи, що 18 липня 2013 року на 79 км
автодороги Київ-Одеса працівники
міліції вилучили у нього автомобіль, на
який Високівським РУЮ Запорізької
області накладено арешт, ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_5 99893 грн. 38 коп.
збитків, що за курсом НБУ становить 8350
доларів США.

Позивач стверджував, що 25 червня 2012
року ОСОБА_5 запевнив його, що купив
наведений автомобіль у свого родича
ОСОБА_2 Після 18 липня 2013 року ОСОБА_4
довідався від ОСОБА_2, що той не
продавав ОСОБА_5 автомобіль, а надав у
користування без права відчуження.
Відповідно, ОСОБА_5 одержав гроші від
ОСОБА_4 шляхом обману. Пов'язані з цим
переживання спричинили у ОСОБА_4
безсоння, підвищення тиску та головні
болі, у зв'язку з чим він змушений був
лікуватись. Тому позивач просив
стягнути на його користь з ОСОБА_5 1000
грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги і пояснив, що був
переконаний, що уклав з ОСОБА_5 договір
купівлі продажу-автомобіля, оскільки
передав йому гроші, а той передав
документи, на підставі яких ОСОБА_4 мав
право користуватись автомобілем.

Відповідач позов не визнав і пояснив,
що також був впевнений, що продав
автомобіль ОСОБА_4 Про те, що автомобіль
перебуває під арештом чи іншими
обтяженнями, не знав. Сам він купив
автомобіль весною 2008 року у ОСОБА_2 за
13000 доларів США, при цьому одержав
довіреність на право керування
терміном на 3 роки, договір
купівлі-продажу не оформляли.

Третя особа ОСОБА_2 пояснив, що
домовився з ОСОБА_5 про продаж
автомобіля «Фольксваген Бора» за 14500
доларів США і в січні-лютому 2008 року
надав відповідачу довіреність на
керування автомобілем на 3 роки. Право
власності на автомобіль повинно було
перейти до ОСОБА_5 після повного
розрахунку, однак той сплатив лише 14200
доларів США.

Позов підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Станом на червень 2013 року відповідно до
вимог ст.ст. 208, 209, 657 ЦК України договір
купівлі-продажу автомобіля (на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян) повинен був
укладатись в письмовій формі і не
потребував нотаріального посвідчення.
Оскільки позивач і відповідач визнали
факт укладення договору
купівлі-продажу, згідно з ст. 218 ЦК
України для них відсутні правові
наслідки недодержання вимоги щодо
письмової форми правочину.

Однак на підставі ст. 258 ЦК України
право продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власнику. Якщо продавець товару не є
його власником, покупець набуває право
власності лише у випадку, якщо власник
не має права вимагати його повернення.

На підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
власником автомобіля «Фольксваген
Бора», 2002 року випуску реєстраційний №
НОМЕР_1 є ОСОБА_2

Василівська держнотконтора
Запорізької області надала суду
довіреність, посвідчену 3 березня 2008
року за реєстровим № 379, якою ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 протягом
10 років бути його представниками з
питань володіння наведеним
автомобілем. Права розпоряджатись
автомобілем ОСОБА_5 надано не було.

Оскільки ОСОБА_2 не продавав автомобіль
ОСОБА_4, а ОСОБА_5 не був уповноважений
продавати автомобіль від імені
власника, відповідно, договір
купівлі-продажу між позивачем і
відповідачем не відбувся. Відповідач
визнав, що на час отримання від ОСОБА_4
грошей за автомобіль йому було відомо,
що на підставі довіреності ОСОБА_2 він
може лише користуватись автомобілем.
Таким чином, він заволодів грошима
позивача шляхом обману.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, заподіяна позивачу
неправомірними діями відповідача,
повинна бути відшкодована в повному
обсязі. Оскільки на час звернення до
суду офіційний курс становив 11,96328 грн.
за 1 долар США, вимоги про відшкодування
майнової шкоди підлягають до повного
задоволення.

Як вбачається з акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 18 липня 2013 року і постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, винесеною 6
березня 2012 року державним виконавцем
ВДВС Високівського РУЮ Запорізької
області, впродовж 1 року і 4 місяців
позивач не використовує автомобіль
«Фольксваген Бора» реєстраційний №
НОМЕР_1, однак і не може повернути 8350
доларів США, незаконно одержані
відповідачем.

Протиправною поведінкою відповідача
позивачу була заподіяна моральна
шкода, яка підлягає до відшкодування на
підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України.
Враховуючи характер і тривалість
порушень прав позивача та глибину
душевних страждань, ступінь вини
відповідача, матеріальний стан сторін,
а також вимоги розумності і
справедливості, вимоги про
відшкодування 1000 грн. моральної шкоди
підлягають до повного задоволення.

При цьому суд не вважає, що вимоги про
відшкодування моральної шкоди
заявлено в розмірі 10000 грн.: хоча ціна
позову зазначена в такому розмірі, але
позовні вимоги ОСОБА_4 - стягнути 1000 грн.
моральної шкоди. Після оголошення
позовної заяви головуючий звернув на
це увагу, однак до закінчення розгляду
справи позивач не подав заяви про
збільшення чи уточнення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 99893
грн. 38 коп. відшкодування матеріальної
і 1000 грн. відшкодування моральної
шкоди, а також 1242 грн. 53 коп. судових
витрат, а всього 102135 грн. 91 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Черкаської області
через міськрайонний суд протягом 10
днів, набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо рішення
не буде скасовано.

Головуючий
О.В. Компанієць