Справа № 183/4057/13-ц
№ 2/183/470/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційного банку
«Надра» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на заставлене
в с т а н о в и в:
ПАТ КБ «Надра» звернулося до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 790751/ФЛ від 26.03.2008
у розмірі 141 120,83 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 1 127 978,79 грн., звернення
стягнення на земельну ділянку площею
0,1700 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер:
будівництва і обслуговування
житлового будинку господарських
будівель і споруд, що належить
відповідачу ОСОБА_1 на праві власності.
В обґрунтування свого позову позивач
посилається на те, що 26.03.2008 року між ВАТ
КБ «Надра», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 790751/ФЛ, відповідно
до якого банк надав відповідачу кредит
у розмірі 79 901,71 доларів США, а
відповідач зобов'язався використати
кредит на визначені договором цілі,
забезпечити його повернення, сплату
нарахованих відсотків у встановлений
термін. Договір було укладено строком
до 12.03.2033 року, за користування кредитом
була встановлена процента ставка у
Для забезпечення повного і своєчасного
виконання відповідачем зобов'язань по
договору, сторони уклали договір
іпотеки, згідно з яким відповідач надав
в іпотеку земельну ділянку площею 0,1700
га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд, що
належить відповідачу ОСОБА_1 на праві
власності, на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
26.03.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Новомосковського районного
нотаріального округу - ОСОБА_2, за
реєстраційним № 551.
Позивач зазначає, що банк зі своєї
сторони, виконав всі умови підписаного
договору, а відповідач, в порушення
умов договору, не виконує умови
кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановленні кредитним договором
терміни, в результаті чого станом на
08.04.2013 року виникла заборгованість у
розмірі 141 120,83 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 1 127 978,79 грн., яка складається з:
заборгованості за сумою кредиту у
розмірі 78 999,34 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 631 441,72 грн., заборгованості по
процентам у розмірі 47 889,60 доларів США,
що у еквіваленті за курсом НБУ станом
на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар
США), складає 382 781,57 грн., пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
у розмірі 6 241,725 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2008 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 49 890,07 грн., штрафу у розмірі 7
990,17 доларів США, що у еквіваленті за
курсом НБУ станом на 08.04.2013 року (7,993
гривень за 1 долар США), складає 63 865,43
грн. Посилаючись на Закон України «Про
іпотеку», позивач просить суд
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»,
із початковою ціною продажу, яку буде
визначено у межах виконавчого
провадження на підставі ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження», в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором № 790751/ФЛ
від 26.03.2008 року.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позов підтримав, просить задовольнити
у повному обсязі, проти заочного
рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, подала через канцелярію суду
заяву про відкладення розгляду справи,
у зв'язку зайнятістю її представника в
розгляді іншої справи. Однак, у
відповідності до ч.2 ст.169 ЦПК України
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або не
повідомлення ним про причини неявки не
є перешкодою для розгляду справи.
Відповідачем не надано суду жодного
доказу, який би підтверджував
зайнятість її представника в розгляді
іншої справи. Крім того, представник
відповідача ОСОБА_3 повторно не
з'явилася в судове, адже на минуле
судове засідання також подала заяву
про відкладення справи, мотивуючи її
тим, що вона перебувала за кордоном.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та
беручи до уваги заперечення
відповідача, яким вона виклала свою
позицію по суті позову, суд, керуючись
принципом розгляду справи в розумні
строки і вирішення справи по суті з
урахуванням позиції відповідача,
вважає за можливе розглянути дану
справу.

Так, в запереченні відповідачка
зазначала, що ОСОБА_4, яка була
викладачем в медичному училищі, де
навчалася відповідачка, шляхом обману
та зловживанням довірою умовила
останню на підписання кредитного
договору, договору купівлі-продажу
земельної ділянки, договору іпотеки, в
результаті чого ОСОБА_4 незаконним
чином отримала грошові кошти ПАТ «КБ
«Надра». З цього приводу ОСОБА_1
звернулася до Бабушкінського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області з заявою з приводу шахрайських
дій з боку ОСОБА_4 відносно неї. На даний
час по кримінальному провадженню
проводиться судово-почеркознавча
експертиза, адже у відповідачки є
сумніви щодо підписання нею ряду
документів особисто. Тому, вважає
вимоги банку до неї не обґрунтованими й
безпідставними.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явилися, на підставі
ст.197 ЦПК України, фіксування судового
процесу технічними засобами не
здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного висновку.

Згідно кредитного договору № 790751/ФЛ
від 26.03.2008 року ВАТ КБ «Надра» надав
ОСОБА_1 кредит у розмірі 79 901,71 доларів
США, а відповідач зобов'язався
використати кредит на визначені
договором цілі, забезпечити його
повернення, сплату нарахованих
відсотків у встановлений термін.
Договір було укладено строком до 12.03.2033
року, за користування кредитом була
встановлена процента ставка у розмірі
12,99 %річних (а.с.5-7).

Факт отримання кредитних коштів
підтверджується особовим рахунком
НОМЕР_2 від 26.03.2008 року (а.с.8).

В забезпечення повного і своєчасного
виконання ОСОБА_1 зобов'язань по
договору, сторони уклали договір
іпотеки, згідно з якого відповідач
надав в іпотеку земельну ділянку
площею 0,1700 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:
-02-005-0400; цільове призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку господарських
будівель і споруд, що належить
відповідачу ОСОБА_1 на праві власності,
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 26.03.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Новомосковського районного
нотаріального округу - ОСОБА_2, за
реєстраційним № 551 (а.с.11-12).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що ВАТ КБ «Надра» зі
своєї сторони виконало умови взятого
на себе зобов'язання і надало ОСОБА_1,
кредит у зазначеному вище розмірі.

В той же час, суд не вважає за можливе
прийняти доводи відповідача щодо
наявності кримінального провадження з
приводу шахрайських дій з боку ОСОБА_4
до неї у якості обставин, які свідчать
про той факт, що відповідач ОСОБА_1 не
отримувала кредитні кошти, оскільки
відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. В порушення
вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України,
відповідачем не надано суду доказів
того, що дане кримінальне провадження
розглянуто, і по ньому винесено вирок.

Відповідно до нової редакції статуту
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Надра» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Відкритого акціонерного
товариства Комерційного банку «Надра».

Разом з тим, в порушення умов договору,
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконала, допустивши
прострочення повернення кредиту та
процентів за його користування,
внаслідок чого за нею станом на 08.04.2013
року виникла заборгованість у розмірі
141 120,83 доларів США, що у еквіваленті за
курсом НБУ станом на 08.04.2013 року (7,993
гривень за 1 долар США), складає 1 127 978,79
грн., яка складається з: заборгованості
за сумою кредиту у розмір 78 999,34 доларів
США, що у еквіваленті за курсом НБУ
станом на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1
долар США), складає 631 441,72 грн.,
заборгованості по процентам у розмірі
47 889,60 доларів США, що у еквіваленті за
курсом НБУ станом на 08.04.2013 року (7,993
гривень за 1 долар США), складає 382 781,57
грн., пені за несвоєчасне погашення
заборгованості у розмірі 6 241,725 доларів
США, що у еквіваленті за курсом НБУ
станом на 08.04.2008 року (7,993 гривень за 1
долар США), складає 49 890,07 грн., штрафу у
розмірі 7 990,17 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 63 865,43 грн., що стверджується
розрахунком заборгованості (а.с.9, 10).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

У той же час, суд вважає
необґрунтованим нарахування штрафу у
розмірі 7 990,17 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 63 865,43 грн., з наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.2. Кредитного договору, у разі
прострочення виконання зобов'язань
позичальника щодо повернення
кредиту/кредитної лінії, сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій у строк,
визначений у п. 3.3.3. цього договору,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожен
день прострочення.

Згідно п. 5.3. Кредитного договору, у разі
порушення позичальником вимог п. 4.3. за
виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% (десять
відсотків) від суми кредиту, визначеної
у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок.

Однак позивач не зазначає та з
матеріалів справи не вбачається у чому
ж виявилося порушення відповідачем
вимог п. 4.3. Кредитного договору та чи
мало воно взагалі місце. До того ж,
позивач вказує лише на єдине порушення
відповідачем вимог кредитного
договору - несвоєчасне погашення
кредиту та процентів за ним, а вказаний
пункт 4.3. Договору (окрім п.п. 4.3.3., який
згідно п. 5.3. Договору не застосовується
при нарахуванні санкцій за цим пунктом)
взагалі цього не стосується. Що ж до п.п.
4.3.2. Кредитного договору, який
зобов'язує відповідача «Суворо
дотримуватися положень цього Договору,
а також Договору іпотеки, визначеного
п. 2.1. цього Договору», то вказаний
пункт, з огляду на встановлені судом
обставини справи, а також на те, що
позивачем не доведено інше, може
поширюватися лише на порушення
відповідачем вимог щодо своєчасного
погашення кредиту та процентів за ним.
Але ж цивільно-правова
відповідальність за вказане порушення
передбачена п. 5.2. Кредитного договору у
вигляді стягнення пені за прострочення
позичальником строку сплати платежів з
погашення кредиту та процентів. Отже
позивач фактично просить стягнути як
пеню, так і штраф за одне і те ж
порушення умов договору.

За положеннями ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. За таких
обставин, встановлення у договорі
різних видів цивільно-правової
відповідальності за одне і теж
порушення його умов, одночасне
застосування таких заходів
відповідальності, свідчить про
недотримання положень, закріплених у
ст. 61 Конституції України щодо заборони
подвійної цивільно-правової
відповідальності за одне і те саме
порушення.

У відповідності до ст. 589 ЦК України, у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

У відповідності до ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, що також передбачено умовами
договору іпотеки.

Пунктами 5.1 - 5.4 договору іпотеки
передбачено право іпотекодержателя
звернути стягнення на предмет іпотеки,
якщо в момент настання строку
виконання будь-якого із зобов'язань,
передбачених кредитним договором, вони
не будуть виконані. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса,
домовленості сторін про передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки згідно ст. 37 Закону
України «Про іпотеку» або права
іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-якій
особі згідно ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

На підставі викладеного, а також
враховуючи розмір заборгованості,
обставину, що борг відповідача за
основним зобов'язанням є значним,
наявна стабільна тенденція до
збільшення суми заборгованості, яка не
погашена тривалий час, а також
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по погашенню кредиту, суд
приходить до висновку, що позивач
обґрунтовано порушив питання про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 38 Закону
України «Про іпотеку», дії щодо продажу
предмета іпотеки та укладання договору
купівлі-продажу здійснюються
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки
встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед іншими особами
згідно з пріоритетом та розміром їх
зареєстрованих прав чи вимог та перед
іпотекодавцем в останню чергу за
відшкодування різниці між ціною
продажу предмета іпотеки та звичайною
ціною на нього.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований, але
підлягає частковому задоволенню, з
відповідача на користь позивача,
повинна бути стягнена заборгованість
за кредитним договором № 790751/ФЛ від
26.03.2008 року у розмірі 133 130,66 доларів США,
що у еквіваленті за курсом НБУ станом
на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар
США), складає 1 064 113,36 грн.

Що ж стосується визначення
(нарахування) позивачем заборгованості
у вигляді штрафу у розмірі 7 990,17 доларів
США, що у еквіваленті за курсом НБУ
станом на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1
долар США), складає 63 865,43 грн., то в цій
частині у задоволенні позову слід
відмовити.

Крім того, вимоги щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки суд також
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню в частині, яка
стосується погашення заборгованості
за кредитним договором в сумі 133 130,66
доларів США, (141 120,83 загальна сума
заборгованості - 7 990,17 штраф = 133 130,66
залишок суми заборгованості), що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 1 064 113,36 грн., і в цій частині
слід звернути стягнення на земельну
ділянку.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
відповідач повинен відшкодувати на
користь позивача понесені ним судові
витрати пропорційно до задоволених
вимог, а саме сплачений судовий збір у
розмірі 3 441,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 14-16, 237, 526,589, 590, 615, 625, 1054 ЦК України,
ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 213-215, 218, 224 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційного банку
«Надра» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на заставлене
майно - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Надра» ()
заборгованість за кредитним договором
№ 790751/ФЛ від 26.03.2008 року у розмірі 133 130,66
доларів США, що у еквіваленті за курсом
НБУ станом на 08.04.2013 року (7,993 гривень за
1 долар США), складає 1 064 113,36 грн., яка
складається з: заборгованості за сумою
кредиту у розмірі 78 999,34 доларів США, що
у еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 631 441,72 грн., заборгованості по
процентам у розмірі 47 889,60 доларів США,
що у еквіваленті за курсом НБУ станом
на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1 долар
США), складає 382 781,57 грн., пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
у розмірі 6 241,725 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ станом на
08.04.2008 року (7,993 гривень за 1 долар США),
складає 49 890,07 грн., а також судові
витрати у вигляді судового збору у
розмірі 3 441,00 грн., а всього на суму 1 067
554,36 грн.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 перед публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
(ідентифікаційний код 20025456,
місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема,
буд. 15) за кредитним договором № 790751/ФЛ
від 26.03.2008 року у розмірі 133 130,66 доларів
США, що у еквіваленті за курсом НБУ
станом на 08.04.2013 року (7,993 гривень за 1
долар США), складає 1 064 113,36 грн.,

- звернути стягнення на земельну
ділянку площею 0,1700 га, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:
-02-005-0400; цільове призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку господарських
будівель і споруд, що належить
відповідачу ОСОБА_1 на праві власності,
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 26.03.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Новомосковського районного
нотаріального округу - ОСОБА_2, за
реєстраційним № 551, встановивши спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу публічним акціонерним
товариством Комерційний банк «Надра» з
укладанням від свого імені договору
купівлі-продажу предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві на умовах та
в порядку, передбаченому ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» із початковою
ціною продажу, яку буде визначено за
згодою між позивачем і відповідачем
або на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою ним
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суду в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя

В.В.Березюк