Справа № 442/4976/13
Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/852/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Крайник Н.П.

суддів: Курій
Н.М.,Мельничук О.Я.

з участю секретаря Дідусь
О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 11 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з
участю третіх осіб ВДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області, управління
Держзнмагентства в Дрогобицькому
районі про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Зазначала, що на підставі рішення
апеляційного суду Львівської області
їй, як співвласнику 51/100 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 виділено в
користування земельну ділянку площею
604 кв.м із розташованими на ній
будівлями і спорудами згідно варіанту
№ 2 висновку № 197/09 судової
будівельно-технічної експертизи, в
користування другого співвласника 49/100
частини будинковолодіння відповідача
ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 289 кв.м
із розташованими на ній будівлями і
спорудами та земельну ділянку площею 291
кв.м із розташованими на ній будівлями
і спорудами.

15.03.2012 р. державним виконавцем було
виконано рішення суду та дерев»яними
кілками встановлено межу земельної
ділянки, виділеної їй в користування
та 12.06.2012 р. державним виконавцем було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження. Однак, після
виконання рішення суду відповідач
викинув встановлені державним
виконавцем дерев»яні кілки та не дає
їй можливості загородити свою земельну
ділянку. Не погоджуючись з тим, що дана
земельна ділянка виділена їй,
відповідач та його родичі всілякими
методами перешкоджають їй
користуватися належною їй земельною
ділянкою: ходять та їздять по ній
машиною, кричать та обзивають її та її
рідних нецензурними словами,
погрожують. Крім того, відповідач
самовільно встановив паркан на
земельній ділянці, яка передана їй в
користування, з приводу чого вона
змушена була звертатися до суду з
позовом про знесення цієї загорожі.
Рішення суду виконане, однак
відповідач надалі продовжує чинити їй
перешкоди в користуванні належною їй
земельною ділянкою. Оскільки рішення
суду про встановлення порядку
користування земельною ділянкою є
виконаним, виконавча служба не може
повторно здійснювати виконавчі дії по
встановленню меж її земельної ділянки,
а відповідач продовжує чинити їй
перешкоди в користуванні нею, вона
змушена звернутися з позовом до суду
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Просила суд постановити рішення, яким
зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, а саме зобов»язати його не
вчиняти жодні дії по відношенню до
земельної ділянки, яка виділена їй
судом в користування та належить їй на
праві власності.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні
земельною ділянкою площею 604 кв.м по
АДРЕСА_2 шляхом встановлення межових
знаків між земельними ділянками.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

Зокрема зазначив, що рішення суду
ґрунтується лише на припущенях.
Районний суд не врахував, що на даний
час є виконаним як рішення суду про
виділення в користування позивачці
земельної ділянки площею 604 кв.м з
розташованими на ній будівлями і
спорудами так і рішення суду, яким
відповідача зобов»язано демонтувати
огорожу (металеві стовпці та сітку)
довжиною 15,8 м, яка розташована на
земельній ділянці площею 604 кв.м по
АДРЕСА_2, виділеній в користування
ОСОБА_3, про що свідчать постанови
державних виконавців про закінчення
виконавчих проваджень. За таких
обставин відсутній предмет спору про
право цивільне та позивач помилився у
виборі способу захисту своїх прав та
інтересів, визначених ст. 16 ЦК України.
Крім того, позивачка не надала суду
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

На зазначене суд уваги не звернув, що
привело до ухвалення судом незаконного
рішення.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що скарга
підлягає до задоволення з наступних
мотивів.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Львівської області
позивачці, як співвласнику 51/100 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 області
згідно варіанту № 2 висновку № 197/09
судової будівельно-технічної
експертизи виділено в користування
земельну ділянку площею 604 кв.м із
розташованими на ній будівлями і
спорудами, в користування другого
співвласника 49/100 частини
будинковолодіння - відповідача ОСОБА_2
згідно варіанту № 2 висновку № 197/09
судової будівельно-технічної
експертизи виділено в користування
земельну ділянку площею 289 кв.м із
розташованими на ній будівлями і
спорудами та земельну ділянку площею
291 кв.м із розташованими на ній
будівлями і спорудами.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 12.06.2012 р. з
виконання виконавчого листа № 2-119/2009,
виданого 28.02.2012 р. Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області про виділення в користування
ОСОБА_3 співвласнику 51/100 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 області
земельної ділянки площею 604 кв.м із
розташованими на ній будівлями і
спорудами, в користування ОСОБА_2
співвласника 49/100 частини
будинковолодіння земельних ділянок
площею 289 кв.м та 291 кв.м із
розташованими на них будівлями і
спорудами вбачається, що рішення суду є
виконаним, ОСОБА_3 виділено земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 604 кв.м із
розташованими на ній будівлями і
спорудами, позначену на плані додатку
№ 3 (поч. т.1) за ходом годинникової
стрілки літ. 1,8,9,18,17,16,15,19,20,21,4,3,2,1.
Відстані між точками відповідно
становлять : 12,56 м.п; 10,34 м.п.; 3,56 м.п.; 25
м.п.; 1,37 м.п.;15,8 м.п.;7,81 м.п.;30,30 м.п.; 4,36 м.п.;
32,35 м.п.; 2,73 м.п.;8,04 м.п.; 0,94 м.п.; контурні
лінії зеленого кольору - про що
складено відповідний акт державного
виконавця від 12.06.2012 р.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 29.08.2012 р.
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
ВДВС Дрогобицького міського
управління юстиції про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою задоволено. Зобов»язано
ОСОБА_2 демонтувати огорожу (металеві
стовпці та сітку) довжиною 15,8 м, яка
розташована на земельній ділянці
площею 604 кв.м по АДРЕСА_2, виділеній
ОСОБА_3 в користування рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 01.03.2010 р.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 18.06.2013 р. з
виконання виконавчого листа № 1306/5648/2012
2/1306/1510/2012, виданого 01.04.2013 р.
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області про зобов»язання
ОСОБА_2 демонтувати огорожу (металеві
стовпці та сітку) довжиною 15,8 м, яка
розташована на земельній ділянці
площею 604 кв.м по АДРЕСА_2, виділеній
ОСОБА_3 в користування (рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 01.03.2010 р.) рішення суду у справі №
1306/5648/2012 2/1306/1510/2012 фактично виконано,
демонтовано огорожу (металеві стовпці
та сітку) довжиною 15,8 м, яка розташована
на земельній ділянці площею 604 кв.м по
АДРЕСА_2, виділеній ОСОБА_3 в
користування рішенням апеляційного
суду Львівської області від 01.03.2010 р.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
зобов»язуючи ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою площею 604 кв.м по АДРЕСА_2
шляхом встановлення межових знаків між
земельними ділянками, районний суд
виходив з того, що із плану розподілу
земельної ділянки між сторонами по
варіанту № 2 додатку № 3 висновку 97/09
судової будівельно-технічної
експертизи апеляційним судом
встановлено, що частина металевої
огорожі (15,8 кв.м), влаштованої
відповідачем до такого розподілу,
знаходиться на виділеній ОСОБА_3 за
рішенням апеляційного суду земельній
ділянці та цей факт визнається
сторонами.

Однак, з таким висновком суду не можна
погодитися з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивачка просила зобов»язати ОСОБА_2
не чинити їй перешкод у користуванні
земельною ділянкою, а саме не вчиняти
жодних дій по відношенню до земельної
ділянки, яка виділена їй судом в
користування та належить їй на праві
власності.

За відсутності у матеріалах справи
будь-яких доказів на підтвердження
того, що відповідач чинить позивачу
перешкоди в користуванні виділеною їй
в користування земельною ділянкою
площею 604 кв.м по АДРЕСА_2, зокрема, щодо
демонтажу останнім межових знаків,
районний суд прийшов до помилкового
висновку про підставність
пред»явленого позову.

Крім того, суд зобов»язав ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом
встановлення межових знаків між
земельними ділянками, не врахувавши, що
відповідно до положень ст.106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки лише сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновлення межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними. Види межових знаків
і порядок відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

З наведених мотивів, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309,ст.
ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з
участю третіх осіб ВДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області, управління
Держзнмагентства в Дрогобицькому
районі про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: