Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7878/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

при секретарі Лавріненко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за несплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з
позовом до відповідача про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

Посилалася на те, що відповідач за
рішенням Київського районного суду м.
Полтави зобов'язаний до сплати
аліментів, які не сплачує, станом на 01
жовтня 2013 року становить 14 500 грн. 37
коп.

Зменшивши розмір позовних
вимог, остаточно просила суд стягнути з
відповідача на її користь 10 897 грн. 57
коп. неустойки за прострочення
сплати аліментів.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, надавши пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила їх
задовольнити. Після оголошення перерви
в судове засідання не з»явилася, надала
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник позивача позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив їх задовольнити.

Відповідач та його
представник в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали та просили
суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які приймають участь в розгляді справи,
дослідивши зібрані в справі докази,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1. є матір'ю, а відповідач
ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3
, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, судом встановлено, що з
ОСОБА_2 стягуються за рішенням
Київського районного суду м. Полтави
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, починаючи з 24.05.2011 року
до досягнення повноліття дитини.

Дане судове рішення про
стягнення аліментів з відповідача на
користь позивача знаходиться на
примусовому виконанні у Київському
відділі державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції з листопада 2012 року.

Станом на 01 січня 2014 року
заборгованість відповідача ОСОБА_2
по аліментам згідно судового рішення
складає 6 442, 66 грн.

Згідно зі ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Як вставнолено в судовому
засіданні, відповідач від виконання
судового рішення щодо стягнення з
нього аліментів ухиляється, лише
періодично та частково сплачує
аліменти на виконання судового
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм ст. 196 СК України суд повинен
встановити крім факту заборгованості
за аліментами, ще й наявність чи
відсутність вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішення суду, у
її виникненні.

Відповідач в судовому засіданні
посилався на те, що він не знав про
стягнення з нього аліментів та не знав
розміру коштів, які повинен був
сплачувати.

Однак, як вбачається із
матеріалів справи, відповідач копію
виконавчого листа отримав у Київському
ВДВС Полтавського МУЮ 18.02.2013 року та мав
змогу звернутися до державного
виконавця для з»ясування розміру
аліментів.

Жодні обставини, які б давали
підстави вважати, що аліменти не
сплачуються з поважних причин,
дослідженими в справі доказами, не
встановлені.

Тому суд приходить до висновку про
наявність вини ОСОБА_2 в наявності
заборгованості по аліментам. При
цьому судом враховується свідоме
ставлення відповідача до такої
заборгованості, який, достовірно
знаючи про розмір нарахованої
державним виконавцем заборгованості,
і в подальшому продовжує сплачувати
аліменти лише частково

Згідно з положеннями СК
України аліменти призначаються та
виплачуються щомісяця, тому за змістом
ст. 196 СК України пеня нараховується не
всю суму заборгованості, а її
нарахування обмежується сумою
несплачених аліментів за той місяць, в
якому не проводилося стягнення
аліментів. За нормами закону сума
заборгованості зі сплати аліментів за
попередні місяці не додається за
наступні, а кількість днів
прострочення обчислюється виходячи з
того, скільки днів прострочено до
сплати певної суми заборгованості.

Позивач ОСОБА_1., звертаючись до
суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2
неустойки (пені) у зв'язку з наявністю
заборгованість по аліментам, надала до
суду розрахунок суми неустойки. З даним
розрахунком суд не погоджується,
оскільки він проведений не у
відповідності норм ст.195 СК України і
сума пені позивачем є значно
занижченою.

За правилами ст. ст. 195, 196
Сімейного кодексу України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається державним
виконавцем виходячи з фактичного
заробітку (доходу), одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період та на час визначення
заборгованості не працював, така
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом. При
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Частиною 2 ст. 196 СК України
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Враховуючи встановлені по
справі обставини, часткову сплату
відповідачем аліментів, розмір
заборгованості по аліментам, суд
вважає за доцільне зменшити розмір
пені, яка підлягає стягненню з
відповідача до розміру, який просить
стягнути позивач, а саме - 10 897, 57 грн.

Суд приходить до висновку, що
саме такий розмір пені буде
відповідати принципу розумності та
справедливості.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 10 897, 57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий
Т.В.Шаповал