Справа № 2-30/11
Провадження №2/149/4/14
РІШЕННЯ

іменем України

07.02.2014
м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової
О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,
експерта Казака О. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмільнику цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи без самостійних вимог -
Хмільницька міська рада, Управління
Держземагенства у Хмільницькому
районі Вінницької області - про поділ в
натурі домоволодіння та земельних
ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 року позивач звернулась до
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області з позовом до ОСОБА_3
про поділ домоволодіння та земельних
ділянок в натурі. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що в 2008 році в порядку
спадкування за законом після смерті
своєї матері ОСОБА_6, вона набула право
власності на 3/4 від 29/50 часин цілого
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель і
споруд за адресою АДРЕСА_1, та ? частки
земельної ділянки , площею 0, 1969 га за
вказаною адресою. Власником іншої
частки житлового будинку та земельної
ділянки являється відповідач. Оскільки
між ними тривають спори щодо
користування спадковим майном, угоди
про спосіб виділення її частки із
загального майна не досягнуто, просила
виділити їй в натурі 87/200 частини
вказаного будинковолодіння та ? частки
земельної ділянки.

В грудні 2013 року позивач змінила
предмет позову, та просила поділити
житловий будинок з господарчими
будівлями між нею та відповідачем
відповідно до першого варіанту поділу
житлового будинку згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 30 травня 2011 року № 2152,
1462, 1463, стягнути з неї на користь
відповідача різницю в вартості
ідеальних часток в розмірі 3 893 грн 97
коп., поділити між нею та відповідачем
земельну ділянку, площею 0, 1969 га та
визнати за нею в порядку поділу право
власності на ? земельної ділянки за
варіантом 4 висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи № 2719 від 30 березня 2012 року.
Припинити право спільної часткової
власності на будинковолодіння та
земельну ділянку та стягнути з
відповідача на її користь судовий збір
та витрати за проведення експертиз.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її
представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали, просили позов
задовольнити.

Позивач пояснила, що вона та відповідач
являються рідними сестрами, тривалий
час між ними виникають спори щодо
спадкового майна та порядку
користування ним, які не можуть бути
вирішені мирним шляхом. Вона наполягає
саме на першому варіанті поділу
будинковолодіння, оскільки сторонам не
потрібно буде здійснювати будь-якого
переобладнання чи перепланування
житлового будинку, погоджувати його у
відповідних органах, крім того
газифікація частини будинку, що нею
використовується, можлива лише за
умови виділення їй кладової 1-1, до того
ж саме з кладової є вихід на горище,
яким позивач бажає користуватись. Крім
того, відповідач

самовільно знесла хлів, літ Г та на його
місці самовільно збудувала сарай К із
погребом П/К, що призвело до зменшення
розміру частки позивача в спадковому
майні. Наполягала на первинній сумі
компенсації різниці ідеальних часток.
Також просила виділити їй частину
успадкованої земельної ділянки
відповідно до четвертого варіанту
розподілу, визначеного додатковою
судовою будівельно-технічною
експертизою № 2719 від 30 березня 2012 року.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечила, посилаючись на те,
що в разі поділу будинку відповідно до
першого варіанту експертизи, вона
фактично буде позбавлена спадкового
майна після смерті матері, оскільки
іншою частиною будинку вона
користується з 1980 року на підставі
договору купівлі-продажу будинку та
вважала можливим поділ
будинковолодіння за третім варіантом.
Факт знесення хліву заперечила,
зазначивши, що він завалився внаслідок
фізичного зносу.

Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечив, посилаючись на те, що
варіант поділу будинковолодіння,
запропонований позивачем найбільше
відступає від ідеальних часток
співвласників та, як наслідок
передбачає найбільшу грошову
компенсацію, тоді як третій варіант
поділу передбачає найменше відхилення
від розміру ідеальних часток та
найменшу грошову компенсацію. Також
просив відмовити в задоволенні позову
в частині виділення частки земельної
ділянки, оскільки поділ земельної
ділянки без зміни її конфігурації
неможливий. Вважав вимогу щодо
припинення права спільної часткової
власності незаконною, оскільки це є
наслідком поділу спільного майна між
співвласниками.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, про дату та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили. При цьому Управління
Держземагенства у Хмільницькому
районі Вінницької області надало заяву
про розгляд справи у відсутності їх
представника, щодо задоволення позову
поклались на розсуд суду, при цьому
просили врахувати вимоги ст. 120 ЗК
України, Хмільницька міська рада
надала заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника, щодо
позовних вимог поклалась на розсуд
суду.

Суд, сприяючи всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, зокрема
роз'яснивши сторонам їх права,
обов'язки, попередивши про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України,
розглянувши всі заявлені сторонами
клопотання, заслухавши пояснення
сторін, їх адвокатів, пояснення
судового експерта Казака О. М.,
дослідивши матеріали справи,
інвентаризаційну справу № 4849 на
будинковолодіння в АДРЕСА_1, спадкову
справу після смерті ОСОБА_6, встановив
наступні обставини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6,
матері позивача та відповідача,
позивач успадкувала за законом ? із 29/50
частини житлового будинку в АДРЕСА_1, з
відповідною частиною господарських
будівель в ідеальних долях (Т. 1 а. с. 6) та
? земельної ділянки, площею 0, 1969 га, в
.АДРЕСА_1, призначеної для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства,
належного померлій на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ -ВН № 048244,
виданого Хмільницькою міською радою 16
вересня 2001 року (Т. 1 а. с. 7, 8).

Відповідачу на підставі договору
купівлі-продажу від 13 грудня 1980 року
належить 21/50 частина вищезазначеного
будинку (Т. 1 а. с. 34-36). При цьому
відповідно до договору
купівлі-продажу, в постійне
користування ОСОБА_3 відійшли кухня 2-2,
кімната 2-1 та 2-3, жилою площею 30,1 кв. м.,
які на час розгляду справи позначені в
технічному паспорті як 2-4, 2-5 та 2-3
відповідно (Т. 1 а. с 12-13). Також ОСОБА_3
успадкувала після смерті ОСОБА_6 за
законом ? частку 29/50 ідеальних частин
житлового будинку АДРЕСА_1 ( Т. 1 а. с. 43)
та ? земельної ділянки за тією ж адресою
(Т. 1 а. с. 44).

Таким чином частка ОСОБА_1 в спільній
частковій власності на
будинковолодіння складає 87/200, а ОСОБА_3
- 113/2000 будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Хмільницької міської ради від
17 січня 2008 року ОСОБА_3 було передано
безоплатно у власність земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення садівництва, площею 1000, 0 кв. м
та площею 723, 0 кв. м. відповідно (Т. 1 а. с.
48). Державний акт про право власності на
земельні ділянки відповідачем не
виготовлено.

Між сторонами тривалий час ведуться
судові спори стосовно спадкового майна
(а. с. Т. 1 а. с. 154, 160, 161-162, 163-165, 166-167, Т. 2 а.
с. 34, 35-36,37), позивач неодноразово
зверталась до

правоохоронних органів з заявами щодо
неправомірних дій відповідача (Т. 1 а. с.
191, 192, 193,194), тобто згоди щодо поділу
майна сторони не досягли.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного із них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Частина 3 статті 358 ЦК України
передбачає, що кожен із співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. .7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» № 7 від 04
жовтня 1991 року, в спорах про поділ
будинку в натурі між учасниками
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною у зв'язку з цим
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації учаснику
спільної власності, частка якого
зменшилась.

Пунктом 6 вказаної Постанови
передбачено, що розмір грошової
компенсації визначається судом по
дійсній вартості будинку на час
розгляду справи. При цьому під дійсною
вартістю будинку розуміється грошова
сума, за яку він може бути проданий в
даному населеному пункті.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
провадиться за наявності дозволу на це
виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК).

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 2152,
1462, 1463 від 30 травня 2011 року визначено, що
дійсна ринкова вартість спірного
будинковолодіння складає 184 281 грн та
надано три варіанта розподілу
приміщень житлового будинку і
господарських будівель з
рекомендаціями про проведенню
будівельних та ремонтно-будівельних
робіт з реконструкції. Варіанти
розподілу приватизованої земельної
ділянки, площею 0, 1969 га не встановлено
через невідповідність конфігурації її
меж з фактичним порядком користування
( Т. 1 а. с. 106-136).

14 вересня 2011 року позивачем було
внесено на депозитний рахунок
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області 3 893 грн. 97 коп. ( Т. 1
а. с. 245).

Висновком № 2719 додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 30
березня 2012 року було надано можливі
варіанти поділу на ? та ? частки
земельної ділянки, площею 0, 1969 га по
АДРЕСА_1 по фактичним межам, які
відповідають варіанту розподілу
будівель та споруд домоволодіння,
наведених у висновку експертизи № 2152,
1462, 1463 від 30 травня 2011 року ( Т. 2 а. с. 3-14).

Висновком
судового-будівельно-технічного
дослідження, складеного під час
судового засідання 07 лютого 2014 року,
було встановлено розміри компенсації
за відступ від ідеальних часток
співвласників будинку з урахуванням їх
ринкової вартості.

Листом виконкому Хмільницької міської
ради № 0214/174 від 06 лютого 2014 року було
погоджено перепланування жилого
будинку по АДРЕСА_1 по варіанту 3
судової будівельно-технічної
експертизи № 2152, 1462, 1463 від 30 травня 2011
року.

Суд вважає, що для остаточного
вирішення конфлікту між сторонами
поділ житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до 3-го варіанту судової
будівельно-технічної експертизи № 2152,
1462, 1463 від 30 травня 2011 року.

Обираючи вказаний варіант поділу, суд
виходить з того, що зазначений варіант
поділу будинку найбільш наближений до
розміру часток співвласників, зокрема
частка відповідача буде зменшена
мінімально - з 113/200 до 107/200, тобто на 3, 07 %
, грошова компенсація за відступ від
ідеальних часток буде найменша,
технічна можливість такого поділу є (що
відповідає правовим позиціям
Верховного Суду України у справі №
6-12цс13), наявне також узгодження такого
поділу у виконкомі Хмільницької
міської ради, відтак саме 3-й варіант
поділу будинковолодіння являється
найбільш логічним, доречним та
заощадливим для сторін.

При цьому суд вважає за доцільне
витрати по проведенню
ремонтно-будівельних робіт покласти на
ОСОБА_3

Зважаючи на роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п. 6 Постанови № 7 від 04 жовтня 1991,
розмір компенсації за відступ від
ідеальної частки має

здійснюватись по дійсній вартості
будинку, тобто по 3-му варіанту
розподілу компенсація становить 5 657
грн 43 коп., що підтверджується
висновком судового експерта Казака О.
М. від 07 лютого 201 4року, викладеним в
порядку ч. 4 ст. 189 ЦПК України та даними
ним усними поясненнями, щодо того, що
при складенні первинного висновку від
30 травня 2011 року, він при визначенні
розміру компенсації виходив з
інвентарної (залишкової) вартості
домоволодіння.

При цьому суд не бере до уваги пояснень
позивача щодо неможливості
підключення газу до її частини будинку
по даному варіанту поділу будинку,
оскільки наданий проект
газопостачання спірного будинку був
складений у 1981 році (Т. 1 а. с. 186-188), тобто,
коли співвласниками будинку ( з іншим
розміром часток) були ОСОБА_3 та ОСОБА_6
Після складення проекту
газопостачання відповідно до поділу
будинку, позивач не буде позбавлена
можливості газифікації своєї частини
будинку, що також підтверджується
листом Хмільницького управління ПАТ
«Вінницягаз» № 899 від 26 липня 2011 року (
Т. 1 а. с. 185).

Також при зазначеному варіанті поділу
позивач не позбавлена можливості
користування горищем.

Факт умисного знесення сараю «Г»
ОСОБА_3 позивачем не доведено.

Посилання на те, що за замовленням
позивача, погодженим з відповідачем (Т.
1 а. с. 78) 04 березня 2008 року прийнято в
експлуатацію сіни «а», хліви «Б», «Г»,
вбиральню «З» в будинковолодіння
АДРЕСА_1 ( Т. 1 а. с. 11), суд не бере до
уваги, оскільки господарські споруди є
приналежністю до будинку відповідно до
ч. 1 ст. 186 ЦК України, при проведенні
судової експертизи позивачем питання
виключення цих речей з об'єкту
дослідження не ставилось.

Суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог щодо
розподілу земельних ділянок, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України,
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Як вбачається з свідоцтв про право на
спадщину сторін, вони успадкували саме
земельну ділянку, площею 0, 1969 га,
розташовану на території АДРЕСА_1,
призначену для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства,
належного ОСОБА_6 на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ВН № 048244,
кадастрові номери: 0, 1000 - :00:002:0451, 0,
0969 га - :00:002:0452.

Доказів можливості поділу
успадкованої земельної ділянки суду
надано не було, оскільки відповідно до
судової будівельно-технічної
експертизи № 2152, 1462, 1463 від 30 травня 2011
року варіанти розподілу
приватизованої земельної ділянки не
визначається за можливе надати через
невідповідність меж фактичного
користування межам державного акту.

Висновок № 2719 додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 30
березня 2012 року не може бути прийнятий
судом в якості доказу, оскільки об'єкт
дослідження виходить за межі
спадкового майна, та предмету позову,
зокрема включає землю, що перебуває в
оренді ОСОБА_8, яка не являється
стороною по справі ( Т. 1 а. с. 72), на
частину цієї землі не виготовлено
правовстановлюючих документів.

Заяви ОСОБА_9 ОСОБА_10 ( Т. 1 а. с. 195, 198) -
суміжних землевласників - щодо того, що
порядок користування земельними
ділянками, що склався, їх прав не
порушує, не являється доказом по
справі.

Клопотання щодо варіантів розподілу
успадкованої земельної ділянки а саме:
згідно меж, встановлених погоджених і
відображених в державному акті
сторонами не заявлявся, не дивлячись на
роз'яснення їм судом в порядку ч. 4 ст. 10
ЦПК України можливості заявляти
клопотання, в тому числі про
призначення додаткової судової
експертизи.

Таким чином суд позбавлений можливості
здійснити поділ земельної ділянки,
успадкованої сторонами.

Позовна вимога щодо припинення права
спільної часткової власності на
спадкове майно не підлягає
задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 367 ЦК України воно припиняється у
разі поділу спільного майна між
співвласниками, відтак щодо
будинковолодіння спільну часткову
власність сторін буде припинено після
набрання рішенням законної сили.

Судові витрати позивача
підтверджуються квитанціями № 226, № 228,
№ ПН 403, № 10358372, № 10358402, №6459835 та
квитанцією від 08 грудня 2010 року, в
загальному становлять 5 719 грн 96 коп. та
підлягають розподілу в порядку ч. 1 ст. 88
ЦПК України, пропорційно до
задоволених вимог.

На підставі ст. ст. 356, 358, 367, 1218, 1225 ЦК
України, ст. 152 ЖК України, ст. 79 ЗУ
України, керуючись ст. ст. 10, 88, 213, 214, 215,
218, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Здійснити поділ житлового будинку з
господарчими будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до 3-го варіанту висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 2152, 1462, 1463 від 30 травня 2011
року, наданого Вінницьким відділенням
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу
спадкового майна право власності на
93/200 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 ,
яка складається з сіней І, площею 8,2 кв.
м., кухні 1-2, площею 13, 9 кв. м., житлової
кімнати 15, 3 кв. м., ганку г, сараю "В",
погрібу "п/В".

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу
спадкового майна право власності на
107/200 часток будинковолодіння АДРЕСА_1,
яка складається з житлової кімнати 2-3,
площею 12,5 кв. м., житлової кімнати 2-4,
площею 12,0 кв. м., житлової кімнати 2-5,
площею 17, 4 кв. м., ганку г1, кладової 1-1,
площею 4 кв. м., вбиральні "З", сараю "Б".

Огорожу №1 будинковолодіння АДРЕСА_1
залишити в загальному користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
різницю у вартості ідеальних часток: 3
893 (три тисячі вісімсот дев'яносто три)
грн 97 (дев'яносто сім) коп., внесені
ОСОБА_1 на депозитний рахунок
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області 14 вересня 2011 року
згідно меморіального ордеру № 131 та 1763
(тисячу сімсот шістдесят три) грн 46
(сорок шість) коп., а всього 5 657 (п'ять
тисяч шістсот п'ятдесят сім) грн. 43
(сорок три) коп.

Зобов'язати ОСОБА_3 провести наступні
будівельні та ремонтно -будівельні
роботи: влаштувати дверний отвір між
приміщеннями 1-1 і 2-3; закласти дверний
отвір між приміщеннями 1-1 та І.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1
143(тисячу сто сорок три) грн. 96
(дев'яносто шість) коп. часткового
відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: /підпис/
О. Ю. Гончарук-Аліфанова

З оригіналом вірно: