АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц-796/ 3136/2014 Головуючий у 1-й
інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач: Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою начальника
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про
відшкодування шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач у травні 2013 року звернувся до
суду з позовом до ВДВС Солом'янського
РУЮ у м. Києві і просив стягнути з нього
3 030 грн. шкоди, завданої йому
незаконними діями державного
виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у
м.Києві в зв'язку з виконанням ним
рішення суду про стягнення аліментів,
внаслідок яких його власний автомобіль
було вилучено працівниками ДАІ та
поставлено на майданчик тимчасового
затримання.

14.08.2013 року протокольною ухвалою суду
до участі у справі в якості
співвідповідача притягнуто Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 вересня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
Державного бюджету України шляхом
списання Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Києві з рахунку державного
бюджету на користь ОСОБА_1 3 030,00 грн.
матеріальної шкоди та 229, 40 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду,
начальник Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду ухвалити нове рішення
про відмову у позові, посилаючись на те,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Головне управління
Казначейства виступає від власного
імені, самостійно відповідає за
власними зобов'язаннями і є окремим
учасником цивільних відносин
відповідно до частини 1 статті 2 ЦК
України. Стягнення матеріальної шкоди
на користь позивача з Державного
бюджету України призведе до
безпідставного стягнення коштів з
Державного бюджету України, а тому
вимога до Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві щодо стягнення
матеріальної шкоди за рахунок коштів
Державного бюджету є безпідставною,
адже позивач у своїй позовній заяві
вказує на ВДВС Солом'янського РУЮ, як
єдиного заподіювача шкоди.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що вчинення виконавчих
дій у межах виконавчого провадження
після закінчення строків для такого
виду стягнення, є порушенням вимог
закону, а тому шкода, заподіяна з вини
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві має
бути відшкодована казначейством
шляхом безспірного списання коштів
державного бюджету для відшкодування
шкоди.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на законі.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України» Про
державну виконавчу службу» шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню в порядку, визначеному
законом за рахунок держави.

В ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що збитки,
завдані державним виконавцем фізичним
чи юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Судом вірно встановлено, що саме за
постановою державного виконавця від
30.10.2012 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. , винесеною після
закінчення строку, передбаченого
законом для стягнення аліментів на
утримання сина, у позивача був
вилучений автомобіль, поміщений на
майданчик для тимчасового затримання,
за перебування на якому, ним було
сплачено 3030 грн.

В силу ст.. 1174 ЦК України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи. Підставою для настання
цивільно-правової відповідальності є
протиправність (незаконність) рішень,
дій чи бездіяльності органу державної
влади; наявність шкоди; наявність
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача шкоди і шкодою,
що настала.

Доводи апеляційної скарги з приводу
безпідставності стягнення шкоди з
державного бюджету у зв'язку з
відсутністю забезпечення відповідних
асигнувань та з посиланням на те, що
Головне управління Казначейства не є
учасником спірних відносин і не
являється заподіювачем шкоди, не
приймаються судом до уваги, оскільки
суперечать вимогам ч.2 ст. 87 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст.. 1174 ЦК України.

Окрім того, задовольняючи позов, суд
першої інстанції цілком законно при
визначенні спірних правовідносин
послався також і на Указ Президента
України № 460 від 13 квітня 2011 року «Про
Положення про Державну казначейську
службу України», в якому зазначено, що
казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичним та юридичним особам внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
колегія дійшла висновку, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив
обставини справи, надав вірну оцінку
доказам й ухвалив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав до
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
- відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 вересня 2013 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді