№ 2/255/2662/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гаврилової Ю.О.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача
Тарасової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ «СЕБ Банк», третя особа приватний
нотаріус Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання договору припиненим та
зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ПАТ «СЕБ Банк», третя особа
приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання договору припиненим та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на наступне.

15.10.2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерним
Банком «Факторіал-Банк» був укладений
іпотечний договір № 127.

Згідно до п.1.1 іпотечного договору, цей
договір забезпечував виконання
іпотекодавцем - ОСОБА_3 зобов'язань
перед іпотекодержателем АБ
«Факторіал-Банк», що випливають з
договору кредиту № 114-В/75 від 15.10.2008
року.

02.03.2009 року відповідач листом за № 458/4456
повідомив позивача про процес
реорганізації АБ «Факторіал-Банк»
шляхом його приєднання до ВАТ «СЕБ
Банк», внаслідок чого кредитодавцем за
договором кредиту № 114-В/75 від 15.10.2008
року стає ВАТ «СЕБ Банк».

07.07.2010 року Ворошиловський районний суд
м. Донецька по справі № 2-1211/10 за позовом
ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та розірвання кредитного договору
постановив рішення, згідно до якого
кредитний договір № 114-В/75 від 15.10.2008
року розірвано та стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «СЕБ
Банк» суму заборгованості за кредитним
договором у розмірі 376624,44 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 29.06.2011 року рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька по справі №2-1211/10 залишено без
змін.

Як вбачається з рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька по справі № 2-1211/10 від 07.07.2010
року, відповідач скористався своїм
правом на захист порушених прав шляхом
стягнення боргу за кредитним договором
з урахуванням штрафних санкцій.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчена строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Отже, іпотечний договір № 127 від 15.10.2008
року є похідним від основного
кредитного договору № 114-В/75 від 15.10.2008
року, який з 07.07.2010 року є розірваним.

Таким чином, іпотечний договір № 127 від
15.10.2008 року має бути припиненим з дати
розірвання кредитного договору № 114-В/75
від 15.10.2008 року, а саме з 07.07.2010 року,
адже, як зазначено вище, існування
похідного договору неможливе без
основного.

Як вбачається з іпотечного договору №
127 від 15.10.2008 року, ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу посвідчений
іпотечний договір та зареєстрований в
реєстрі за № 4621 та накладена заборона
на відчуження зазначеної в договорі
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
до припинення чи розірвання іпотечного
договору, яка зареєстрована в реєстрі
заборон за № 45.

Позивачка просила суд визнати
іпотечний договір № 127 від 15.10.2008 року,
укладений між нею та ПАТ «СЕБ Банк» (АБ
«Факторіал-Банк») припиненим з 07.07.2010
року; зобов'язати третю особу
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
вилучити з державного реєстру іпотек
запис щодо іпотеки нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1, належній ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила в задоволенні позову
відмовити.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, надала суду письмові
пояснення, в яких просила в задоволенні
позову відмовити, та клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
докази по справі в їх сукупності,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

15.10.2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерним
Банком «Факторіал-Банк» був укладений
іпотечний договір № 127 (а.с. 4-8).

Згідно до п. 1.1 іпотечного договору, цей
договір забезпечував виконання
іпотекодавцем ОСОБА_3 зобов'язань перед
іпотекодержателем АБ «Факторіал-Банк»,
що випливають з договору кредиту №
114-В/75 від 15.10.2008 року.

02.03.2009 року відповідач листом за № 458/4456
повідомив позивача про процес
реорганізації АБ «Факторіал-Банк»
шляхом його приєднання до ВАТ «СЕБ
Банк», внаслідок чого кредитодавцем за
договором кредиту № 114-В/75 від 15.10.2008
року стає ВАТ «СЕБ Банк».

07.07.2010 року Ворошиловський районний суд
м. Донецька по справі № 2-1211/10 за позовом
ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та розірвання кредитного договору
постановив рішення, згідно якого
кредитний договір № 114-В/75 від 15.10.2008
року розірвано та стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «СЕБ
Банк» суму заборгованості за кредитним
договором у розмірі 376624,44 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 29.06.2011 року рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька по справі №2-1211/10 залишено без
змін.

Як вбачається з іпотечного договору №
127 від 15.10.2008 року, ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу посвідчений
іпотечний договір та зареєстрований в
реєстрі за № 4621 та накладена заборона
на відчуження зазначеної в договорі
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
до припинення чи розірвання іпотечного
договору, яка зареєстрована в реєстрі
заборон за № 45.

Ці обставини сторонами не
оспорювались.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свобод та інтереси фізичних осіб у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України,
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно до п. 6.2 договору іпотеки,
іпотека припиняється у разі повного
виконання іпотекодавцем зобов'язань по
договору кредиту, реалізації предмета
іпотеки, розірвання договору іпотеки
за згодою сторін, яка посвідчується
нотаріально, або з інших підстав,
передбачених діючим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про іпотеку» іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її; з інших
підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, Закон України «Про
іпотеку» містить вичерпний перелік
підстав припинення іпотечного
договору.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 17 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»,
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що
зобов'язання припиняється виконанням,
вчиненим належним чином.

Суд приймає до уваги, що рішення №2-1211/10
від 07.07.2010 року позивачкою не виконано,
виконавче провадження не закінчено. На
підтвердження своїх позовних вимог
позивачка не надала суду ніяких
доказів відносно будь-яких
неправомірних дій відповідача щодо
намагання звернути стягнення на
предмет іпотеки після розірвання
кредитного договору. Суд також
зазначає, що позивачкою не доведено
порушення відповідачем її прав.

Виходячи з викладеного, суд вважає
необхідним відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «СЕБ
Банк», третя особа приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання договору
припиненим та зобов'язання вчинити
певні дії.

На підставі ст. ст. 4, 14, 526, 598, 599, 626 ЦК
України, ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» та керуючись ст. ст. 5, 60, 88, 213-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ПАТ «СЕБ Банк», третя особа приватний
нотаріус Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання договору припиненим та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення
складені в нарадчій кімнаті та
проголошені в судовому засіданні 04
березня 2014 року. Повний текст рішення
складений та підписаний 07 березня 2014
року.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
Г.М.
Пруднікова