Дата документу 17.02.2014
Провадження № 2/334/589/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, Міське комунальне
підприємство «Основаніє» про вселення,

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що в квартирі АДРЕСА_1,
що належить Запорізькій міській раді
та передана в господарське відання до
МКП «Основаніє» зареєстровані він -
ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2 (батько
позивача) та третя особа - ОСОБА_3 (мати
позивача).

У вказаній квартирі позивач
зареєстрований з часу свого
народження. В 1996 році його батьки:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, на
підставі чого він разом з матір'ю
вимушений був виїхати з квартири.

Відповідач не мешкає у квартирі, так як
створив іншу сім'ю та переїхав на інше
постійне місце мешкання. Крім того,
ОСОБА_2 відмовляється передати ключі
від квартири, чим чинить позивачеві
перешкоди у вселенні, відмовляється
від приватизації квартири уникає
спілкування.

Згодом ОСОБА_3 уклала інший шлюб і
позивач мешкав разом з нею за місцем
мешкання її чоловіка. В теперішній час
у матері позивача ОСОБА_3 шлюбні
відносини фактично припинені, через що
позивач протягом тривалого часу і
відсутністю в нього іншого житла,
намагається вселитись у квартиру
АДРЕСА_1, але через те, що відповідач
змінив замки він не може мешкати за
місцем своєї реєстрації, у зв'язку з чим
вимушений звернутись з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позов, просив його задовольнити і
вселити його у квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання на
неодноразові виклики не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, про
день і час слухання справи був
повідомлений своєчасно, належним
чином, шляхом виклику через оголошення
в газеті «Запорізька правда» від 08.02.2014
року № 16 (23397), заперечень щодо позову не
надав.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позову.

Представник третьої особи МКП
«Основаніє» в судовому засіданні також
не заперечувала проти позову.

Суд, за згодою позивача, вважає
можливим провести заочний розгляд
справи, на підставі матеріалів справи,
у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України,
за відсутністю відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло.

Статтею 55 Конституції України кожній
людині гарантовано право на звернення
до суду щодо захисту порушених прав та
законних інтересів. З урахуванням
конституційного положення про те, що
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами, юрисдикція яких
поширюється на всі правовідносини що
виникають у державі,судам підвідомчі
всі спори про захист прав та свобод
громадян.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК, звернутися до суду
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 належить Запорізькій
міській раді та передана в
господарське відання до МКП
«Основаніє».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2
та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1. (а.с. 6)

Згідно довідки № 1810 від 06.11.2013 року
виданої МКП «Основаніє» у казаній
кватирі починаючи з 11.04.1986 року
зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та починаючи з
25.11.1986 року зареєстрований ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 10)

У 1996 році батьки позивача розірвали
шлюб.

Після розірвання шлюбу батьків, ОСОБА_1
як неповнолітній вимушений був виїхати
разом з матір'ю зі спірної квартири.

Згодом мати позивача - ОСОБА_3 уклала
інший шлюб і ОСОБА_1 мешкав разом з нею у
її свекри. В теперішній час у матері
позивача ОСОБА_3 шлюбні відносини
фактично припинені, через що позивач
протягом тривалого часу, намагається
вселитись у квартиру АДРЕСА_1, однак
відповідач змінив замки, а це
перешкоджає позивачеві мешкати за
місцем своєї реєстрації.

Іншого житла, або місця мешкання у
позивача немає.

Положеннями статті 71 ЖК України
передбачено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Протягом тривалого часу через те, що
позивач немає іншого житла, він
намагається вселитись у квартиру
АДРЕСА_1, де зареєстрований, але це не є
можливим через те, що відповідач змінив
замки і в добровільному порядку
відмовляється передати ключі від
квартири, чим чинить позивачеві
перешкоди у вселенні. Спірна квартира є
єдине житло позивача, іншого він не має.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, ст. 9 ЖК України, ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням, або
примусово позбавлений житла інакше як
і підставі закону за рішенням суду.

За змістом цієї та інших норм ЖК
України підставою для відмови у
вселені мають бути передбачені законом
обставини, які свідчать про
відсутність права користування жилим
приміщенням.

У встановленому законом порядку
позивач не був визнаний таким, що
втратив право користування вказаним
житловим приміщенням.

Відповідно до ст.ст. 61-64 ЖК України
наймач жилого приміщення має право
нарівні з іншими членами сім'ї
користуватись усіма правами, та нести
всі обов'язки що випливають з договору
найму жилого приміщення.

У відповідності до ст.ст. 64 ЖК України
ніхто не може бути виселений і
житлового приміщення, або обмежений у
праві користування ним інакше, ніж на
підставі і в порядку передбаченому
законом.

Згідно зі ст. 29, 310 ЦК України місцем
проживання фізичної особі є житловий
будинок, квартира, інше жиле
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Фізична особа
може мати кілька місць проживання, а
також має право на вільний вибір місця
проживання та його зміну, крім
випадків, встановлених законом.

Оцінивши докази, суд приходить до
висновку, що зазначені дії ОСОБА_2
підтверджують його неправомірну
поведінку та є підставою для
задоволення позову ОСОБА_1 про
вселення.

Положеннями ч.2 ст. 65 ЖК Україні
передбачено, що особи, що вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

З огляду на викладене, а також аналізу
доказів у справі суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та законні,
доведені належними і допустимими
доказами, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 15, 58,6,62, 208, 215, 224-227 ЦПК України,
ст. 47 Конституції України, ст. 9, 61-65, 71,72
ЖК України, ст..ст. 29,310 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН
НОМЕР_1) в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не
чинити перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
користуванні житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.