Справа № 347/1665/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого -судді : Цалин Б.М.

Секретаря - Терлюжак Н.П.

з участю представника позивачки-
відповідачки: ОСОБА_1

відповідача-позивача: ОСОБА_2

представника відповідача-
позивача: ОСОБА_3

представника третьої особи:
ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому,
судовому засіданні в залі суду м. Косів
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів. За зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи
на стороні відповідача - служби у
справах дітей Косівської РДА про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та спілкуванні дитини з
батьком, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася в суд із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

ОСОБА_2 звернувся в суд із
зустрічним позовом до ОСОБА_5 про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та спілкуванні дитини з
батьком.

В судовому засіданні представник
позивачки-відповідачки ОСОБА_5- ОСОБА_1
позовні вимоги основного позову
підтримала в повному обсязі вимоги
зустрічного позову визнала частково,
суду пояснила, що позивачка перебувала
в шлюбі із ОСОБА_2 з 09 березня 2012 року. В
шлюбі в сторін народилась дитина
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останіх
декількох місяців ОСОБА_2 фактично
проживає в своїх батьків в с-щі Яблунів
та ухиляється від участі в
матеріальному утриманні дитини. Дитина
повністю знаходиться на утриманні
матері, яка працює неповний робочий
день так як змушена вести догляд за
дитиною а її заробіток є мізерним.
Відповідач офіційно ніде не працює,
однак є фізично здоровим і має
можливість сплачувати в користь
позивачки щомісячно аліменти на
утримання їх дитини в розмірі по 550 грн.
Просить вимоги основного позову
задоволити в повному обсязі.

Зустрічний позов відповідача про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та спілкуванні його з
дитиною визнає частково. Фактично
відповідачу ніхто не чинить перешкод в
спілкуванні та його участі у вихованні
дочки, однак враховуючи малолітній вік
дитини відповідачу пропонували
спілкуватись із дитиною в присутності
матері.

Відповідач за основним позовом,
він же позивач - за зустрічним позовом -
ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги
основного позову визнав частково,
зустрічний позов підтримав суду
пояснив, що він не ухиляється від своєї
участі в утриманні дитини , більше того
ОСОБА_5 сама чинить йому перешкоди в
спілуванні з дитиною та не дає
можливості брати участь у вихованні
дитини. З моменту припинення фактичних
шлюбних відносин у нього з ОСОБА_5 та її
родичами виникли непорозуміння з
приводу прийняття його участі у
вихованні доньки. Йому постійно
створюються перешкоди зі сторони
ОСОБА_5 у зустрічах із дитиною.
Відповідачка та її родичі у випадку
його приїзду до них додому
спричинюються сварки, скандали а
дитину йому показують виключно на
віддалі не даючи змоги спілкуватись в
нормальній спокійній обстановці.

Як батько дитини він має рівні
права із ОСОБА_5 на свою участь в
утриманні, вихованні дитини, разом із
тим відповідачка нехтує його правами,
порушує їх а тому він просить
задоволити в повному обсязі вимоги
зустрічного позову.

Щодо заявленого ОСОБА_5 основного
позову про визначення розміру
аліментів, такий позов визнає частково,
та згідний сплачувати щомісячно на
утримання дочки по 350 грн, при чому
просить суд врахувати, що він ніде не
працює, заробіток його носить
нерегулярний та мінливий характер.
Вимоги основного позову просить
задоволити частково.

Представник третьої особи на
стороні відповідача : служби у справах
дітей Косівської РДА, ОСОБА_4 пояснив,
що він підтримує висновок комісії з
питань захисту прав дітей від 28.08.2014
року, який просить врахувати при
винесенні судом рішення.

Суд вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи суд вважає як вимоги
основного позову, так і зустрічного,
такими, що підлягають до часткового
задоволення за наступних підстав:

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно ч.І ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони в справі зареєстрували шлюб
09.03.2012 року. За час їх перебування в
шлюбі в них народилась дочка, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією
свідоцтва про народження дитини (а.с.3)

Як вбачається із копії рішення
Косівського районного суду від 16.09.2014
року шлюб між сторонами в справі
розірвано, неповнолітню дитину- ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на проживання
біля матері.

Суд має виходити з необхідності
забезпечення рівності не тільки прав,
але й обов'язків батьків щодо догляду
та матеріального забезпечення
неповнолітніх дітей. При вирішенні
спору суд має врахувати положення ст. 8
Закону України „Про охорону
дитинства", за якою кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Суд звертає увагу, що відповідач є
особою молодого віку, працездатний,
даних про наявність інших утриманців
немає.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з
надання утримання дитині, що
передбачено ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу
України. У відповідності до вимог ст. 180
Сімейного Кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. При
визначенні розміру аліментів суд
враховує, стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України
встановлено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідач є
особою молодого віку, працездатний,
інших утриманців не має, отже
спроможний сплачувати аліменти на
утримання дитини щомісячно у твердій
грошовій сумі, а саме по 400 грн. Такий
розмір аліментів суд визначає із
врахуванням майнового стану і особи
самого відповідача.

Розмір аліментів суд визначає в
твердій грошовій сумі так як
відомостей про стабільний заробіток
ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до висновку комісії з
питань захисту прав дітей № 49/08-14 від
28.08.2014 року (а.с.24) вирішено вважати за
доцільне визначити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ІДН НОМЕР_1) жителю АДРЕСА_1 дні та
години зустрічей з малолітньою дочкою
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - у вихідні та
святкові дні з 11,00 год по 18,00 год в
присутності матері - ОСОБА_5. Під час
перебування дитини з ОСОБА_2 він
повністю несе відповідальність за
здоров"я, виховання, безпеку життя
дочки.

Відповідно до ст.15 ЗУ "Про охорону
дитинства" дитина, яка проживає окремо
від батьків або одного з них, має право
на підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів.

У відповідності із частиною 8 ст.7 СК
України, «регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Згідно до ст.141 СК України, мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Умовами повноцінного виховання дитини
є постійний контакт з батьками та
контакт з іншими родичами. Вказана
стаття закріплює право на спілкування
в широкому розумінні, яке включає в
себе не тільки особисті зустрічі, але й
спілкування по телефону, поштою,
електронною поштою та іншими засобами
зв'язку.

У відповідності до ст.157 СК України,
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно ст.158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї.

Згідно до ст.159 СК України, якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про
права дитини, дитина, яка не проживає з
одним чи обома батьками, має право
підтримувати на регулярній основі
особисті і прямі контакти з обома
батьками, за винятком випадків, коли це
суперечить інтересам дитини. Метою
законодавчого закріплення права
батьків на спілкування з дитиною і є
насамперед захист інтересів дитини.
Здійснення батьками своїх прав і
виконання обов'язків повинно
ґрунтуватися на повазі до прав дитини і
її людської гідності.

Отже, із системного тлумачення частини
1 ст.3 Конвенції "Про права дитини",
ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при
вирішенні спору щодо участі у
вихованні та порядку зустрічей з
дитиною того з батьків, хто проживає
окремо від дитини, судом мають
враховуватися передусім інтереси
дитини.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про
усунення перешкод для спілкування з
дитиною є законними і обґрунтованими. В
судовому засіданні не доведено жодних
обставин, які б свідчили, що
спілкування батька з дитиною буде
перешкоджати її нормальному розвитку.

Суд вважає, що між тим з батьків, хто
проживає окремо, і дитиною повинний
існувати постійний, систематичний
контакт. Таке спілкування буде сприяти
повноцінному вихованню дитини, її
розвитку, оскільки спілкування дитини
з батьками, а батьків зі своїми дітьми
служить задоволенню життєво важливих
потреб дитини. Крім того, дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння. Дитина має рости під опікою
і відповідальністю обох батьків. Суд
вважає, що участь батька у вихованні
дитини, спілкування між ними не лише
забезпечить виконання батьківських
прав позивача, а буде відповідати і
інтересам дитини.

Аналізуючи докази у справі, суд
приходить до висновку, що як позивач,
так і відповідач обоє з любов'ю
ставляться до спільної дитини, при
цьому батько дитини має на меті
приймати активну участь у вихованні
дочки, спілкуванні з нею.

Оскільки ОСОБА_2 проживає окремо від
дитини і користується правом на її
виховання обмежено, суд, встановлюючи
порядок участі позивача у вихованні
дитини, спілкуванні з нею, вважає, що
спілкування батька і дочки повинно
бути більш регулярним, однак з
пріоритетним врахуванням інтересів
дитини, її віку, стану її здоров'я,
режиму дня, тощо.

Судом не встановлено обставин, які б
свідчили про те, що спілкування ОСОБА_2
з дитиною буде перешкоджати її
нормальному розвитку, оскільки дитина
для повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
обох батьків, що забезпечить її
виховання в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов до висновку, що для забезпечення
інтересів дитини, з метою створення
умов для виконання батьком, який
проживає окремо, обов'язку по вихованню
дитини та здійснення його права на
особисте спілкування з нею, необхідно
визначити спосіб участі позивача у
вихованні малолітньої дочки шляхом
систематичних побачень.

При визначенні часу спілкування
позивача з малолітньою дочкою, суд
враховує, що позивач як батько має
право на особисте спілкування з
дитиною, також суд враховує вікові
особливості її психо-емоційного
розвитку, пристосування до
материнського піклування і вважає, що в
цьому віці доцільно встановити такий
порядок участі позивача у вихованні
дитини, який би передбачав можливість
нетривалого спілкування за
відсутністю матері, а саме суд бере за
основу запропонований висновком
комісії з питань захисту прав дітей час
та місце зустрічей.

Це не суперечить інтересам дитини, не
перешкоджає її нормальному розвитку і
відповідає обсягу обов'язків та прав
батька щодо дочки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
спілкування дитини і батьків є
неодмінним елементом належного
розвитку і виховання дитини. Таке
спілкування сприяє задоволенню
життєво важливих потреб як дитини, так
і дорослих членів сім'ї. Судовий
порядок захисту прав батьків, що
проживають окремо від дитини є
надійною гарантією здійснення права на
спілкування.

На підставі наведеного ст. ст. 141, 150, 157,
180, 182-183, Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України,
суд,-

В
И Р І Ш И В :

Основний позов задоволити
частково. Стягувати з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІДН НОМЕР_1) жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4
(ІДН НОМЕР_2), жительки АДРЕСА_2 аліменти
на утримання: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі по 400 грн
щомісячно але не менше 1/3 частини
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 15.07.2014
року , з дня подачі позову до суду, і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах сплати плажету за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 грн
судового збору отримувач коштів УДКСУ
у Косівському районі
Івано-Франківської області, Код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 38026046, Банк
отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській
області, Код банку отримувача (МФО) 836014,
Рахунок отримувача 0266, Код
класифікації доходів бюджету 22030001, Код
ЄДРПОУ суду 02891606, Призначення платежу -
Судовий збір в справі за позовом ОСОБА_5
- Косівський районний суд
Івано-Франківської області.

Зустрічний позов задоволити
частково. Визначити ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІДН НОМЕР_1) жителю
АДРЕСА_1 дні та години зустрічей з
малолітньою дочкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2
- у вихідні та святкові дні з 11,00 год по
18,00 год в присутності матері - ОСОБА_5.

Під час перебування дитини з
ОСОБА_2 він повністю несе
відповідальність за здоров"я,
виховання, безпеку життя дочки.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити
перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та у
вихованні дитини, дочки - ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Б.М.Цалин