________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-к/520/1/14
УХВАЛА

06.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Салтан Л.В.

при секретарі
Мельничуковській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з клопотанням
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заявлене клопотання.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти
задоволення зазначеного клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, присутніх
у судовому засіданні та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
клопотання підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Мирового судді судової
дільниці № 6 Західного округу м.
Білгорода Російської Федерації було
задоволено позовну заяву громадянки
Російської Федерації ОСОБА_1 до
громадянина України ОСОБА_2 про
стягнення аліментів відповідно до
якого стягнути:

- аліменти на утримання дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8500
російських рублів щомісячно, починаючи
з 22 лютого 2013 року та до досягнення
дитиною повноліття;

- аліменти на утримання ОСОБА_1 у
твердій грошовій сумі в розмірі 5668
російських рублів щомісячно, починаючи
з 22 лютого 2013 року та до досягнення
дитиною трирічного віку;

- витрати на оплату послуг
перекладу у розмірі 1730 російських
рублів, отримання довідки банку в
розмірі 100 російських рублів.

Про дату, час та місце розгляду
зазначеної справи ОСОБА_2 був
повідомлений належним чином, що
підтверджується протоколом судового
засідання по цивільній справі
№ 2/6-138/2013 від 21 березня 2013 року та
довідкою Мирового судді судової
дільниці № 6 Західного округу
м. Білгорода Російської Федерації.

Не погодившись з зазначеним рішенням
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду
Октябрського районного суду м.
Білгорода від 14 червня 2013 року рішення
Мирового судді судової дільниці № 6
Західного округу м. Білгорода
Російської Федерації залишено без змін
та апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено
без задоволення.

Відповідно до протоколу судового
засідання від 14 червня 2013 року у
судовому засіданні були присутні
ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6

Відповідно до довідки Мирового судді
судової дільниці № 6 Західного округу
м. Білгорода Російської
Федерації ОСОБА_7 зазначене рішення
вступило в законну силу 14 червня 2013
року.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про
міжнародне приватне право», в Україні
можуть бути визнані та виконані
рішення іноземних судів у справах, що
виникають з цивільних, трудових,
сімейних та господарських
правовідносин, вироки іноземних судів
у кримінальних провадженнях у частині,
що стосується відшкодування шкоди та
заподіяних збитків, а також рішення
іноземних арбітражів та інших органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних і
господарських справ, що набрали
законної сили.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про
міжнародне приватне право», визнання
та виконання рішень, визначених у
статті 81 цього Закону, здійснюється у
порядку, встановленому законом
України.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України,
питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходженням боржника.

Відповідно до Конвенції про
правову допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних та кримінальних
справах, ратифікованої Законом України
№ 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року
Україна визнає і виконує на своїй
території рішення, прийняті судами
Російської Федерації.

Відповідно до п. 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами клопотань про
визнання й виконання рішень арбітражів
і про скасування рішень, постановлених
у порядку міжнародного комерційного
арбітражу на території України» № 12
від 24 грудня 1999 року клопотання про
визнання й виконання рішень іноземних
судів (арбітражів) суд розглядає у
визначених ними межах і не може входити
в обговорення правильності цих рішень
по суті, вносити до останніх будь-які
зміни.

Законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня, що встановлено ст.ст. 192 ч.1,
524 ч.1, 533 ч.1 ЦК України.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року при задоволенні позову
про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглянувши справу в межах
заявлених позивачем вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, дійшов
висновку, що клопотання ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 212 - 215, 294,
390-395 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати та надати дозвіл на примусове
виконання на території України рішення
Мирового судді судової дільниці № 6
Західного округу м. Білгорода
Російської Федерації від 21 березня 2013
року за позовом громадянки Російської
Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, до
громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2, про стягнення аліментів,
відповідно до якого стягнути:

- аліменти на утримання дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8500
російських рублів, що за курсом НБУ
еквівалентно 9690 (дев'ять тисяч шістсот
дев'яносто) грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з 22 лютого 2013 року та до
досягнення дитиною повноліття;

- аліменти на утримання ОСОБА_1 у
твердій грошовій сумі в розмірі 5668
російських рублів, що за курсом НБУ
еквівалентно 6461 (шість тисяч чотириста
шістдесят одна) грн. 52 коп. щомісячно,
починаючи з 22 лютого 2013 року та до
досягнення дитиною трирічного віку;

- витрати на оплату послуг
перекладу у розмірі 1730 російських
рублів, що за курсом НБУ еквівалентно
1972 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят дві)
грн. 20 коп., отримання довідки банку в
розмірі 100 російських рублів, що за
курсом НБУ еквівалентно 114 (сто
чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, витрати по сплаті
судового збору в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 71 коп.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Головуючий
Салтан Л. В.