Номер провадження № 22-ц/785/2003/14
Головуючий у першій інстанції Панчук
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 10 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області, третя
особа Відділ освіти Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, зобов`язання поновити
на посаді, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду до Роздільнянської районної
державної адміністрації Одеської
області, третя особа Відділ освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області з
позовом про визнання протиправним та
скасування розпорядження, зобов`язання
поновити на посаді, мотивуючи це тим, що
13 листопада 2007 року згідно наказу № 334
начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області її
призначено на посаду завідуючої в
дитячий навчальний заклад «Колосок» в
с. Щербанка та дозволено вести 0,3 ставки
вихователя з 19.11.2007 року.
Розпорядженням голови
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області №
247/А-2012 від 30.05.2013 року скасовано наказ
начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області № 334
від 19.11.2007 року «Про призначення ОСОБА_2
на посаду завідуючої дитячим
навчальним закладом «Колосок» в с.
Щербанка Роздільнянського району
Одеської області. Позивач вважає, що
розпорядження голови Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області № 247/А-2012 від 30.05.2013
року прийнято з порушенням
законодавства і порушує її права.

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 30 січня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищезазначене
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення
чи підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам не
відповідає.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що:

- згідно із наказом № 334 від 19.11.2007
року начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області її
призначено на посаду завідуючої в
дитячий навчальний заклад «Колосок» в
с. Щербанка та дозволено вести 0,3 ставки
вихователя з 19.11.2007 року на підставі
поданої письмової заяви (а. с. 13-14);

- відповідно до подання прокурора
Роздільнянського району Одеської
області від 16.05.2013 року вбачається, що
прокуратурою Роздільнянського району
Одеської області під час здійснення
процесуального керівництва у
кримінальному провадженні, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань від 03.04.2013 року за
ознаками ст. 365 ч.1 КК України
встановлено, що Дубецька В.А.
перебуваючи на посаді начальника
відділу освіти Роздільнянської РДА
Одеської області видала наказ № 334 від
19.11.2007 року про призначення ОСОБА_2 на
посаду завідуючої дитячим навчальним
закладом «Колосок» в с. Щербанка
Роздільнянського району Одеської
області без врахування того, що ОСОБА_2
не має вищої педагогічної освіти, що
суперечить п, 43 Положення «Про
дошкільний навчальний заклад»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.03.2003 року,
відповідно до якого на посади
керівників дитячих навчальних
закладів можуть бути призначені особи,
які мають вищу педагогічну освіту не
нижче освітнього кваліфікаційного
рівня «спеціаліст». Прокурор вимагав
від голови до Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області невідкладно
розглянути подання та скасувати
незаконний наказ № 334 від 19.11.2007 року
про призначення ОСОБА_2 на посаду
завідуючої дитячим навчальним
закладом «Колосок» в с. Щербанка
Роздільнянського району Одеської
областs (а. с. 9);

- розпорядженням голови
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області №
247/А-2012 від 30.05.2013 року скасовано наказ
начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області № 334
від 19.11.2007 року «Про призначення ОСОБА_2
на посаду завідуючої дитячим
навчальним закладом «Колосок» в с.
Щербанка Роздільнянського району
Одеської області.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що ОСОБА_2
в порушення вимог які пред`являються до
кандидата на посаду завідуючої
дитячим дошкільним закладом , які
регулюються Положенням «Про
дошкільний навчальний заклад» була
призначена на посаду ДНЗ «Колосок» та
була зарахована на посаду завідуючої.
Освіта ОСОБА_2 не відповідає вимогам
даного Положення, її кваліфікація не
відповідає тим вимогам, що
пред`являються для виконання
обов`язків завідуючої дитячого
навчального закладу. В результаті
перевірки прокуратури було
встановлено вказане порушення та
рекомендовано його усунути. Голова
Роздільнянської районної державної
адміністрації, діючи відповідно до
своїх повноважень наданих йому ст. ст.
42, 43 ЗУ « Про місцеві державні
адміністрації» скасував вказаний
наказ Роздільнянського відділу освіти
про призначення ОСОБА_2 на вказану
посаду. Позивач не довела обставини, на
які посилалася, як на підставу
задоволення вимог.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна,
оскільки суд дійшов до них з
неправильним застосуванням
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
виконавчу владу в областях і
районах, містах Києві та Севастополі
здійснюють місцеві державні
адміністрації. Місцева державна
адміністрація є місцевим органом
виконавчої влади і входить до системи
органів виконавчої влади. Місцева
державна адміністрація в межах своїх
повноважень здійснює виконавчу владу
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує
повноваження, делеговані їй
відповідною радою.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» структурні підрозділи
районних державних адміністрацій
підзвітні та підконтрольні
відповідним структурним підрозділам
обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» накази керівників
структурних підрозділів місцевої
державної адміністрації, що
суперечать Конституції України,
іншим актам законодавства, рішенням
Конституційного Суду України та
актам міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади, можуть бути
скасовані головою місцевої
державної адміністрації, відповідним
міністерством, іншим центральним
органом виконавчої влади.

Відповідно до ст. 7 КЗПП України
особливості регулювання праці осіб,
які працюють у районах з особливими
природними географічними і
геологічними умовами та умовами
підвищеного ризику для здоров'я,
тимчасових і сезонних працівників, а
також працівників, які працюють у
фізичних осіб за трудовими договорами,
додаткові (крім передбачених у статтях
37 і 41 цього Кодексу) підстави для
припинення трудового договору деяких
категорій працівників за певних умов
(порушення встановлених правил
прийняття на роботу та ін.)
встановлюються законодавством.

Відповідно до п. 43 Положення «Про
дошкільний навчальний заклад»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 305 від 12.03.2003 року
на посаду керівника дошкільного
навчального закладу призначається
особа, яка є громадянином України, має
відповідну вищу педагогічну освіту не
нижче освітнього кваліфікаційного
рівня "спеціаліст", стаж педагогічної
роботи у сфері дошкільної освіти не
менш як три роки, а також
організаторські здібності, та стан
здоров'я якої не перешкоджає виконанню
професійних обов'язків.

Відповідно до п. 4 ст. 20 Закону
України «Про освіту» керівники
навчальних закладів, що є комунальною
власністю, призначаються органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері освіти,
відповідними обласними, міськими,
районними органами управління освітою
за попереднім погодженням з місцевими
органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 31 Закону
України «Про дошкільну освіту» трудові
відносини у системі дошкільної освіти
регулюються законодавством України
про працю, Законом України "Про
освіту", цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

На посаду керівника дошкільного
навчального закладу незалежно від
підпорядкування, типу і форми
власності призначається особа, яка є
громадянином України, має відповідну
вищу педагогічну освіту не нижче
освітнього кваліфікаційного рівня
"спеціаліст", стаж педагогічної роботи
у сфері дошкільної освіти не менш як
три роки, а також організаторські
здібності, фізичний і психічний стан
якої не перешкоджає виконанню
професійних обов'язків.

Керівника та заступника керівника
державного і комунального
дошкільного навчального закладу
призначає на посаду та звільняє з
посади відповідний орган управління
освітою.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про освіту» в Україні встановлюються
такі освітньо-кваліфікаційні
рівні:кваліфікований робітник;
молодший спеціаліст;бакалавр;
спеціаліст, магістр.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 43 Закону
України «Про освіту» вищими
навчальними закладами є: технікум
(училище), коледж, інститут,
консерваторія, академія, університет
та інші.

Відповідно до статусу вищих
навчальних закладів встановлено
чотири рівні акредитації:

перший рівень - технікум, училище,
інші прирівняні до них вищі навчальні
заклади;

другий рівень - коледж, інші
прирівняні до нього вищі навчальні
заклади;

третій і четвертий рівні (залежно від
наслідків акредитації) - інститут,
консерваторія, академія, університет.

Вищі навчальні заклади здійснюють
підготовку фахівців за такими
освітньо-кваліфікаційними рівнями:

молодший спеціаліст - забезпечують
технікуми, училища, інші вищі навчальні
заклади першого рівня акредитації;

бакалавр - забезпечують коледжі, інші
вищі навчальні заклади другого рівня
акредитації;

спеціаліст, магістр - забезпечують
вищі навчальні заклади третього і
четвертого рівнів акредитації.

Вищі навчальні заклади певного рівня
акредитації можуть здійснювати
підготовку фахівців за
освітньо-кваліфікаційними рівнями,
які забезпечують навчальні заклади
нижчого рівня акредитації.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
освіту» держава забезпечує
педагогічним та науково-педагогічним
працівникам, зокрема підвищення
кваліфікації не рідше одного разу на
п'ять років; правовий, соціальний,
професійний захист тощо.

Судова колегія доходить висновку, що у
зв'язку з порушенням правил прийняття
на роботу можливе припинення трудового
договору з керівником
загальноосвітнього навчального
закладу незалежно від підпорядкування,
типу і форми власності, якщо при
прийнятті порушені правила про те, що
такі посади мають права займати тільки
громадяни України, які мають вищу
педагогічну освіту на рівні
спеціаліста або магістра, стаж
педагогічної роботи не менше трьох
років і які успішно пройшли атестацію
(п. 2 ст. 31 Закону України "Про дошкільну
освіту", п. 43 Положення про дошкільний
навчальний заклад, затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
№ 305 від 12.03.2003 року).

Право голови райдержадміністрації в
порядку ст. 43 Закону України «Про
районні державні адміністрації»
скасовувати накази керівників
структурних підрозділів місцевої
державної адміністрації, що
суперечать Конституції України,
іншим актам законодавства, рішенням
Конституційного Суду України та актам
міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади в даному
випадку не стосується і не може
стосуватися наказу районного органу
управління освітою про призначення на
посаду керівника дошкільного
навчального закладу, оскільки
припинення трудових відносин,
вивільнення з певної посади,
відсторонення від виконання посадових
обов`язків тощо має проводитися на
підставі та в порядку Кодексу законів
про працю України , тобто трудового
законодавства.

Районний суд даних положень Закону не
врахував та набув помилкового висновку
про те, що Голова Роздільнянської
районної державної адміністрації при
виданні розпорядження про скасування
наказу про начальника районного
управління освітою про призначення
ОСОБА_2 на посаду завідуючого в ДНЗ
«Колосок» с. Щербанка діяв у
відповідності до законодавства і межах
наданих повноважень.

При таких обставинах рішення
районного суду не може залишатися в
силі і підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з того, що при виданні
оскаржуваного розпорядження, голова
районної державної адміністрації
керувався нормами Закону України «Про
районні державні адміністрації»,
позовні вимоги ОСОБА_2 про задоволення
позову в частині визнання незаконним
та скасування розпорядження голови
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області №
247/А-2012 від 30.05.2013 року «Про скасування
наказу начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області № 334
від 19.11.2007 року «Про призначення ОСОБА_2
на посаду завідуючої дитячим
навчальним закладом «Колосок» в с.
Щербанка Роздільнянського району
Одеської області» підлягає
задоволенню.

В той же час виходячи з матеріалів
справи вбачається, що наказом
начальника відділу освіти № 57 від
31.05.2013 року завідуюча ДНЗ «Колосок»
ОСОБА_2 переведена на посаду вихователя
цього закладу з 31.05.2013 року (а. с. 16).

Даний наказ ОСОБА_2 не оскаржує і
відповідно до заявлених вимог ставить
питання про зобов`язання відповідача
поновити її на посаді завідуючої ДНЗ
«Колосок» с. Щербанка з 19.11.2007 року до
31.05.2013 року - тобто лише у період, коли
вона перебувала на посаді.

Такі вимоги позивача свідчать, що вона
не намагається поновитися на посаді
завідуючої і не оспорює наказ про її
переведення з 31.05.2013 року на посаду
вихователя ДНЗ «Колосок».

При таких обставинах права позивача є
захищеними задоволенням її вимог про
визнання протиправним і скасування
наказу голови Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області № 247/А-2012 від 30.05.2013
року «Про скасування наказу
начальника відділу освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області № 334
від 19.11.2007 року «Про призначення ОСОБА_2
на посаду завідуючої дитячим
навчальним закладом «Колосок» в с.
Щербанка Роздільнянського району
Одеської області».

Крім того, вимога про зобов`язання
відповідача поновити її на посаді
завідуючої ДНЗ «Колосок» с. Щербанка
не може бути задоволена ще і тому, що
голова райдержадміністрації не має
повноважень призначати керівника
державного і комунального дошкільного
навчального закладу. Повноваження щодо
призначення і звільнення керівника
державного і комунального дошкільного
навчального закладу законом надані
відповідному органу управління
освітою.

У якості відповідача Відділ освіти
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області до
участі у справі не залучався, а має
статус третьої особи, на яку за змістом
ЦПК України не можна покладати
обов'язки.

Тому вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області
поновити її на посаді не можуть бути
задоволені.

Районний суд відмовляючи у задоволенні
позову виходив з законності
розпорядження голови
райдержадміністрації та
недоведеності позивачем позовних
вимог, тому в цій частині рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у зв`язку
із неправильно обраним способом
захисту права та заявою вимог до
неналежного відповідача.

Таким чином суд ухвалив помилкове
рішення через неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Судова колегія доходить до висновку
про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає задоволенню частково,
рішення суду першої інстанції
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення її позову до
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області, третя
особа Відділ освіти Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, зобов`язання поновити
на посаді.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського
районного суду Одеської області від 10
грудня 2013 року - скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
Розпорядженняя голови Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області № 247/А-2012 від 30.05.2013
року про скасування наказу начальника
відділу освіти Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області № 334 від 19.11.2007 року
«Про призначення ОСОБА_2 на посаду
завідуючої дитячим навчальним
закладом «Колосок» в с. Щербанка
Роздільнянського району Одеської
області.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили
з моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили рішенням суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук