Справа № 266/327/14-ц
Провадженя№ 2/266/334/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

при секретарі Маросіній Є.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ та
визначення порядку користування
квартирою, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із позовом в якому
просить поділити квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 із
збільшенням його частки та визначити
порядок користування квартирою
виділивши йому кімнату « 2S» площею 11,1м2
(за схемою зазначеною в позовній заяві).
В обґрунтування вимог посилається, що
згідно рішення суду №266/3198/13ц він
являється власником обов'язкової долі
1/8 частини квартири.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та вказав, що вважає
себе власником обов'язкової долі у
спадщини яка залишилася після смерті
його батька ОСОБА_4 Право власності на
квартиру у встановленому законом
порядку не оформлював.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, надала письмові заперечення
в яких позов не визнала, вважає доводи
позивача надуманими та
необґрунтованими.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що рішення суду на яке позивач
посилається скасоване апеляційною
інстанцією. Що у позивача не визначена
частка у спірному майні та право
власності на майно позивачем не набуте.
У зв'язку із чим просив відмовити у
позові.

Суд, вислухав сторони, дослідивши
матеріали справи вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст..10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що право власності
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності №35625 від 12.04.1995р. та за
відповідачем на підставі договору
дарування №187 від 21.01.1999р. по ? частки за
кожним (а.с.15,16, 89-90).

Як вбачається з нотаріальної справи
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.77) і після
нього відкрилася спадщина на спірну
квартиру. За життя померлий залишив
заповіт, яким його частку заповів
відповідачу. (а.с.79). З особового рахунку
на квартиру вбачається, що на час
відкриття спадщини в квартирі
проживали померлий та відповідач.
(а.с.80). Позивач подав заяву про
прийняття спадщини, яка зареєстрована
14.06.2013р. та повідомив про наявність у
нього права на обов'язкову частку у
спадщині оскільки він являється сином
померлого (а.с.83) та інвалідом 1 групи.
(а.с. 82).

В судовому засіданні позивач вказав, що
право власності на свою обов'язкову
частку у встановлений законом порядок
він не оформлював, доказів про
визначення його частки у спадщини, крім
рішення суду та рішення апеляційного
суду, а також те, що він на час смерті
батька проживав з ним за однією адресою
надати суду не може. Про те вважає свої
доводи обґрунтованими, оскільки
нотаріус відмовив йому у вчиненні
нотаріальної дії. (а.с.122).

Проте з такими висновками суд
погодитися не може, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що Рішення
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 13.12.2013р. по справі
№266/3198/13-ц (а.с.14, 46-48) яким визнано право
позивача на обов'язкову 1/8 частку
спірної квартири скасовано рішенням
Апеляційного суду Донецької області
від 05.02.2014р. та в позові в цій частині
відмовлено. Вказане рішення набрало
законної сили та сторонами не
оскаржувалося, про що сторони визнали в
судовому засіданні. (а.с. 52-55).

Інших доказів в обґрунтування права
власності на квартиру позивач суду не
надав.

Згідно ст..3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Способи захисту свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу передбачені ч.2 ст..16 ЦК
України.

Відповідно до ст..328, 334 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Статтею 335 ЦК України встановлено,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Таким чином, оскільки позивачем не
доведено, що він являється
співвласником 1/8 частини спірної
квартири, або являється користувачем
житла на інших правових підставах -
підстави для поділу та визначення
порядку користування спірною
квартирою у позивача відсутні.

Суд не приймає до уваги експертизу від
03.06.2014р. оскільки її висновки
стосуються правових підстав, що
виникають між співвласниками та
користувачами квартири (а.с. 101-105).

Інші доводи позивача суд до уваги не
приймає, оскільки вони не стосуються
предмету позову і не впливають на
обставини справи, ніякими належними,
допустимими та переконливими доказами
не підтверджені, а інші письмові
документи долучені до справи не
містять доказів встановлення
зобов'язань відповідача перед
позивачем відповідно до вимог
викладених у позовній заяві.

Керуючись ст.. 10, 11, 57-62, 64, 84, 88, 208, 209, 212-215,
223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ та визначення порядку
користування квартирою - відмовити
повністю.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області в м. Маріуполі через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Шишилін О. Г.