АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2157/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Кравець Д.І. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В., Поліщук Н.В.
представника відповідача Петренка П.Д.
представника відповідача Карпунцова
В.В Черняк О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги:
представника народного депутата
України Петренка Павла Дмитровича -
Помазанова Андрія Віталійовича,
народного депутата України
Махніцького Олега Ігоровича, народного
депутата України Карпунцова Валерія
Віталійовича на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року ( відкриття
провадження) у справі за позовом
Київської міської ради до народних
депутатів України Петренка Павла
Дмитровича, Карпунцова Валерія
Віталійовича, Махніцького Олега
Ігоровича, третя особа: Виконавчий
орган Київської міської ради ( Київська
міська державна адміністрація) про
визнання відсутності права.
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року було
відкрито провадження у справі за
позовом Київської міської ради до
народних депутатів України Петренка
Павла Дмитровича, Карпунцова Валерія
Віталійовича, Махніцького Олега
Ігоровича, третя особа: Виконавчий
орган Київської міської ради ( Київська
міська державна адміністрація) про
визнання відсутності права.
Не погодившись з ухвалою суду
відповідачі подали апеляційні скарги,
де вказували на те, що зазначена вище
ухвала суду є незаконною та такою, що
винесена з грубим порушенням норм
процесуального права. А саме
недотримання правил підсудності при
відкритті провадження та порушень норм
матеріального права. У зв'язку з чим
просили суд скасувати ухвалу суду
першої інстанції та постановити нову
про повернення позовної заяви
позивачу.

У судовому засіданні апелянти та
представники апелянта підтримали
подані апеляційні скарги та просили
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи
не визнали подані апеляційні скарги,
заперечували проти їх задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається, звертаючись з позовом
до Шевченківського районного суду м.
Києва позивач просив суд визнати
відсутність права у відповідачів
проводити зустрічі з виборцями в
приміщеннях адміністративних будівель
Київської міської ради та виконавчого
органу Київської міської ради (
Київської міської державної
адміністрації) в тому числі за адресою:
м. Київ вул.. Хрещатик, 36 без дозволу
Київської міської ради чи виконавчого
органу Київської міської ради (
Київської міської державної
адміністрації).

Визначаючи підсудність саме
Шевченківському районного суду
позивач виходив з положень ст. 114 ЦПК
України вказуючи на те, що позови, які
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або його основної частини.

Відкриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
дана позовна заява відповідає вимогам
ст. 119, 120 ЦПК, спір підсудний цьому суду.

Звертаючись до суду з апеляційними
скаргами апелянти вказували на те, що
судом не було взято до уваги
відсутність у сторін будь-яких
цивільно - правових відносини щодо
нерухомого майна, зазначеного в позові.
Оскільки, народні депутати мають право
згідно ст.ст.17, 28 Закону України «Про
статус народного депутата України»
безперешкодного доступу до будь-яких
приміщень органів державної влади та
місцевого самоврядування, в тому числі
і для проведення зустрічей з виборцями.
Та не повинні отримувати дозвіл на
здійснення таких дій, а тим, більше не
мають укладати цивільно - правові угоди
на користування відповідними
приміщеннями для реалізації своїх
конституційних повноважень. Зважаючи
на те, що спір з приводу нерухомого
майна, а саме приміщення Київської
міської ради за адресою : м. Київ вул..
Хрещатик, 36 відсутній як такий,
вважали, що провадження у справі не
могло бути відкрито судом за правилами
виключної підсудності.

Зазначаючи також, що у суду були
відсутні підстави і для відкриття
провадження у справі за правилами ст. 109
ЦПК України, так як на момент звернення
до суду з позовом ні один з
відповідачів не був зареєстрованим та
не мешкав у Шевченківському районі м.
Києва. А відтак, суд з урахуванням
положень ст. 115 ЦПК України встановивши
що справа йому не підсудна, вважали що
суд повинен був повернути позов
позивачу для подачі до належного суду
постановивши при цьому ухвалу.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги частково знайшли
своє підтвердження у ході розгляду
справи.

А саме, вирішуючи питання щодо
відкриття провадження у справі, суди
повинні перевіряти належність справ до
їх юрисдикції та підсудності.
Підсудність визначає коло цивільних
справ у спорах, вирішення яких належить
до повноважень конкретного суду першої
інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції
при вирішенні питання щодо відкриття
провадження дійшов хибного висновку
про наявність підстав вважати, що даний
спір виник з приводу нерухомого майна,
застосувавши при цьому правила
виключної підсудності.

Згідно позовної заяви позивачем при
зверненні до суду було визначено
місцезнаходження відповідачів: м. Київ
вул. М. Грушевського, 5, що територіально
не відноситься до Шевченківського
району м. Києва.

У силу вимог ст. 109 ЦПК України позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала
суду про відкриття провадження як така,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права підлягає
скасуванню з подальшим направленням
справи до суду першої інстанції у
відповідності до вимог ст. 312 ЦПК на
новий розгляд для вирішення питання
про відкриття провадження.

У той же час, доводи апеляційної скарги
щодо допущених порушень судом норм
матеріального права, не можуть бути
предметом розгляду апеляційної
інстанції, так як у відповідності до
вимог ст. 293 ЦПК оскарження ухвали про
відкриття провадження можливо лише з
підстав порушення правил підсудності.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311 - 312, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційні скарги: представника
народного депутата України Петренка
Павла Дмитровича - Помазанова Андрія
Віталійовича, народного депутата
України Махніцького Олега Ігоровича,
народного депутата України Карпунцова
Валерія Віталійовича задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року (відкриття
провадження) скасувати.

Питання про відкриття провадження
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення.

Головуючий:

Судді: