АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Cправа № 2020/8250/2012
Провадження №22ц/790/4025/13
Головуючий1 інстанції: Онупко М.Ю.
Категорія: сімейні
Доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів
-Коростійової В.І., Івах А.П.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
правонаступником якої є ОСОБА_3 на
рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 29 квітня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації щлюбу та визнання
права власності,-

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилалась на
те, що з ОСОБА_4 проживала однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з 1991 року по 2009
рік. Вони вели спільне господарство та
мали спільний бюджет родини. У вказаний
період ними було придбано автомобіль
"Тойота Ланд Круйзер Прадо" 4,0, 2004 р.в.,
д.р.н. НОМЕР_1, велику кількість
коштовностей, меблів, аудіо-,
відеотехніки, предметів антикваріату,
рідкісні книги та витвори мистецтва.

Однак з січня 2009 року вони з ОСОБА_4
перестали мешкати разом, оскільки
останній не пускає її додому. У зв'язку
з чим вона була змушена повернутись
жити до своєї квартири.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд встановити факт її
проживання однією сім'єю як чоловік і
жінка з відповідачем, поділити спільне
з відповідачем майно - автомобіль
"Тойота Ланд Круйзер Прадо" 4,0, 2004 р.в.,
д.р.н. НОМЕР_1 та інше майно і зобов'язати
відповідача виплатити їй ? частину
вартості майна в рахунок поділу
спільного майна подружжя - 400 000 грн.

Відповідач проти позову заперечував,
пояснивши, що з 1968 року він перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та від
шлюбу має дітей. З ОСОБА_2 він ніколи не
проживав однією сім'єю, не мав з нею
шлюбних стосунків та спільного
бюджету, не вів з нею спільного
господарства, остання працювала у його
будинку в якості хатньої робітниці.

Рішенням Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 29 квітня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

На це рішення ОСОБА_2 в особі свого
представника ОСОБА_3, подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалите нове рішення про задоволення
позову. При цьому посилається на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; порушення норм
процесуального права.

У зв'язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
померла (актовий запис про смерть №8194
від 16 червня 2013 року), ухвалою суду 23
січня 2014 року до участі у справі в
якості правонаступника був залучений
спадкоємець останньої за заповітом -
ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_4 та
його представник вважали апеляційну
скаргу необгрунтованою, а рішення суду
першої інстанції законним.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

За змістом закону, в порядку глави VI
ЦПК України, встановлюються факти, які
для заявника мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України
судом може бути встановлено факт
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без шлюбу.

Звертаючиcь до суду з даним позовом
ОСОБА_2 просила встановити факт її
проживання однією сім'єю без шлюбу з
ОСОБА_4 та зазначала, що встановлення
такого факту їй необхідно для поділу
спільно нажитого майна, в порядку ст.74
СК України.

Статтею 74 СК України передбачено, що
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому
іншому шлюбі, майно, набуте ними за
час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.20
постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» при
застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ
майна осіб, які проживають у фактичних
шлюбних відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 з
1968 року по теперешній час перебуває у
зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_6
(а.с.83,84,108,111-114), що унеможливлює
застосування до спірних правовідносин
положень ст.74 СК України.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, оскільки він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Той факт, що відповідач у справі ОСОБА_4
з 1968 року по час розгляду справи по суті
перебував у зареєстрованому шлюбі з
іншою жінкою, ОСОБА_2 не спростований і
визнається її правонаступником ОСОБА_3

За змістом ст.3 СК України, якщо особа,
не розірвавши шлюбу, починає спільно
жити з іншою жінкою чи чоловіком, таку
їхню спілку не можна вважати сім'єю у
розумінні зазначеної статті.

За таких обставин суд обгрунтовано
відмовив ОСОБА_2 як у встановленні
факту проживання однією сім'єю
чоловіка і жінки без шлюбу так і у
поділі майна в порядку ст.74 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо
неповного з'ясування обставин справи
безпідставні, носять суб'єктивний
характер, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд
розглядаючи справу оцінив докази по
справі у відповідності до вимог ст. 212
ЦПК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,
правонаступником якої є ОСОБА_3,
відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 29 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий

Судді