Справа № 433/72/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Олександрівська сільська
рада Покровського району
Дніпропетровської області про
усунення перешкод у користуванні,
володінні та розпорядженні нерухомим
майном та земельною ділянкою і
зобов'язання утриматись від певних
дій,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, третя особа Олександрівська
сільська рада про усунення перешкод у
користуванні, володінні та
розпорядженні нерухомим майном та
земельною ділянкою і зобов'язання
утриматись від певних дій. В
обґрунтування позовних вимог
позивачка зіслалася на те, що після
смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 успадкувала ?
житлового будинку з господарськими
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1,
відповідно ? вказаного домоволодіння
успадкувала ОСОБА_2 яка зайняла умовно
виділену ? частину домоволодіння і
стала в ньому проживати. В процесі
володіння спадковим майном у позивачки
виникали непорозуміння з
відповідачкою, яка намагається
користуватися більшою частиною
домоволодіння та господарських
будівель. Рішенням Покровського
районного суду від 18.11.2009 року по
цивільній справі № 2-643/2009 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 домоволодіння,
розташоване в АДРЕСА_1 розділене,
виділено в натурі ОСОБА_1 ? а ОСОБА_2 - ?
частину даного домоволодіння. В ході
вказаного судового розгляду було
встановлено, що ОСОБА_1 займає наступні
кімнати будинку - № 1 - сіни, площею 3.4
кв.м., №2 - кухня 8.8. кв.м., №3 - кімната 8.3
кв.м., №4 - кімната 8.7 кв.м., №5 - кімната 13.2
кв.м., №6 - кімната 8.6 кв.м. Відповідач
займає №1 сіни, площею 6.8 кв.м., №2 -
кладова 4.3 кв.м., №3 сіни 5.1 кв.м., №4
котельня 6.2 кв.м. Загальна площа будинку
складає 72,4 кв.м., а зайняті сторонами
жилі приміщення цього будинку
складають відповідно 51 кв.м. та 21,4 кв.м.,
що майже точно відповідає успадкованим
часткам. Така ж ситуація і з
користуванням надвірними спорудами та
земельною ділянкою. Так у
домоволодінні є Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1
сарай, відповідачка самочинно
користується будь-якою з вказаних
будівель Позивачка вважає, що вона
повинна безперешкодно користуватися
вищевказанами кімнатами, тому просить
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
у користуванні, розпорядженні,
володінні ? частинами домоволодіння, що
розташоване по АДРЕСА_1. Зобов'язати
відповідачку користуватися в
домоволодінні виключно кімнатами, які
вона фактично займає №1 сіни, площею 6.8
кв.м., №2 - кладова 4.3 кв.м., №3 сіни 5.1
кв.м., №4 котельня 6.2 кв.м. та
відокремленим сараєм - В1, а також
земельною ділянкою в межах 0,06 га, а
також зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
не втручатися до кімнат, які фактично
займає ОСОБА_1, тобто № 1 - сіни, площею
3.4 кв.м., №2 - кухня 8.8. кв.м., №3 - кімната 8.3
кв.м., №4 - кімната 8.7 кв.м., №5 - кімната 13.2
кв.м., №6 - кімната 8.6 кв.м. Відповідач
займає №1 сіни, площею 6.8 кв.м., №2 -
кладова 4.3 кв.м., №3 сіни 5.1 кв.м., №4
котельня 6.2 кв.м., №5 кімната 13,2 кв.м., № 6
кімната 8,6 кв.м. та до господарських
будівель Б 1-сарай, Г1-сарай. Загальна
площа будинку складає 72,4 кв.м., а
зайняті сторонами жилі приміщення
цього будинку складають відповідно 51
кв.м. та 21,4 кв.м.

Позивачка та її представники повністю
підтримали позовні вимоги, викладені в
позовній заяві та просять позов
задовольнити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні просить рішення винести на
розсуд суду.

Справу розглянуто заочно відповідно до
ст.224 ЦПК України у відсутності
відповідача, який вдруге не з'явився в
судове засідання не повідомивши
причини неявки. Про час слухання
справи в суді був повідомлений
належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне
рішення, що відповідає положенням
статті 224 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона
являється сусідкою ОСОБА_1, яка
успадкувала спірну частину будинку.
Власниця іншої частини будинку веде
себе агресивно, в будинку два входи.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що
відповідачка являється її сестрою.
Вона проживала в спірному будинку
разом з власницею другої половини
будинку, яка на даний час померла.
Частина будинку відділена, входи різні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивачку, її
представників, свідків, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно рішення Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 18.11.2009 року по справі №
2-643/2009 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
успадкованого будинку задоволено.
Розділено спірний будинок та надвірні
споруди, розташовані за адресою -
АДРЕСА_1 Дніпропетровської області,
виділено в натурі ОСОБА_4 ?, а ОСОБА_2 ?
частину даного домоволодіння.
Розділено присадибну земельну ділянку
домоволодіння, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, виділено в натурі
ОСОБА_4 ?, а ОСОБА_2 ? її частини.

Відповідно до довідки, виданої 15.08.2011
року Олександрівською сільською радою
Покровського району - в АДРЕСА_1
числиться земельна ділянка загальною
площею 0,24 га в тому числі за ОСОБА_7
числиться земельна ділянка 0,18 га, а за
ОСОБА_2 числиться земельна площею 0,06 га.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок, виготовленого 13.07.2011 року
власником ? частини житлового будинку
по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, а ? частини ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 19.01.2011
року, ОСОБА_1 прийняла спадщину, а саме ?
житлового будинку з будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою -
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить ? частини житлового
будинку в АДРЕСА_1, підстава виникнення
права власності - свідоцтво про право
на спадщину.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№2062/2063-13 від 19.12.2013 року фактично площі
54,68 м2, що належить власнику ? частини
домоволодіння по АДРЕСА_1, відповідно
вимог п.2.22 ДБН В. 2.2-15-2005 р. «Будівлі і
споруди. Житлові будівлі. Основні
положення» достатньо для виділу
окремої однокімнатної квартири ОСОБА_1
згідно ідеальної частки. Фактично
площі 18,23 м2, що належить власнику ?
частини домоволодіння по АДРЕСА_1,
відповідно вимог п.2.22, п.2.24 ДБН В. 2.2-15-2005
р. «Будівлі і споруди. Житлові будівлі.
Основні положення» не достатньо для
виділу однокімнатної квартири ОСОБА_2
згідно ідеальної частки. Слід
зазначити, що прим.№2 -кухня- 8,8 кв.м.; №3
-кімната- 8,3 кв.м.; які відповідно
поставленого питання в ухвалі суду
слід виділити в користування ОСОБА_1 не
відповідає даним відображеним у
технічному плані МБТІ від 13.11.2011 року., а
саме щодо площ вищезазначених
приміщень. Але якщо ОСОБА_2 в
користування виділити прим.№1 - сіни,
площею 6,8 кв.м., прим.№2 - кладова 4,3 кв.м,
прим.№3 - сіни - 5.1 кв.м., прим.№4 -
котельня 6.2 кв.м., а інші приміщення у
житловому будинку виділити ОСОБА_1. то
відокремлене користування житловим
будинком з верандою в домоволодінні по
АДРЕСА_1 Покровського району
Дніпропетровської області не
порушуючи чинних вимог ДБН не можливо.
В зв'язку з неможливістю виділення
окремих двох ізольованих квартир
власнику ? та ? часток, не підлягають
розподілу всі господарські будівлі і
споруди, що розташовані в
домоволодінні по АДРЕСА_1 Покровського
району Дніпропетровської області та
земельна ділянка. Варіанти
користування домоволодінням експертом
не розробляються в зв'язку з тим, що
власнику ? частини ОСОБА_2 недостатньо
площі (18,23 м2) для виділення окремої
квартири без порушень чинних вимог ДБН
та відступа від ідеальних часток.

Так, відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом першим частини першої статті 335
цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду України №
6-12 цс 13 від 03 квітня 2013 року
сформульовані наступні правові
позиції: кожен учасник спільної
часткової власності володіє не часткою
майна в натурі, а часткою в праві
власності на спільне майно у цілому. Ці
частки є ідеальними й визначаються
відповідними відсотками від цілого чи
у дробному виразі. При встановленні
порядку користування будинком кожному
зі співвласників передається в
користування конкретна частина
будинку з урахуванням його частки в
праві спільної власності на будинок.
Разом із тим виділені в користування
приміщення можуть бути і неізольовані,
і не завжди точно відповідати належним
співвласникам часткам, оскільки
встановлення порядку користування
майном не припиняє право спільної
часткової власності на це майно. Виділ
часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності. Якщо
виділ (поділ) технічно можливий, але з
відхиленням від розміру ідеальних
часток співвласників з урахуванням
конкретних обставин поділ (виділ) може
бути проведений зі зміною ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації співвласнику, частка якого
зменшилась.

У пункті шостому Постанови Пленуму ВС
України №7 від 04.10.1991 року роз'яснено:
«Якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку».

Таким чином, виділ частки в натурі із
зміною розміру ідеальної частки може
мати місце виключно у випадку, якщо
такий виділ допускається законом і є
технічно можливим (183 ЦК України). Якщо
об'єктом виділу є житлове приміщення,
то виділена частка має відповідати
поняттю «житло», визначеному ст.379,
ст.380, ст.382 ЦК України.

Так, у матеріалах справи відсутні
належні і допустимі докази, якими б
підтверджувалася технічна можливість
виділу в натурі часток обох
співвласників таким чином, щоб
виділені частини спірної квартири були
ізольованими та могли окремо
функціонувати як житло.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 у частині виділу її частки в
натурі є безпідставними та задоволенню
не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись,
ст.ст.209, 215, 218 ЦПК ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволеннні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Олександрівська сільська
рада Покровського району
Дніпропетровської області про
усунення перешкод у користуванні,
володінні та розпорядженні нерухомим
майном та земельною ділянкою і
зобов'язання утриматись від певних дій
- відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
О.С. Пустовар