Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року.
смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючої судді Денисюк М.В., за участю
секретаря судового засідання
Янковської Г.І, розглянувши у
відкритому судовому засідання в смт.
Рокитне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,

в с т а
н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача , просить
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
договором позики в сумі 96000 гривень,
три відсотки річних від просроченої
суми , що складає 4800 гривень та 1008
гривень сплаченого судового збору,
мотивуючи тим, що 28 квітня 2012 року між
ним та відповідачем укладений договір
позики, згідно якого відповідач
отримав від нього 96000 гривень коштів,
які зобов»язувався повернути до 28
травня 2012 року.

Кошти відповідачем не
повернуті. Просить позов задовільнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явився, надіслав
письмову заяву про розгляд справи без
його участі , просить позов
задовільнити в повному обсязі, не
заперечує про ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, про час дату і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до ч.2,3 п.5 ст
.74 ЦПК України, позивач не заперечує
проти заочного розгляду справи, а тому
суд вирішує справу на підставі наявних
у ній доказів.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, так
як розгляд справи здійснюється судом
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦПК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові ) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суми позики ) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно договору позики від 28
квітня 2012 року ОСОБА_2 (позичальник)
отримав від ОСОБА_1 (позикодавця )
грошові кошти в сумі 12 тисяч доларів
США , що складало 96 000 гривень, строком
до 28 травня 2012 року ( а.с.9).

Відповідно до службового
розпорядження Національного Банку
України офіційний курс гривні до 100
доларів США станом на 12 лютого 2014 року
складає 855-07( а.с.31).

В силу ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1049 позичальник
зобов»язаний повернути позикодавцеві
позику у такій самій сумі і у строк та в
порядку, що встановлено договором.

В позовній заяві позивач
стверджує, що грошові кошти в сумі 96000
відповідачем не повернуті.

Відповідно до ст.1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов»язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання,на вимогу кредитора,
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить стягнути з
відповідача три проценти річних від
просроченої суми, а саме 4800 гривень.
Суд вважає суму обґрунтованою, так як 3
проценти річних від 96 000 гривень
складають 2880 гривень або 240 гривень
щомісячно (2880 : 12= 240 ), час просрочення з
квітня 2012 року по січень 2014 року
складає 20 місяців, або 4800 гривень ( 20 х240=
4800).

За вказаних обставин суд
приходить до висновку, що підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача заборгованість за
договором позики в сумі 100800 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88
ЦПК України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати. Позивачем документально
підтверджено сплачених 1008 гривень
судових витрат (а.с. 1 ), які суд
присуджує з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526,530,625, 1046, 1050
ЦК України, ст. 213-215, 224- 226 ЦПК України,
суд

в и р і ш и
в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики, задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_2,
заборгованість по договору позики в
сумі 96000 (дев»яносто шість тисяч)
гривень, три відсотки річних в сумі 4800 (
чотири тисячі вісімсот) гривень та 1008 (
одна тисяча вісім) гривень витрат по
сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Рівненської області
через Рокитнівський районний суд
Рівненської області шляхом подання в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області

М.В. Денисюк