Справа № 141/547/13-ц Провадження №
22-ц/772/250/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Слісарчук О. М.Категорія:
48Доповідач: Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі : головуючого -
судді Іванюка М.В, суддів Камзалова В.В.
та БереговогоО.Ю, при секретарі Руденко
О.М, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Оратівського районного суду від 21
листопада 2013р. у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - відділ
державної виконавчої служби
Оратівського районного управління
юстиції) про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах та зміну
розміру аліментів на утримання
неповнолітнього сина та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів, --

В С Т А Н О В
И Л А :

В липні 2013р. ОСОБА_2. звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3. про звільнення
від заборгованості по сплаті аліментів
та від сплати аліментів. Зазначив, що
згідно з рішенням Оратівського
районного суду від 23 жовтня 2001р. з нього
стягуються аліменти на користь
відповідачки на утримання сина
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у
розмірі 1 / 4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно. З кінця 2011р.
позивач тяжко захворів і у нього
виникли проблеми з працевлаштуванням
та зі сплатою аліментів (а.с. 2-3).
Уточнюючи позовні вимоги, він зазначив,
що державний виконавець безпідставно
нарахував йому заборгованість по
сплаті аліментів в сумі 22991 грн. 90 коп.
Просив звільнити його від вказаної
заборгованості, а також вирішити
питання про стягнення з нього
аліментів не у розмірі 1 / 4 частини від
заробітку, а у твердій грошовій сумі -
по 400грн. щомісячно( а.с. 47-49).

В жовтні 2013р. ОСОБА_3 посилаючись на
положення ст.ст. 194, 196 СК України,
звернулася в суд з зустрічним позовом
до ОСОБА_2. про стягнення з нього
неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів у розмірі 259118грн.71 коп(а.с.
114-116).

Рішенням Оратівського районного суду
від 21 листопада 2013р. у задоволенні
заявлених позовних вимог сторонам було
відмовлено.

ОСОБА_3 не оскаржувала в апеляційному
порядку дане рішення стосовно відмови
у задоволенні її зустрічного позову.

ОСОБА_2. у своїй апеляційній скарзі
просить змінити рішення суду першої
інстанції, задовольнивши його позовні
вимоги, а в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
залишити рішення без змін(а.с. 176-178).
Вважає, що відмовляючи йому в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції належним чином не встановив
обставини, що мають значення для
справи, порушив норми процесуального
права та невірно застосував норми
матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_2. підтримала
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6. просить
відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав :

Відмовляючи ОСОБА_2. у задоволенні його
вимог, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що у даному випадку
відсутні правові підстави для його
звільнення від заборгованості по
сплаті аліментів, які передбачені ч.2
ст.197 СК України. Позивач так і не довів
суду наявності у нього тяжкої хвороби.
А дані магнітно-резонансної
томографії, на які він посилається( а.с.
5), не можуть бути прирівняні до
відповідного медичного висновку про
наявність у нього тяжкого
захворювання. Встановлено, що ОСОБА_2.
група інвалідності не визначалася.
Наявність у нього ще однієї дитини від
іншого шлюбу також не є підставою для
його звільнення від заборгованості по
сплаті аліментів.

Також колегія суддів звертає увагу на
те, що ОСОБА_2. не оскаржував дії
державного виконавця в порядку,
визначеному розділом VII ЦПК України. У
зв'язку з цим його посилання на
безпідставність нарахування
заборгованості по сплаті аліментів в
ході проведення виконавчих дій слід
вважати голослівним.

Посилання апеляційної скарги на те, що
суд, мовляв, безпідставно відмовив у
вирішенні питання про стягнення з
позивача аліментів у твердій грошовій
сумі - по 400грн, також на увагу не
заслуговують. Адже ОСОБА_2. так і не
надав суду належних доказів про
погіршення його матеріального
становища, що він взагалі не має
ніякого заробітку, що він був
зареєстрований у центрі зайнятості,
тощо. Зрозумілих доводів в
обгрунтування неможливості стягнення
з нього аліментів у частині від усіх
видів доходу він не навів. А в випадку
задоволення його вимог розмір
аліментів - 400грн. буде меншим від 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, що є недопустимим
згідно ч.2 ст.182 СК України. При цьому
слід враховувати ту обставину, що
встановлений чинним законодавством
прожитковий мінімум для дитини
відповідного віку має тенденцію до
постійного зростання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 209, 218
ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
21 листопада 2014р. у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :