РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12224/13-ц

пр. № 2-о/759/27/14

11 лютого 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

народних засідателів Висоцького В.В.,
Сушкевича Я.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю прокурора Барадатової А.Є.

заявника ОСОБА_1, представника
заінтересованої особи Шевчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Орган
опіки та піклування Святошинської
районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання особи
недієздатною, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про визнання недієздатною його
доньки ОСОБА_3, яка перебуває на обліку
в психоневрологічному диспансері №4, є
інвалідом 2 групи, страждає на психічне
захворювання, оскільки за станом свого
здоров'я не розуміє значення своїх дій
та не керує ними.

В судовому засіданні заявник повністю
підтримав свої вимоги за
вищенаведеними обставинами.

Представник органу опіки та
піклування Святошинської районної
державної адміністрації у м. Києві
вважає, що дана заява не може
розглядатися у зв'язку з відсутністю
висновку судово-психіатричної
експертизи.

Прокурор в судовому засіданні
висловила свої заперечення проти
заяви, оскільки заявник на
підтвердження заяви доказів суду не
надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги заяви не обгрунтовані і такі, що
не підлягають задоволенню за наступних
підстав .

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 39 ЦК
України, громадянин, який внаслідок
своєї душевної хвороби або недоумства
не може розуміти значення своїх дій або
керувати ними може бути визнаний судом
недієздатним в порядку передбаченим
ЦПК України .

Суд ухвалою від 15.08.2013р.для
визначення психічного стану ОСОБА_3
призначав судово-психіатричну
експертизу, але заявник будучи тричі
належним чином повідомлений про
необхідність забезпечити явку ОСОБА_3
до Київського міського центру
судово-психіатричної експертизи,
вимоги ані центру ані суду не виконав, у
зв'язку з чим матеріали цивільної
справи повернуті до суду без виконання
проведення амбулаторної
судово-психіатричної експертизи.

Заявником також на підтвердження
психічного стану ОСОБА_3 надано лише
довідку з Київської міської клінічної
психоневрологічної лікарні №1, згідно
якої ОСОБА_3 страждає хронічним
захворюванням у формі шизофренії /а.с.6/,
але при цьому не зазначено, що остання
не може не може розуміти значення своїх
дій або керувати ними.

За наведених вище обставин вимоги
заявника є такими, що необгрунтовані та
не доведені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. 240 ЦПК
України судові витрати по провадженню
справи про визнання громадянина
недієздатним відносяться за рахунок
держави .

Згідно викладеного та керуючись ст 39
ЦК України, ст.ст. 10,11, 30, 60, 62, 212-215 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Народні засідателі: