Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/770/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11" лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
особі їх представника ОСОБА_4 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 до
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобелнерго» про визнання
рішення незаконним, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в особі їх представника ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» про визнання
рішення незаконним.

У позові зазначали, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, однак з 2011 року у приміщенні за
вказаною адресою не мешкають, на
підставі договору найму від 15.12.2012 року
в їх квартирі проживають ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

18 квітня 2013 року, у ході перевірки
за вказаною адресою, працівниками
відповідача було зафіксовано
порушення ПКЕЕН та складено акт №00131776
про виявлення порушення, а саме, про
самовільне підключення
електропроводки до електричної мережі
іншого власника мереж з підключенням
схеми обліку, із зазначенням у акті, що
він складений у присутності
квартиранта ОСОБА_6

14 травня 2013 року, за результатами
засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил користування
електричною енергією, було складено
протокол № 505, в якому зроблено
висновок про причетність споживача до
виявленого порушення, визначено розмір
збитків у сумі 2 150 грн. 81 коп. та обсяг 4
280 кВт/год.

Із складеним за їх відсутності
актом про порушення №00131776 від 18.04.2013
року та з рішенням комісії, оформленим
протоколом №505 засідання комісії з
розгляду актів про порушення Правил
користування електричної енергією для
населення від 14.05.2013 року, вони не
згодні, оскільки як на момент виявлення
порушення, так і за два роки до цього
приміщенням квартири не користувались
і їх вини у порушенні немає.

В протоколі засідання комісії з
розгляду актів про виявлення порушення
Правил користування електроенергією
для населення в якості побутового
споживача зазначено ОСОБА_7, хоча
споживачем він не являється, бо за
адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає.

Посилаючись також на те, що акт
складений з порушенням ПКЕЕ та
Інструкції по складанню актів і
проведенню експертизи приладів обліку
з розглядом їх в комісії та обчисленням
збитків внаслідок порушення
споживачем ПКЕЕ для населення,
оскільки не містить обов'язкових
відомостей, в ньому не зазначені
об'єктивні обставини на підтвердження
безоблікового споживання електричної
енергії, його складання проведено без
присутності споживача, що свідчить про
відсутність об'єктивних доказів
розкрадання позивачами
електроенергії, дії відповідача
вважають незаконними і з цих підстав
просять визнати недійсним акт про
порушення №00131776 від 18.04.2013 року,
складений працівниками ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за адресою:
АДРЕСА_1, та скасувати рішення комісії
ВАТ «Запоріжжяобленерго» , оформлене
протоколом № 505 засідання комісії з
розгляду актів про виявлення порушення
Правил користування електричною
енергією для населення від 14.05.2013 року.
Судові витрати покласти на
відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 16
грудня 2013 року у задоволені позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2та
ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять рішення скасувати та ухвалити
нове, рішення, яким з позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

У засідання апеляційного суду як
представник ОСОБА_4, яка належним чином
повідомлена про слухання справи
повісткою в електронній формі за
допомогою SMS повідомлення
відповідно до заяви від 02.12.2013 року
(а.с.20), так і ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які в силу
ч.5 ст. 76 ЦПК України вважаються
повідомленими про слухання справи
представником, не з"явились, тому
справа розглядається в порядку ч.2 ст.
305 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
перевіривши законність і
обгрутованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 18 квітня
2013 року, у ході перевірки за адресою:
АДРЕСА_1, за якою зареєстровані
позивачі, працівниками ВАТ
„Запоріжжяобленерго" було складено
акт №00131776 про виявлення порушення
ПКЕЕН, а саме, про самовільне
підключення електропроводки до
електричної мережі іншого власника
мереж з підключенням схеми обліку, із
зазначенням у акті, що він складений у
присутності квартиранта
ОСОБА_6(а.с.11).

14 травня 2013 року, за результатами
засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил користування
електричною енергією, було складено
протокол № 505, в якому зроблено
висновок про причетність споживача до
виявленого порушення, визначено розмір
збитків у сумі 2 150 грн. 81 коп. та обсяг 4
280 кВт/год(а.с.12).

В обгрунтування вимог про
визнання зазначеного акта недійсним та
про скасування оформленого протоколом
№ 505 від 14.05.2013 року рішення комісії з
розгляду акта про виявлення порушення
ПКЕЕН ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі їх
представника ОСОБА_4 посилалися,
зокрема, на те, що вказаний акт
працівниками відповідача складено з
порушенням чинного законодавства, у
тому числі вимог Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року №
1357, без врахування того, що фактично
вони не є користувачами електричної
енергії, оскільки за місцем реєстрації
не проживають тривалий час.

Ухвалюючи рішення про відмову
у задоволенні зазначених вимог, суд
правильно визначив характер спірних
правовідносин сторін та прийшов до
висновку, що предметом спору фактично
є правомірність складання
працівниками ВАТ „Запоріжжяобленерго"
акта про порушення ПКЕЕН та
нарахування збитків за позаоблікове
використання електроенергії, однак
зміст заявлених при цьому позивачами
правових вимог не передбачений чинним
законодавством в якості способу
захисту прав у розумінні ст. 16 ЦК
України.

Висновок суду є правомірним і
погоджується з вимогами матеріального
та процесуального права.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаний або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15
ЦК України цивільні права і обов"язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільноо законодавста. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту
суб"єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способівзахисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може
скористатися не будь-яким, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Судом встановлено, що акт про
порушення Правил користування
електричною енергією №00131776, складений
18 квітня 2013 року працівниками ВАТ
„Запоріжжяобленерго", як посадовими
особами, та оформлене протоколом № 505
рішення комісії від 14.05.2013 року про
нарахування збитків, є внутрішніми
документами ВАТ „Запоріжжяобленерго",
які безпосередньо не покладають на
позивачів певних обов"язків, а відтак
не порушують їх права та інтереси.

Такий висновок суду є
правильним, оскільки сам по собі
складений працівниками
електропостачальної організації акт
про порушення Правил користування
електричною енергією для населення є
лише фіксацією такого порушення, що
було виявлено під час перевірки
дотримання цих Правил, тому оскарження,
як дії, лише факту складання такого
акта, який є різновидом претензії, не
передбачено чинним законодавством в
якості способу захисту прав.

Зазначений акт може бути
визнаний в якості доказу під час
вирішення іншого спору, зокрема, при
заявленому позові про відшкодування
матеріальних збитків від самовільного
підключення до електромережі, при
вирішенні якого суд зобов"язаний
перевірити та дати оцінку цьому акту у
сукупності з іншими доказами.

Ті докази та обставини, на які ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_4
посилаються в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
встановленні судом першої інстанції
були дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи
правильність судового висновку не
спростовують і підстав для скасування
судового рішення в порядку ст. 309 ЦПК
України не містять.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
особі їх представника ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року
по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: