Провадження № 2/711/479/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Придніпровський районний
суд

м. Черкаси

В складі: головуючого - судді
Колода Л.Д.

при секретарі
Бойко Ю.О.

з участю адвоката
ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визначення порядку
користування квартирою, поділ
спільного майна подружжя, витребування
майна з чужого незаконного володіння

та за позовом третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно ,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування квартирою, поділ
майна подружжя, усунення перешкод в
користуванні квартирою та
зобов»язання припинити дії, що
порушують право на проживання в
квартирі. Ухвалою суду від 11 лютого 2014
року позов в частині усунення перешкод
в користуванні квартирою та
зобов»язання припинити дії, що
порушують право на проживання в
квартирі - залишено без розгляду.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що згідно ч.1 ст.114, ч.2 ст.118 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини. Позивач має право
об'єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, пов'язаних між собою. ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 17.09.2011 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Ватутінського
міського управління юстиції у
Черкаській області, актовий запис №69
(повторне свідоцтво про шлюб серія
НОМЕР_1). Від шлюбу сторони мають доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2 від 21.02.2013 року)
.

Позивач ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_5
з 18.04.2013 року перебувають на утриманні
батьків позивача та проживають в
батьківській садибі АДРЕСА_2.
Відповідач ОСОБА_3 до дружини ОСОБА_2 та
малолітньої доньки ОСОБА_5 не
приїжджає, допомоги не надає .Ця
обставина підтверджується актом
депутата Єрківської селищної ради від
26.04.2013 року і рішенням
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 27.09.2013 року в
цивільній справі №698/491/13-ц (ч.3 ст.61 ЦПК
України), яким з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
всіх видів його доходів, але не менше 30,0
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2013 року
і до повноліття дитини.

За час шлюбу сторони придбали майно :
квартиру АДРЕСА_1, частка кожного з
подружжя 1/2 Загальна площа квартири 44,6
кв.м., житлова - 27,6 кв.м., коридор літ.
1, площею 6,4 кв.м., двох ізольованих
кімнат літ.2 і літ.3, площею 17,2 кв.м. і
10,4 кв.м. відповідно , балкону , площею 0,9
кв.м., вихід до якого здійснюється з
кімнати літ.2, кухні літ.4, площею 5,9
кв.м., ванної кімнати літ.5 - 2,1 кв.м.,
туалету літ.6 - 1,1 кв.м, вбудованої шафи
літ.7, площею 0,6 кв.м..

Квартира придбана по договору
купівлі-продажу квартири від 13.06.2012
року, реєстр №1890, посвідченому
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_7; (
витяг з державного реєстру правочинів
від 13.06.2012 року №11442301; витяг про
державну реєстрацію прав від 14.06.2012
року №34487109, реєстраційний номер 33629726;
дублікат технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1) ;

Крім цього сторони в період
спільного сімейного проживання
придбали праску марки V1TEK VT 1209 вартістю
242,12 грн.; ліжко з ДСП, вартістю 1 500 грн. ;
пральну машину марки LG-1051, вартістю 3 350
гривень; тарілки 12 штук , вартістю 102
грн., тарілки 12 штук вартістю 114 грн.,
тарілки 6 штук, вартістю 63 грн.,
тарілки 2 штуки , вартістю 21 грн.,
тарілки 2 штуки , вартістю 18 грн.;
виделки 12 штук, вартістю 108 грн.; ложки
12 штук , вартістю 108 грн.; ложки чайні 12
штук, вартістю 72 грн.; чашки 6 штук
вартістю 72 грн.; рознос , вартістю 12,3
грн.; каструлю , вартістю 45 грн.;
каструлю, вартістю 56,8 грн.; рушники 2
штуки на суму 96 грн.; газову плиту марки
Indesit k 36660 х, вартістю 3 550 гривень; стіл
кухонний та табуретки кухонні 8 штук,
загальною вартістю 1 090 грн.; диван
«Лілія» , вартістю 2 720 грн.; шафу-купе
колір «Яблуня», вартістю 4 120 грн.;
мікрохвильову піч марки GAZ LG-1901,
вартістю 650 грн. , а всього на суму 18 330
грн. 22 коп.

Відповідач ОСОБА_3 без погодження
із позивачем ОСОБА_2, замінив замки на
вхідних дверях в квартиру, не надає
ОСОБА_2 ключі від змінених замків, не
допускає її і малолітню дочку ОСОБА_5 в
квартиру, чим порушує право останніх
щодо 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 без погодження із
ОСОБА_2, як із співвласником майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, здійснив своє
право спільної сумісної власності
відносно рухомого майна шляхом його
вилучення із квартири та переміщення в
невідоме місце.

В квартирі знаходилося придбане 14.11.2008
року майно, що є особистою приватною
власністю ОСОБА_2 - багато
функціональний пристрій Canon i-sensys MF4018,
який ОСОБА_3 також вилучив з квартири і
вивіз в невідоме місце та не повернув
власниці, чим порушив право власності
ОСОБА_2 Дана обставина підтверджується
гарантійним талоном на багато
функціональний пристрій Canon i-sensys MF4018,
висновком Придніпровського РВ УМВС від
16.07.2013 року та від 06.11.2013 року.

Сторони не можуть дійти взаємної згоди
щодо здійснення права відносно майна,
яке належить кожному з них на праві
спільної часткової власності, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. ОСОБА_2 вважає, що
спір має бути вирішений судом, її право
захищене в передбачений законом спосіб
шляхом встановлення порядку
користування квартирою і поділу майна,
що є об'єктом спільної власності
подружжя.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що їй та
проживаючій з нею малолітній ОСОБА_5
має бути надана в користування і
володіння в натурі ізольована кімната
літ.2, площею 17,2 кв.м. і балкон, площею 0,9
кв.м. Відповідачу ОСОБА_3 має бути
надана в користування і володіння в
натурі ізольована кімната літ.3, площею
10,4 кв.м. Допоміжні приміщення
квартири - коридор літ.1, площею 6,4 кв.м.,
кухня літ.4, площею 5,9 кв.м, ванна
кімната літ.5 , площею 2,1 кв.м., туалет
літ.6, площею 1,1 кв.м., вбудована шафа
літ.7, площею 0,6 кв.м. надати в
користування і володіння в натурі
ОСОБА_2, малолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_3

З огляду на те, що ОСОБА_3 вивіз майно з
квартири, то позивач ОСОБА_2 вважає за
доцільне присудити ОСОБА_3 рухоме
майно в натурі, а на її користь стягнути
з відповідача грошовий еквівалент
його вартості в сумі 9 165,11 грн.

На підставі викладеного
просить постановити рішення, яким
встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_5 надати в
користування і володіння ізольовану
кімнату літ.2, площею 17,2 кв.м. з балконом,
площею 0,9 кв.м. ОСОБА_3 надати в
користування і володіння в натурі
ізольовану кімнату літ. 3, площею 10,4
кв.м. Допоміжні приміщення квартири -
коридор літ. 1, площею 6,4 кв.м. , кухню
літ.4, площею 5,9 кв.м., ванну кімнату
літ.5, площею 2,1 кв.м, туалет літ.6,
площею 1,1 кв.м., вбудовану шафу літ.7 ,
площею 0,6 кв.м. залишити в спільному
користуванні. Провести поділ майна ,
виділивши ОСОБА_3 речі домашнього
вжитку, посуд та побутову техніку на
загальну суму 18 330 грн. 22 коп. Стягнути
із відповідача на користь позивача
грошову компенсацію в сумі 9 165 грн. 11
коп. Витребувати у ОСОБА_3
багатофункціональний пристрій марки
Canon i-sensys MF4018 і передати його ОСОБА_2.
Стягнути з відповідач на користь
позивач судові витрати.

Третя особа , що заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_4 23.01.2014 року звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно та
стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що
ОСОБА_2 подано позовну заяву до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування нерухомим майном
, поділ майна, що с об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
витребування майна з протиправного
володіння, припинення дії, яка порушує
право.

Згідно ст.34 ЦП К України передбачено,
що треті особи, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмету спору,
можуть вступити у справу до закінчення
судового розгляду, пред'явивши позов до
однієї чи обох сторін. Ці особи мають
усі процесуальні права та обов'язки
позивача. Після вступу в справу третьої
особи, яка заявила самостійні вимоги
щодо предмета спору, справа за
клопотанням цієї особи розглядається
спочатку.

ОСОБА_4 із позовної заяви виявив, що
об'єктом розподілу спільного сумісного
майна є шафа - купе «Яблуня» з трьома
дзеркалами, яка куплена у ФОП ОСОБА_8. 27
лютого 2013 року та диван «Лілі я», який
куплено 02 березня 2013 року у ФОП ОСОБА_9

15 січня 2014 року був складений акт
про те, що у ОСОБА_2 є ключ від квартири
АДРЕСА_1 і тому є вільний доступ до
квартири, перелічене майно, яке
знаходиться в квартирі, в цей акт
включено і шафу та диван.

Для того, щоб майно третьої особи ,
яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 не
було предметом поділу спільного майна
подружжя, третя особа змушений
звернутися до суду за захистом свого
права власності.

Згідно ст.392 ЦК України
встановлено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Право власності ОСОБА_4
підтверджується договором № 0002 від 02
березня 2013 року , укладеного між ним та
фізичною особою підприємцем ОСОБА_10
Згідно якого ФОП ОСОБА_10
зобов'язувався виготовити «Шафу купе»
розміром 2200мм х 600мм х 2440мм з ДСП
кольору «Яблуня», система «Срібло»,
верхня частина шафи у вигляді хвилі,
фасад, три дзеркала, а ОСОБА_4
зобов'язався прийняти і сплатити за
товар 4355 грн. 02 березня 2013 року ОСОБА_10
передав третій особі шафу - купе, а він
розрахувався у повному обсязі. Також
цього дня заявник у фізичної особи -
підприємця ОСОБА_9 придбав диван
«Лілія» (пружинний блок) з тканини «Ibitsa
grey» про, що свідчить договір №938 від
02.03.2013 року. Цього ж дня вищезазначені
меблі були передані ОСОБА_3 у
безоплатне користування у присутності
свідків, про що свідчить копія договору
позики.

Позивач ОСОБА_2, як вбачається з
позову не визнає його право власності
на меблі шафу та диван «ІІІафа купе»,
хоч у сина та невістки шафи та дивана
ніколи не було, а зазначені в акті від 15
січня 2014 року диван і шафа - купе, саме
ті меблі, які ним були передані ОСОБА_3
у безоплатне користування.

В зв»язку з цим просить
постановити рішення, яким визнати за
ним право власності на «Шафу - купе» ,
розміром 2200мм х 600мм х 2440мм з ДСП
кольору «Яблуня», система «Срібло»,
верхня частина шафи у вигляді хвилі,
фасад три дзеркала, диван «Лілія»
(пружинний блок) з тканини «Ibitsa grey».
Розгляд справи розпочати спочатку.

Позивач, вона ж відповідач по
позову третьої особи ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов свій позов підтримала,
позов ОСОБА_4 не визнала та суду
пояснила, що вона та відповідач ОСОБА_3
зареєстрували шлюб 17.09.2011 року . Від
цього шлюбу мають доньку ОСОБА_5, на
утримання якої з відповідача по
рішенню суду стягнуті аліменти. В
період шлюбу вони за спільні кошти
придбали квартиру АДРЕСА_1, речі
домашнього вжитку, меблі, побутову
техніку. Вищевказані речі придбавали
за спільні кошти та гроші, що їм
подарували родичі та друзі на
народження доньки. З квітня 2013 року
вона з дитиною проживає у своїх батьків
в смт. Єрки, Катеринопільського району,
Черкаської області. В період, коли вона
була відсутня по місцю проживання,
відповідач змінив замок на вхідних
дверях , а також в невідомому їй
напрямку вивіз посуд, праску, газову
плиту, мірохвильову піч. Також їй на
праві особистої власності належить
багафункціональний пристрій Canon, він
теж зник із квартири. З даного приводу
вона зверталася у органи міліції,
проведено перевірку та нею отримано
висновки. Поскільки доступ до квартири
мав тільки відповідач, то вважає, що
йому слід виділити всі речі на суму 18
330 грн. 22 коп., а на її користь стягнути
грошову компенсацію в сумі 9 165 грн.
11коп. Крім цього просила постановити
рішення, яким їй та малолітній ОСОБА_5
надати в користування і володіння
ізольовану кімнату літ.2, площею 17,2 кв.м.
з балконом, площею 0,9 кв.м., а ОСОБА_3
надати в користування і володіння
ізольовану кімнату літ. 3, площею 10,4
кв.м. Допоміжні приміщення квартири -
коридор літ. 1, площею 6,4 кв.м. , кухню
літ.4, площею 5,9 кв.м., ванну кімнату
літ.5, площею 2,1 кв.м, туалет літ.6,
площею 1,1 кв.м., вбудовану шафу літ.7 ,
площею 0,6 кв.м. в спільне користування .
Крім цього просила зобов»язати
відповідача повернути їй
багафункціональний пристрій Canon, так
він придбаний до укладення шлюбу 14.11.2008
року. Судові витрати стягнути з
відповідача на її користь. В зв»язку з
цим просила постановити рішення, яким
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, його
представник по довіреності ОСОБА_12 в
судовому засіданні позов не визнали,
підтримали заперечення на позов та
суду пояснили, що квартира АДРЕСА_1,
придбана сторонами по договору
купівлі-продажу, в якому вказано, що
належить їм по 1/2 частині кожному.
Відносно визначення порядку
користування житловим приміщенням
заперечує повністю, так як
запропонований позивачкою порядок
користування квартирою, порушить його
право на 12 частину вказаної квартири, а
кімната розміром 10, 4 кв.м. не відповідає
його частці в майні. Що ж стосується
заміни замків на дверях, то будучи
відсутнім по місцю проживання в квітні
2013 року, позивач виїжджаючи до своїх
батьків з квартири забрала
холодильник, що належить її батькам ,
дитяче ліжко, спальне ліжко, дитячий та
свій одяг, телевізор марки LG, шкатулку з
виробами із дорогоцінних металів,
грошову карту з коштами в сумі 3 500 грн.
В кінці червня 2013 року позивач
перебував у своїх батьків в
Драбівському районі, а позивач
навмисно змінила замки на дверях та
забрала чотири трилітрові банки, дві
вудки «Спінінга». Тому в серпні 2013 року
він був змушений за власні кошти
змінити замки на дверях, отримавши
дозвіл від дільничного міліціонера та
голови правління будинку. Перед
заміною замків акт опису майна, що
знаходиться в квартирі не складав. В
зв»язку з цим просив в позові
відмовити.

Третя особа , що заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов підтримав, просив
позов задовольнити та пояснив, що його
син ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_2 спільно
проживали до квітня 2013 року, після чого
остання залишила сім»ю та проживає у
своїх батьків. Шафу -купе «Яблуня» він
придбав у ФОП ОСОБА_10 а диван «Лілія» -
у ФОП ОСОБА_9 02.03.2013 року за власні
кошти. В цей же день він разом з
дружиною ОСОБА_14 передав вищевказані
речі в позику своєму синові ОСОБА_3 в
присутності чотирьох свідків. ОСОБА_2 з
приводу передачі речей згоду не
запитували. Поскільки він придбавав
шафу та диван за власні кошти, просив
постановити рішення, яким визнати за
ним право власності на вищевказане
майно. В подальшому в судове засідання
не з»явився, подав заяву, в якій просив
справу слухати в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази справи, в результаті їх повного,
об»єктивного та всебічного
дослідження, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до
часткового задоволення, а позов
третьої особи ОСОБА_4 до задоволення не
підлягає з наступних підстав. Судом
встановлено, що сторони уклали шлюб
17.09.2011 року, про що у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Ватутінського міського управління
юстиції у Черкаській області складено
актовий запис №69 (повторне свідоцтво
про шлюб серія НОМЕР_1).

Від шлюбу сторони мають доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2 від 21.02.2013 року)
.

Позивач ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_5
з 18.04.2013 року перебувають на утриманні
батьків позивача та проживають в
батьківській садибі АДРЕСА_2. Ця
обставина підтверджується актом
депутата Єрківської селищної ради від
26.04.2013 року . Згідно рішення
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 27.09.2013 року в
цивільній справі №698/491/13-ц, із ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів його доходів, але не
менше 30,0 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 05.06.2013 року і до повноліття
дитини.

В період спільного сімейного
проживання сторони на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
13.06.2012 року, реєстр №1890, посвідченого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
придбали квартиру АДРЕСА_1, частка
кожного з подружжя 1/2 . Загальна площа
квартири 44,6 кв.м., житлова - 27,6 кв.м.,
коридор літ. 1, площею 6,4 кв.м., двох
ізольованих кімнат літ.2 і літ.3, площею
17,2 кв.м. і 10,4 кв.м. відповідно , балкону
, площею 0,9 кв.м., вихід до якого
здійснюється з кімнати літ.2, кухні
літ.4, площею 5,9 кв.м., ванної кімнати
літ.5 - 2,1 кв.м., туалету літ.6 - 1,1 кв.м,
вбудованої шафи літ.7, площею 0,6 кв.м..
Факт належності сторонам квартири
також підтверджується витягом з
державного реєстру правочинів від
13.06.2012 року №11442301; витягом про державну
реєстрацію прав від 14.06.2012 року №34487109,
реєстраційний номер 33629726; дублікатом
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1.

Крім цього сторони в період
спільного сімейного проживання
придбали праску марки V1TEK VT 1209 вартістю
242,12 грн.; ліжко з ДСП, вартістю 1 500 грн. ;
пральну машину марки LG-1051, вартістю 3 350
гривень; тарілки 12 штук , вартістю 102
грн., тарілки 12 штук вартістю 114 грн.,
тарілки 6 штук, вартістю 63 грн.,
тарілки 2 штуки , вартістю 21 грн.,
тарілки 2 штуки , вартістю 18 грн.;
виделки 12 штук, вартістю 108 грн.; ложки
12 штук , вартістю 108 грн.; ложки чайні 12
штук, вартістю 72 грн.; чашки 6 штук
вартістю 72 грн.; рознос , вартістю 12,3
грн.; каструлю , вартістю 45 грн.;
каструлю, вартістю 56,8 грн.; рушники 2
штуки на суму 96 грн.; газову плиту марки
Indesit k 36660 х, вартістю 3 550 гривень; стіл
кухонний та табуретки кухонні 8 штук,
загальною вартістю 1 090 грн.; диван
«Лілія» , вартістю 2 720 грн.; шафу-купе
колір «Яблуня», вартістю 4 120 грн.;
мікрохвильову піч марки GAZ LG-1901,
вартістю 650 грн. , а всього на суму 18 330
грн. 22 коп.

Доводи в відповідача ОСОБА_3
про те, що вони за спільні кошти не
придбавали пральну машину, посуд
(тарілки, чашки, виделки, ложки,
каструлі), праску , газову плиту,
мікрохвильову піч, рушники, меблі, не
можуть бути покладені в основу
судового рішення. Згідно фіскального
чека від 15.10.2012 року у ФОП ОСОБА_15
придбано газову плиту марки «Індезіт»,
вартістю 3 550 грн., яку згідно паспорта
на газове обладнання встановлено в
квартирі сторін. Також сторони 28.08.2012
року у ФОП ОСОБА_15 придбали пральну
машину марки LG, вартістю 3 350 грн. , 28
серпня 2012 року придали посуд : тарілки,
ложки, виделки, каструлі, рушники на
загальну суму 1 108 грн. 10 коп. ;. 11.03.2013
року по товарному чеку від 11.03.2013 року у
ФОП ОСОБА_15 придали мікрохвильову піч,
вартістю 650 грн., згідно товарного чека
№ 12424 від 20 вересня 2011 року та
фіскального чека від 20.09.2011 року в
магазині «Ельдорадо» придали праску
марки V1TEK VT 1209, вартістю 242 грн. 12 коп. ,
по накладній №1387 від 04.08.2012 року
придбали ліжко з ДСП, вартістю 1 500 грн.;
по накладній №1889 від 02.03.2013 року
придбали диван «Лілія» , вартістю 2 720
грн.; по товарному чеку №375 від 21.12.2012
року придбали стіл кухонний
розкладний та табуретки кухонні 8 штук,
загальною вартістю 1 090 грн.; по
товарному чеку №319 від 27 лютого 2013
року шафу-купе колір «Яблуня»,
вартістю 4 120 грн.

Суд погоджується з доводами
позивача ОСОБА_2 про те, що в період з
квітня 2013 року вона не проживала в
квартирі, не мала доступу до неї ,
відповідач розпорядився речами на
власний розсуд ( акт депутата
Єрківської селищної ради від 26.04.2013
року , рішення Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
27.09.2013 року, висновки ДІМ СДІМ
Придніпровського РВ в м. Черкаси від
16.07.2013 року та 06.11.2013 року ).

Доводи відповідача ОСОБА_3
про те, що вказані позивачем речі
домашнього вжитку , меблі, техніку ,
сторони не купували і ці речі в
квартирі відсутні, спростовуються
письмовими доказами, наданими
позивачем. Так згідно паспорта № 132-738
на газове обладнання , встановлене в
квартирі АДРЕСА_1 20.06.2013 року, тобто в
період відсутності позивача ОСОБА_2 по
місцю проживання, мається відмітка про
те, що було проведено установку газової
плити марки «Львів» . Як пояснила
позивач в період її відсутності газова
плита марки «Індезіт» була вивезена в
господарство батьків ОСОБА_3, а
встановлена плита марки «Львів», яка
знаходилась на кухні при покупці
квартири На фотокартках, які надала
суду позивач і відповідач визнав, що
зображено інтер»єр їх квартири, чітко
зображено газову плиту, що має чотири
камфорки , у ванній кімнаті
знаходиться пральна машина LG, на кухні
-мікрохвильова піч, в кімнаті -
багальфунціональний пристрій. Також
згідно висновку ДІМ СДІМ
Придніпровського РВ в м. Черкаси від
16.07.2013 року встановлено, що ОСОБА_3 без
попередження ОСОБА_2 вивіз спільно
нажите майно заявниці, а згідно
висновку від 06.11.2013 року встановлено,
що ОСОБА_2 не має доступу до квратири,
так як ОСОБА_3 змінив замки на вхідних
дверях.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України
дружина та чоловік мають право на поділ
майна подружжя, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 71 СК України
майно, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо чоловік та
дружина не домовились про порядок
розподілу майна, то спір може бути
вирішено судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Оскільки позивач просить провести
поділ майна в рівних частинах ,
виділивши відповідачу речі в натурі, а
позивачу стягнути грошову компенсацію,
суд погоджується з такими її вимогами.
Тому відповідачу слід виділити речі
домашнього вжитку, побутову техніку,
меблі на загальну суму 18 330 грн. 22 коп., а
позивачу стягнути грошову компенсацію
в сумі 9 165 грн. 11 коп.

Крім цього судом встановлено, що
позивачу ОСОБА_2 на підставі
гарантійного талона від 14.11.2008 року
належить багатофункціональний
пристрій марки Canon i-sensys MF4018, що був
приданий нею до реєстрації шлюбу .

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.
Тому слід зобов»язати ОСОБА_3 передати
власнику ОСОБА_2 багатофункціональний
пристрій марки Canon i-sensys MF4018.

Що ж стосується вимог ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою, то ці вимоги до задоволення
не підлягають з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 13.06.2012 року, сторонам по 12
частині належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися, розпоряджатися своєю
власністю. Згідно ст. 383 ЦК України
власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
сім»ї, інших осіб. Даним правом
позивач не користується на день
звернення з позовом до суду та на день
розгляду справи по суті, позивач в
квартирі не проживає, відповідач
проживає в квартирі.

Згідно ст. 166 ЖК України договір
найму житлового приміщення в будинку (
квартирі) , що належить громадянинові
на праві приватної власності , може
бути змінено тільки за згодою наймача,
членів його сім»ї . Поскільки в
добровільному порядку сторони не
досягли згоди щодо визначення порядку
користування житловим приміщенням,
суд вважає, що такий порядок і в
судовому порядку встановити не
можливо.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із
співвласників майна має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності . Сторонам спірна квартира
належить на праві спільної приватної
власності по 12 частині. В квартирі дві
кімнати, площею 17,2 кв.м. з балконом та
10,4 кв.м. На кожного співвласника
припадає по 13,8 кв.м. ( 17,2 + 10,4 = 27,6 кв.м. : 2
особи = 13, 8 кв.м.). У випадку, якщо судом
буде визначено такий порядок
користування житловим приміщенням, як
пропонує позивач, то права обох
власників будуть порушені, поскільки
надані їм в користування кімнати не
будуть відповідати їх часткам в
житловому приміщенні.

Доводи позивача ОСОБА_2 про те, що їй
та дитині повинна бути виділена
кімната , площею 17,2 кв.м. з балконом ,
площею 0,9 кв.м., не можуть бути
покладені в основу судового рішення,
так як позивач вимог в інтересах дитини
не заявляє, відступити від рівності
часток в майні, в інтересах дитини не
просить, порядок користування
квартирою між сторонами не склався -
позивач, маючи доступ до квартири,
проживає в іншому населеному пункті.
Тому в цій частині позов до задоволення
не підлягає.

Вимоги третьої особи , що
заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про
визнання права власної на шафу - купе ,
розміром 2200мм х 600мм х 2440мм з ДСП
кольору «Яблуня», система «Срібло»,
верхня частина шафи у вигляді хвилі,
фасад три дзеркала, диван «Лілія»
(пружинний блок) з тканини «Ibitsa grey», до
задоволення не підлягають з наступних
підстав. Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 по
накладній №1889 від 02.03.2013 року придбали
у ФОП ОСОБА_9 диван «Лілія» , вартістю 2
720 грн.; по товарному чеку №319 від 27
лютого 2013 року у ФОП ОСОБА_8 - шафу-купе
колір «Яблуня», вартістю 4 120 грн.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона забов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу свої вимог та заперечень.
ОСОБА_4 не надано суду належних та
допустимих доказів що до заявлених
вимог. ОСОБА_4 надано суду ксерокопії
договору № 0002 від 02.03.2013 року та ФОП
ОСОБА_10 , накладної від 02.02.2013 року
придбано шафу - купе , розміром 2200мм х
600мм х 2440мм з ДСП кольору «Яблуня»,
система «Срібло», верхня частина шафи у
вигляді хвилі, фасад три дзеркала та
згідно договору №938 від 02.03.2013 року ,
укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_9 ,
товарного чеку без номера від 02.03.2013
року придбано диван «Лілія» (пружинний
блок) з тканини «Ibitsa grey», не можуть
стати підставою для задоволення
позову. Вищевказані договори та
накладні датовані 02.03.2013 року. В
договорі на виготовлення шафи вказано,
що виконавець зобов»язався виготовити
шафу в термін 10 робочих днів, однак в
цей же день по накладній продав шафу.
Договір на виготовлення дивана «Лілія»
було укладено 02.03.2013 року , термін
виконання замовлення встановлено
16.03.2013 року і в цей же день цей товар
відпущено по товарному чеку без
номера. Оригінали вищевказаних
письмових доказів третьою особою суду
не надано, а тому у суду взагалі
виникають сумніви в їх достовірності
та наявності. Крім цього третьою особою
ОСОБА_4 надано суду ксерокопію
договору, згідно якого ОСОБА_4 та
ОСОБА_14. передають в борг ОСОБА_3
вищевказані меблі, при цьому вказані
чотири свідки, однак згоди ОСОБА_2 на
отримання меблів в користування немає.

В позовних вимогах ОСОБА_4
просить визнати за ним право власності
на шафу-купе та диван, при цьому ніяким
чином не визнає право його дружини
ОСОБА_14. на частину майна , не просить
витребувати майно з володіння ОСОБА_3
чи усунути перешкоди в його
користуванні. ОСОБА_4 при зверненні з
позовом до суду, в назві позову вказує
«про визнання права власності та
стягнення», однак ні в прохальній
частині позову, ні в судовому засіданні
будь-яких вимог про стягнення не
заявляв.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
стягує понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. Позивач
при зверненні з позовом до суду по
фіскальному чеку від 02.12.2013 року
сплатила судовий збір в сумі 458 грн.
Тому ці кошти слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України,
ст.41 Конституції України, ст. ст. 391, 321,
358, 383 ЦК України , ст. 166 ЖК України, ст.
ст. 717, 719, ст.ст. 8,10, 11, 60,88, 130, 212, 213, 215, 223
ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково .
Провести поділ спільного майна
подружжя, визнати за ОСОБА_3 право
власності та виділити йому : праску
марки V1TEK VT 1209 вартістю 242,12 грн.; ліжко з
ДСП, вартістю 1 500 грн. ; пральну машину
марки LG-1051, вартістю 3 350 гривень;
тарілки 12 штук , вартістю 102 грн.,
тарілки 12 штук вартістю 114 грн., тарілки
6 штук, вартістю 63 грн., тарілки 2
штуки , вартістю 21 грн., тарілки 2 штуки ,
вартістю 18 грн.; виделки 12 штук,
вартістю 108 грн.; ложки 12 штук ,
вартістю 108 грн.; ложки чайні 12 штук,
вартістю 72 грн.; чашки 6 штук вартістю 72
грн.; рознос , вартістю 12,3 грн.; каструлю
, вартістю 45 грн.; каструлю, вартістю
56,8 грн.; рушники 2 штуки на суму 96 грн.;
газову плиту марки Indesit k 36660 х,
вартістю 3 550 гривень; стіл кухонний та
табуретки кухонні 8 штук, загальною
вартістю 1 090 грн.; диван «Лілія» ,
вартістю 2 720 грн.; шафу-купе колір
«Яблуня», вартістю 4 120 грн.;
мікрохвильову піч марки GAZ LG-1901,
вартістю 650 грн. , а всього на суму 18 330
грн. 22 коп.

В рахунок поділу майна подружжя
стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в сумі 9 165,11 грн.
та судові витрати в сумі 458 грн. , а
всього 9 623 грн. 11 коп.

Зобов»язати ОСОБА_3 повернути
ОСОБА_2 в натурі багато функціональний
пристрій Canon i-sensys MF4018 .

В частині позову ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою - відмовити.

В позові третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Черкаської області.

Головуючий: (підпис) Копія вірна

Суддя
Л.Д.Колода