АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3060/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Фай В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Фетісова Т. Л. УХВАЛА
10 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоФетісової Т.
Л.суддівОхріменко Н. І. , Захарової А. Ф.
при секретаріЖуравель Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
29 жовтня 2014 року у цивільній справі за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
в с т а н о в и л а :
ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з
вказаним позовом, яким просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
9399,55 грн. заборгованості за кредитним
договором б/н від 13.08.2007 та судові
витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що відповідач, як позичальник, не
виконав належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором, що
призвело до виникнення у нього перед
банком заборгованості, для стягнення
якої пред'явлено позов.
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 29 жовтня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено в
зв'язку зі спливом строків позовної
давності, про застосування яких
заявлено відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник позивача подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права та на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог. В
обґрунтування вказує на те, що висновок
суду про пропуск позивачем строку
позовної давності є неправильним,
оскільки строк дії картки не припиняє
строку дії договору, який, у свою чергу,
щорічно автоматично лонгувався на 12
місяців, оскільки жодна зі сторін не
заявляла про намір його розірвати. Крім
того, апелянт зазначає, що відповідач
не звертався до банку із заявами про
закриття картки, отже висновки суду про
те, що картка відповідача закрита, є
помилковим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач пропустив строк позовної
давності для звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що, встановивши дійсні
обставини справи, суд дав належну
оцінку зібраним доказам, правильно
застосував норми матеріального права,
не допустив порушень норм
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення справи, та
ухвалив у справі законне і
обґрунтоване рішення, підстав для
скасування якого, колегія суддів не
вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що
13.08.2007 між позивачем, як банком, та
відповідачем, як позичальником,
укладено кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, згідно якого відповідач
отримав кредит в сумі 3 000,00 грн. Даний
договір укладено шляхом отримання
позивачем особисто від відповідача
письмового підтвердження про
приєднання до умов договору,
підписання відповідачем заяви клієнта
на оформлення кредитної картки.
Договір укладено у формі заяви разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою.

Як встановлено судом та не оспорюється
сторонами у справі останній платіж за
кредитом відповідач здійснив 13.02.2008.
Судовим наказом Драбівського
районного суду Черкаської області від
17.02.2009 з ОСОБА_7 на користь банку
стягнуто 3396,31 грн. заборгованості,
однак фактично сплачено її не було.

Обов'язок позичальника погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання та за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
Договором, встановлено п. 6.5 Умов та
правил надання банківських послуг
(далі - Умови та правила), а також ст.1054
ЦК України. Згідно п. 9.12 Умов та правил
договір діє протягом 12 місяців з часу
його підписання. Якщо протягом цього
строку жодна зі сторін не поінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же строк.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином та у встановлений строк.

Згідно п.5.4 Умов та правил строк
погашення відсотків по кредиту -
щомісячно за попередній місяць. Строк
погашення кредиту в повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці (поле -
month); п.5.7 Умов та правил банк має право
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у
визначеній банком частині у разі
невиконання боржником своїх боргових
чи інших зобов'язань за договором.

Відповідно до положень ч.3 ст.254 ЦК
України строк, що визначений місяцями,
спливає у відповідне число останнього
місяця строку; ст.ст.256, 257 ЦК України -
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки; п.1 ч.2 ст.258 ЦК України - позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.5 ст.261
ЦК України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов ,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку .

Тобто, у разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення
яких відповідно до умов договору
визначено періодичними щомісячними
платежами, повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чергового платежу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується. Згідно ч.3 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення ним
рішення.

З урахуванням викладеного вище та того,
що останній платіж по кредитному
договору відповідач здійснив 13.02.2008,
судовий наказ про стягнення з
відповідача на користь банку частини
заборгованості від 17.02.2009 набрав
чинності 02.03.2009 (у аспекті переривання
перебігу позовної давності), позивач з
даним позовом звернувся до суду в кінці
вересня 2014 року (поштовий штемпель на
конверті для визначення конкретного
дня подачі позову на поштове
відділення неможливо прочитати), а
відповідачем подано суду заяву про
застосування позовної давності,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позову з цієї підстави.

При цьому колегія суддів враховує, що п.
5.4 Умов та правил встановлено, що строк
погашення кредиту в повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній картці (поле -
month), тобто у даному випадку - до 31
травня 2009 року.

Саме з наступного дня (01.06.2009р. ) у
позивача виникло право вимоги до
відповідача щодо погашення кредитної
заборгованості в повному обсязі.

У світлі викладеного колегія суддів
відхиляє апеляційні доводи про те, що
строк дії картки не припиняє строку дії
договору, який щорічно лонгувався на 12
місяців, та про те, що відповідач не
звертався до банку із заявами про
закриття картки, так як даним договором
конкретно визначено, що строк
погашення кредиту в повному обсязі
настає не пізніше останнього дня
місяця, вказаного на платіжній картці
(поле - month).

Інші доводи апеляційної скарги є
несуттєвими, правильності висновків
суду першої інстанції не спростовують
і не дають підстав для скасування
рішення суду, яке є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 29 жовтня 2014 року
у цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за договором кредиту, -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до суду касаційної інстанції протягом
20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :