Провадження № 2/344/5642/14
У Х В А Л А

12 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області Бабій
О.М., ознайомившись із заявою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання факту спільного проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, визнання права
власності та визнання особи
спадкоємцем четвертої черги, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання факту спільного проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, визнання права
власності та визнання особи
спадкоємцем четвертої черги.

Ухвалою суду від 12 грудня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Провадження у справі не відкрито.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав суду
заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладання заборони Сахно Григорію
Федоровичу нотаріусу Другої
Коломийської державної нотаріальної
контори видавати свідоцтво про право
на спадщину за законом на будь-яке
майно, до набрання законної сили
рішення суду по цивільній справі за
позовом про визнання факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
визнання права на 1/2 власності на майно
набуте за час спільного проживання,
визнання спадкоємцем четвертої черги;

- накладення арешту на транспортний
засіб «КІА OPTIMA» державний номерний
знак НОМЕР_1, свідоцтво НОМЕР_2 від 24.07.2012
року, зареєстрований за громадянином
ОСОБА_5, який було придбане за час
спільного проживання, та повернути у
користування позивача даний
автомобіль з правовстановлюючими
документами;

- заборони будь-яким особам у будь-який
спосіб вчиняти будь-які дії щодо всього
спадкового майна набутого за час
спільного проживання однією сім'єю
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з січня 2004 року.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Однак, провадження у справі не
відкрито, справа не розглядається.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Отже, Верховний Суд України чітко
вказує, що забезпечення позову може
мати місце тільки після відкриття
провадження у справі, винятком є ч. 4 ст.
151 ЦПК України, відповідно до якого: за
заявою заінтересованої особи суд може
забезпечити позов до подання позовної
заяви з метою запобігання порушенню
права інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Заявником не наведено суду жодних
обставин щодо достатнього
обґрунтування припущення про те, що
невжиття таких заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
тільки зазначено, що між сторонами
існує спір. Однак, наявність судового
спору не є підставою для заборони тим
чин іншим державним органам, установам,
організаціям, в тому числі і
нотаріусам, вчиняти дії, які входять до
їх повноважень.

Як вбачається із долученої до заяви
довідки УДАІ УМВС України в
Івано-Франківській області від 30.04.2014
року автомобіль марки «КІА OPTIMA»,
державний номерний знак НОМЕР_1
належить на праві власності ОСОБА_5,
який згідно свідоцтва про смерть помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Доказів того,
відповідачка чи інші особи успадкували
вказаний автомобіль чи мають право
розпоряджатись ним на підставі
довіреності чи іншого правочину
матеріали справи не містять. А тому,
накладення арешту на це рухоме майно на
даний час не може бути належним заходом
гарантування виконання рішення суду
в разі задоволення позовних вимог та є
передчасним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується,
зокрема, передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Виходячи з аналізу вищенаведеної норми
права, законом передбачено передача
майна на зберігання третім особам, а не
стороні по справі. У зв'язку із чим
вимога заяви про повернення у
користування позивача автомобіль з
правовстановлюючими документами не
може бути задоволена в порядку
забезпечення позову, оскільки це вийде
за межі підстав такого забезпечення.

Разом з тим, позивачка просить суд
заборонити будь-яким особам у будь-який
спосіб вчиняти будь-які дії щодо всього
спадкового майна набутого за час
спільного проживання однією сім'єю
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з січня 2004 року.

Зі змісту ч. 9 ст. 153 ЦПК України
випливає, що ухвала про забезпечення
позову виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Ухвала про забезпечення позову,
з метою можливості її виконання, окрім
ст. ст. 209-210 ЦПК України повинна також
відповідати вимогам, які ставляться до
виконавчих документів, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження». Зокрема в ухвалі повинно
бути зазначено дані, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню.

Однак позивачка чітко не визначила
кола осіб яким слід заборонити вчиняти
дії щодо всього спадкового майна, не
вказала які саме дії щодо майна
необхідно заборонити, що унеможливлює
виконання ухвали про забезпечення
позову в даний спосіб, у разі
задоволення заяви.

Окрім того, питання яке саме майно
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 набули за час
спільного проживання може бути
вирішено лише під час прийняття
рішення судом в нарадчій кімнаті, а не
на момент розгляду заяви про
забезпечення позову.

З огляду на викладене суддя прийшла до
висновку, що в заяві представника
позивачки про забезпечення позову слід
відмовити, оскільки вона є
необґрунтованою, а вимоги заяви ніяким
чином не сприятимуть гарантуванню
виконання рішення суду в разі повного
чи часткового задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання факту спільного
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу, визнання
права власності та визнання особи
спадкоємцем четвертої черги -
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя
Бабій О.М.