У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014
Провадження №6/425/14/14

Справа №425/650/14-ц

14 лютого 2014 року
Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі: головуючого - судді
Нагорної Н.В., при секретарі -
Гайворонській І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Рубіжне подання Відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції про застосування заходів
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України до ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ВДВС Рубіжанського МУЮ
звернувся до суду з поданням про
застосування до ОСОБА_1 заходів
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа. В поданні
заявник зазначив, що на виконанні у
ВДВС Рубіжанського МУЮ знаходиться
виконавчий лист №145-АЕ, виданий
17.08.2005року Рубіжанським міським судом
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів. 27.10.2005 року
за даним виконавчим листом відкрито
виконавче провадження. Боржник
аліменти сплачує не в повному обсязі та
не регулярно, тому станом на 01.02.2014р.
утворилась заборгованість у сумі
31907,52грн., у зв'язку з чим вони вимушені
звернутись до суду з даним поданням.

В судове засідання державний
виконавець Свірська Н.І. не з'явилась,
надала суду письмову заяву, в якій
просила розглянути справу без її
участі та задовольнити подання.

Суд, розглянувши подання,
оцінивши докази, що маються в
матеріалах справи, дослідивши
матеріали виконавчого провадження ВП
№1479627 вважає, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що на
виконанні у ВДВС Рубіжанського МУЮ
знаходиться виконавчий лист №145-АЕ,
виданий 17.08.2005року Рубіжанським
міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів, за яким
держвиконавцем ВДВС Рубіжанського МУЮ
Щирою І.В. 27.10.2005 року було відкрито
виконавче провадження ВП №1479627.

Згідно довідки-розрахунку станом
на 01.02.2014р. по аліментам мається
заборгованість в сумі 31907,52 грн. З даної
довідки вбачається, що боржником
періодично сплачувались аліменти,
останній платіж було здійснено у
червні 2013 року.

З матеріалів виконавчого
провадження ВП №1479627 вбачається, що
державним виконавцем 10.02.2014р. були
направлені запити у Держцемагентство
м.Сєверодонецька, УПФУ в м.Рубіжне,
Адресно-довідковий відділ УДМСУ в
Луганській області, ВРЕВ м.Рубіжне.

Після встановлення зазначених
обставин суд зазначає наступне.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, зокрема,
право державного виконавця на
звернення до суду із поданням про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням до
виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Стаття 32 Закону України «Про
виконавче провадження» закріплює
заходи примусового виконання рішень,
згідно цієї статті, заходами
примусового виконання рішення є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

З наведеної норми вбачається, що
вирішення питання щодо обмеження особи
в праві виїзду за межі України може
бути останнім етапом примусового
виконання судового рішення, якщо
державний виконавець застосував усі
заходи примусового виконання рішення
суду.

Відповідно до статті 2 Протоколу
№ 4 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод зазначено, що
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі
України необґрунтоване, оскільки не
надано доказів на підтвердження тих
обставин, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання зобов'язання, виїжджав або
має намір виїхати за межі України,
також до подання не надано доказів про
вчинення державним виконавцем всіх
можливих заходів примусового
виконання рішення суду, у зв'язку з чим
в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 377-1 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції про застосування заходів
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України до ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Рубіжанський міський суд Луганської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Нагорна