22-ц/772/254/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія: 30
Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

При секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою прокурора
Вінницького району в інтересах держави
в особі Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 вересня 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області про відшкодування шкоди,-

встановила:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Вінницької районної
державної адміністрації про
відшкодування майнової шкоди в розмірі
70232 грн. Позовні вимоги обґрунтовував
тим, що на підставі розпорядження
Вінницької районної державної
адміністрації №1407 від 06.09.2006 року йому
15.11.2006 року було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку, що
розташована по АДРЕСА_1. Відповідно до
дозволу №44 на виконання будівельних
робіт від 31.01.2007 року він побудував
гараж на зазначеній земельній ділянці.
Проте 12.12.2012 року постановою
Вінницького міського суду Вінницької
області вищезазначене розпорядження
Вінницької районної державної
адміністрації було визнано
протиправним та скасовано як
незаконне, внаслідок чого припинилося
його право власності на земельну
ділянку та побудований на ній гараж,
який було знесено. Відповідно до
висновку про вартість майна, наданого
Вінницькою торгово-промисловою
палатою станом на 02.08.2012 року вартість
втраченого нерухомого майна, а саме
гаража складає 64468 грн., земельної
ділянки 5764 грн., а всього 70232 грн. В
зв'язку з незаконними рішеннями
відповідача йому також завдана
моральна шкода, яку оцінює в сумі 5000
грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 вересня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з Вінницької районної
державної адміністрації за рахунок
державного бюджету на користь ОСОБА_2
спричинену майнову шкоду в розмірі
70232 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000
грн., а на користь держави 722, 32 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі прокурор
Вінницького району Мартьола С. в
інтересах держави в особі Вінницької
районної державної адміністрації
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 26 грудня 2013 року прокурору
Вінницького району в інтересах
держави в особі Вінницької районної
державної адміністрації поновлено
строк на апеляційне оскарження рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 20 вересня 2013 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
внаслідок скасування розпорядження
Вінницької районної державної
адміністрації ОСОБА_2 втратив право
власності на земельну ділянку і
позбавлений можливості володіти і
розпоряджатися побудованим на
земельній ділянці гаражем, тобто діями
відповідача позивачу завдана
матеріальна шкода, в розмірі 70232 грн.,
яка складається з вартості гаража та
земельної ділянки.

Проте з такими висновками погодитися
неможливо.

По справі встановлено, що 06.09.2006 року
Вінницькою районною державною
адміністрацією Вінницької області в
порядку безоплатної передачі
земельних ділянок було прийнято
розпорядження №1407, яким ОСОБА_2
передано у власність земельну ділянку
площею 0,0026 га для ведення гаражного
будівництва з видачею Державного акта
на право власності на землю на
території Якушинецької сільської ради,
за межами населеного пункту (а.с. 24).

На підставі вищезазначеного
розпорядження 15.11.2006 року ОСОБА_2 видано
Державний акт серії ЯБ №702080 на право
власності на земельну ділянку, що
розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Відповідно до дозволу №44 на виконання
будівельних робіт від 31.01.2007 року,
виданого інспекцією Державного
архітектурно - будівельного контролю
Вінницької райдержадміністрації
ОСОБА_2 збудував на відведеній йому
земельній ділянці гараж розмірами 2,93 х
4,70 кв. м. (а.с. 6).

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 12.12.2012 року, яка
набула законної сили 25.12.2012 року
розпорядження Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області від 06.09.2006 року №1407, яким
ОСОБА_2 було передано у
власність земельну ділянку для
індивідуального гаражного будівництва
площею 0,0026 га, було визнано
протиправним та скасовано.

Постановою встановлено, що на час
прийняття Вінницькою районною
державною адміністрацією Вінницької
області розпорядження №1407 від 06.09.2006 р.
про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 земельна ділянка
перебувала у безстроковому
користуванні Управління капітального
будівництва Вінницького
міськвиконкому, тобто відповідач
розпорядився спірною земельною
ділянкою, яка знаходиться в межах м.
Вінниці без відповідних на те
повноважень (а.с. 4-5).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України -
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарський
або адміністративній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи, або особа,
щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до висновку про вартість
майна, наданого суб'єктом оціночної
діяльності Вінницькою торгово -
промисловою палатою станом на 02.08.2012 р.
вартість втраченого нерухомого майна,
а саме гаража складає 64468 гривень,
земельної ділянки 5764 гривні, а разом
70232 гривні (а.с. 7).

Відповідно до ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ст.1173 ЦК України -
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовуються
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 121 ЗК УКраїни (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва
індивідуальних гаражів - не більше 0,01
гектара.

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради
за місцезнаходженням земельної
ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка для індивідуального
гаражного будівництва площею 0,0026 га по
АДРЕСА_1 була передана ОСОБА_2 в межах
норм безоплатної приватизації
земельних ділянок.

Позивачем не доведено, що за спірну
земельну ділянку ним було сплачені
відповідні кошти і що внаслідок
позбавлення його права на зазначену
земельну ділянку йому було завдано
матеріальної шкоди.

Також, позивач посилався на те, що він
позбавлений права власності на гараж,
збудований на відведеній йому
земельній ділянці, оскільки його було
знесено на підставі рішення Вінницької
міської ради, чим також завдано
матеріальної шкоди, однак будь-яких
доказів на підтвердження вказаних
обставин суду надано не було.

За повідомленням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 31.01.2014 року
за №01-00-011-4489 06 листопада 2013 року
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0026 га, цільове
призначення - для індивідуального
гаражного будівництва серії ЯБ №702080
від 15.11.2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_2
Рішення виконкому про знесення гаража
біля будинку АДРЕСА_1, який був
розташований на земельній ділянці для
індивідуального гаражного будівництва
належній ОСОБА_2 - не приймалося.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

ОСОБА_2 на законних підставах було
зведено гараж на відведеній для
зазначеної мети земельній ділянці
відповідно до наданого дозволу №44 на
виконання будівельних робіт від 31.01.2007
року.

Визнання недійсним державного акта на
земельну ділянку не позбавляє
забудовника права власності на
будівлю, яка на ній розташована.

Відповідно до листа Вінницької міської
ради від 17.09.2012 року рішенням
виконавчого комітету від 09.08.2012 року
№1958 в зв'язку із знесенням існуючого
гаража біля будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2
надано в тимчасове користування гараж
площею 24 кв.м., розташований біля
будинку АДРЕСА_2. Крім того, рішенням
міської ради від 31.08.2012 року
департаменту комунальних ресурсів
надано погодження на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_2 для будівництва
індивідуального гаража з подальшим
обміном на земельну ділянку, яка є
власністю ОСОБА_2

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивачем не доведено, що діями
відповідача йому завдано матеріальної
шкоди в зв'язку з позбавленням права
власності на гараж, збудований на
земельній ділянці, наданій на підставі
розпорядження Вінницької
райдержадміністрації 06.09.2006 року.

Суд першої інстанції на дані обставини
уваги не звернув та не застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: 3) в інших
випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Суд першої інстанціх дійшов
правильного висновку , що незаконним
рішеннями відповідача йому було
завдано моральної шкоди, проте з
урахуванням глибини душевних
страждань, порушення звичайного укладу
життя та необхідності значних затрат
часу щодо вирішення питання про нове
відведення земельної ділянки для
будівництва гаража, розмір моральної
шкоди підлягає збільшенню до 3000 грн.

За таких обставин, оскільки судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, не
застосовано норми матеріального права,
які регулюють дані правовідносини,
рішення суду в частині задоволення
позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову в цій
частині, а рішення суду в частині
відшкодування моральної шкоди - зміні.

Керуючись, ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу прокурора
Вінницького району в інтересах держави
в особі Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 вересня 2013
року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 до Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області про відшкодування майнової
шкоди скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області про
відшкодування майнової шкоди в розмірі
70232 грн. відмовити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 вересня 2013
року в частині стягнення моральної
шкоди змінити.

Стягнути з Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області за рахунок державного бюджету
на користь ОСОБА_2 3000 грн. моральної
шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Ю.Б. Войтко

/підпис/
І.М. Стадник

З оригіналом вірно: