Справа 688/4506/13-ц
№ 2/688/26/14
Рішення

Іменем України

16 січня 2014 року
Шепетівський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого
- судді Березової І.О.

при
секретарі Каправчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

в поданій до суду позовній заяві
позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь завдану матеріальну шкоду
в розмірі 1000 грн., моральну шкоду в
розмірі 1000 грн., а також судові витрати
в розмірі 229 грн. 40 к. В обгрунтування
своїх позовних вимог ОСОБА_1
посилається на те, що 15 вересня 2013 року
ОСОБА_2, яка проживає по сусідству,
попросила у неї велосипед для
особистого користування, пообіцявши
повернути його через годину. Однак
своєї обіцянки не виконала, велосипед
не повернула. На прохання ОСОБА_1
повернути належне їй майно, ОСОБА_2
пояснила, що повернути велосипед не
може, оскільки його викрали. Повернути
гроші за велосипед також не може,
оскільки в неї відсутні такі кошти, і
вона написала розписку про те, що
зобов'язується віддати ОСОБА_1 вартість
велосипеда в розмірі 1000 грн. до кінця
вересня 2013 року. Однак на даний час
ОСОБА_2 не повернула ні велосипед, ні
гроші. Крім того, позивач просила
стягнути моральну шкоду в розмірі 1000
грн., так як втрата велосипеда порушує
її звичний спосіб життя, і вона змушена
докладати додаткових зусиль та час для
ведення особистого господарства та
пересування в іншу місцевість.

Вищезазначені обставини стали
причиною звернення позивача до суду.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні
вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала, хоча не заперечує того факту,
що у вересні 2013 року, точної дати не
пам'ятає, її син ОСОБА_4 попросив
велосипед у сусідки ОСОБА_1, пообіцяв
повернути його через годину. Однак
велосипед не повернув, сказав, що його
було викрадено. Вона написала розписку
про те, що поверне позивачці 1 000 грн. за
втрачений її сином велосипед, який він
взяв у ОСОБА_1 Через деякий час
дільничний повідомив їй, що знайдено
викрадений велосипед. Коли хотіла
повернути велосипед позивачу, то
остання відмовилась його забирати,
вказав, що це не її велосипед. Оскільки
ніяких коштів у позивача не позичала,
тому не визнає позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

До вимог ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу і серед
способів захисту цих прав та інтересів
може бути відшкодування моральної
(немайнової ) шкоди.

У відповідності із ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з пояснень сторін,
матеріалів цивільної справи, 15 вересня
2013 року ОСОБА_4, який є сином
відповідачки ОСОБА_2, попросив у
позивача ОСОБА_1 велосипед, пообіцяв
повернути його через годину. У
визначений час велосипед не повернув,
пояснив позивачу, що його було
викрадено. ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2,
сином якої є ОСОБА_4, попросила
повернути їй велосипед або гроші за
втрачене майно. 18.09.2013 року ОСОБА_2
надала відповідачу ОСОБА_5 власноручну
написану розписку про те, що вона
зобов'язується повернути останній 1 000
грн. до кінця вересня 2013 року за
втрачений її сином велосипед. В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
відмовилась повернути кошти за
втрачене майно, пояснив, що в неї
відсутні кошти.

Те, що шкода завдані саме діями сина
відповідача ОСОБА_4 знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні.
Разом з тим, обов'язок по відшкодуванню
шкоди взяла на себе його мати ОСОБА_2,
написав18.09.2013 року власноручно
розписку про повернення позивачу 1 000
грн. за втрачений сином велосипед. Як
вбачається з висновку № 154 лікарської
комісії щодо необхідності постійного
стороннього догляду за інвалідом І чи
ІІ групи, внаслідок психічного розладу
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ
групи внаслідок психічного розладу і
за станом здоров'я потребує постійного
стороннього догляду.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Позивач не погодилась на пропозицію
відповідача про повернення велосипеда,
який був знайдений дільничним
інспектором, їй (позивачу), оскільки цей
велосипед не належав останній, що було
підтверджено в судовому засіданні
свідком ОСОБА_6

На підставі наведеного суд вважає, що
відшкодуванню за втрачену річ у
вигляді велосипеда підлягає розмір
збитків відповідно до вартості
втраченого майна, зазначеної у
розписці ОСОБА_2 від 18.09.2013 року в
розмірі 1 000 грн. та погодженою
сторонами на момент оформлення
вказаної розписки.

Суд вважає, що такий розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню,
відповідає або навіть є нижчим
реальній вартості втраченого майна на
момент розгляду справи, оскільки
відповідно до довідки, наданої
позивачем в судовому засіданні від 12
грудня 2013 року вартість деталей, які
були придбані для ремонту велосипеда,
якого надалі було викрадено, складає 650
грн. без врахування оплати за виконання
робіт, необхідних для відновлювального
ремонту.

Так як ОСОБА_1 проживає у сільській
місцевості, має господарство, то
велосипед є одним з виду транспорту,
без якого обійтися неможливо. Таким
чином, втрата велосипеда і відсутність
коштів на його придбання ускладнює її,
та членів її сім'ї, життя та ведення
сільського господарства. Така ситуація
порушує її звичний спосіб життя, вона
змушена докладати додаткових зусиль та
час для ведення особистого
господарства та пересування в іншу
місцевість. Втрата велосипеда та
небажання відповідачем відшкодувати
їй завдану шкоду завдає їй душевих
переживань, які полягають в наступному:
позивач змушена заощаджувати, щоб
виділити зі свого сімейного бюджету
необхідну суму на придбання іншого
велосипеда, так як дана річ їй є просто
життєво необхідною, а тому вона
знаходиться в постійному стресі та
переживаннях з приводу втраченого
майна, який необхідно знов придбати.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі зазначеному в позові, а
саме 1 000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала, у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31
березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

На думку суду, в судовому засіданні
позивач не довела достатнього
обгрунтування правомірності вимог в
частині стягнення на її користь
моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 є власником велосипеда,
який в неї було запозичено сином
відповідача, та який був втрачений
останнім. Позивач зазнала моральних
страждань у зв'язку з втратою її майна.
Виходячи з принципу розумності та
справедливості при визначенні розміру
моральної шкоди, суд дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Керуючись вищевикладеним, Постановою
Пленуму Верховного суду України № 4 від
31 березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" суд вважає, що
достатньою сумою, яка здатна
компенсувати моральні страждання
ОСОБА_1, є сума у розмірі 200 гривень,
виходячи із характеру, тривалості
страждань та негативних наслідків.

Таким чином, на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів, в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
в зв'язку із викраденням у відповідача
велосипеда, був позичений у позивача,
останній була спричинена матеріальна
та моральна шкода. В зв'язку з чим, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню в рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди - 1000 грн. 00 к. в зв'язку із втратою
майна позивача, а також в рахунок
відшкодування моральної шкоди 200 грн.

З відповідача на користь позивача
також слід стягнути судові витрати,
понесені останньою. Оскільки судовий
збір було сплачено в розмірі 229 грн. 40 к.,
то він підлягає відшкодуванню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,

суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000
(одну тисячу) грн. матеріальної шкоди та
200 ( двісті ) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в виді судового збору в
розмірі 229 ( двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 к.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шепетівський
міськрайонний суд.

Суддя: