Номер провадження 4-с/754/12/14
У Х В А Л А

Іменем України

18.02.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді
Шевчука О.П.

при секретарі Бойко
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва
Клименко Р.П.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що 12 червня 2013 року державний
виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ м.
Києва Клименко Р.В., на виконанні якого
перебуває виконавчий лист № 2 - 1555/10 від
02.11.2010 року, виданий Деснянським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «БТА Банк» боргу,
виніс постанову про розшук всього
майна боржника.

ОСОБА_1 вважає таку постанову
неправомірною з тих підстав, що 21.09.2007
року між ним та ПАТ «Банк Фамільний»
укладено кредитний договір та з метою
забезпечення виконання зобов'язань -
Договір застави, відповідно якого
майно, яке оголошене в розшук - 26
одиниць автотранспортної техніки
знаходиться в заставі у ПАТ «Банк
«Фамільний».

Скаржник вважає, що накладення
арешту та оголошення розшуку всього
майна суперечить вимогам ст. 54 ЗУ «Про
виконавче провадження», відповідно
якої стягнення на майно боржника
звертається у розмірі і обсязі,
необхідному для виконання за
виконавчим документом з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій , штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Крім того, скаржник зазначає, що
відповідно ч. 3 статті 54 ЗУ «Про
виконавче провадження» для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто лише в разі виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів або
якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Посилаючись на викладене, а також
зазначаючи, що право застави у ПАТ
«Банк «Фамільний» виникло до видачі
судом виконавчого листа та строк дії
договору між скаржником та зазначеним
банком не сплинув, ОСОБА_1 просить суд
заяву задовольнити у повному обсязі.

Заявник в судовому засіданні
скаргу підтримав, та пояснив, що розшук
транспортних засобів призводить до
неможливості ведення підприємницької
діяльності, оскільки автомобілі
зупиняють працівники ДАІ, державному
виконавцю відомо про місцезнаходження
автомобілів, від виконання рішення
суду він не ухиляється.

Представники стягувача та
суб'єктів оскарження в судове
засідання не з'явились, про день та час
слухання справи повідомлені належним
чином.

Від представника ВДВС до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без його участі, представник стягувача
причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та
оглянувши письмові докази у справі, суд
приходить до висновку про задоволення
скарги виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м.
Києва від 12.08.2011 року відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно на
користь ПАТ «БТА Банк» боргу в розмірі
741 138 грн. 27 коп. (а.с. 46).

Постановою державного виконавця від
05.04.2012 року оголошено розшук
автомобілів , причепів та
напівпричепів, що належить боржнику
ОСОБА_1 (а.с. 8).

При цьому постанова обґрунтована тим,
що рішення боржником в добровільний
строк не виконане, згідно повідомлення
стягувача боржнику на праві власності
належать транспортні засоби, місце
знаходження яких не відоме.

Відповідно ст. 40 Закону України «Про
виконавче провадження» к разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний виконавець
виносить постанову про такий розшук.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечуючи проти задоволення скарги
державний виконавець жодними доказами
не обґрунтував правомірність своїх дій
та необхідність оголошувати розшук
транспортних засобів скаржника.

При цьому скаржник посилається на те,
що розшук транспортних засобів є
необґрунтованим, оскільки
місцезнаходження транспортних засобів
він не переховує, розшук перешкоджає
йому вести підприємницьку діяльність,
що призводить до невиплати заробітної
плати працівникам підприємства.

Зазначені доводи скаржника суб'єктом
оскарження не спростовані.

За таких обставин скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
386 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Клименко Романа Васильовича щодо
оголошення розшуку транспортних
засобів ОСОБА_1.

Постанову державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Клименко Романа
Васильовича від 05.04.2012 року у
виконавчому провадженні № 28128337 про
розшук майна - транспортних засобів
скасувати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання протягом п'яти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя