Справа № 2/489/718/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2014 р.

Ленінський районний суд м.
Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової
Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю сторін:

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2014 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Свої
вимоги мотивувала тим, що вона та
відповідач є батьками неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Проте відповідач в
добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання сина не надає.

Посилаючись на вищевикладене,
позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини від всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку; у разі, якщо син
продовжить навчання, у зв`язку з цим
буде потребувати матеріальної
допомоги, стягнути з відповідача
аліменти до досягнення ним 23-х років,
за умови, якщо він зможе надавати
матеріальну допомогу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся судом про
розгляд справи належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний
розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з
матір'ю - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 працює, отримує
дохід, однак в добровільному порядку
матеріальну допомогу на утримання
сина ОСОБА_3 не надає.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
матеріально утримувати дітей до їх
повноліття.

Згідно зі ст. 182, 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватись як аліменти на
дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Оцінюючи надані докази та враховуючи,
що мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частки від всіх видів заробітку
(доходу) відповідача до досягнення ним
повноліття обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Розмір аліментів визначений судом з
урахуванням матеріального положення
сторін і не суперечить інтересам
дитини.

Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК
України, якщо повнолітні донька, син
продовжують навчання і у зв`язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов`язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, дитина, на утримання якої
позивачка просить стягнути аліменти,
на час звернення з даним позовом до
суду не досягла повноліття. Однак
згідно положень діючого законодавства
(ст. 198, 199 Сімейного кодексу України)
право на даний вид аліментів виникає в
разі досягнення особою (донькою, сином)
повноліття.

За таких обставин вимоги позивачки
ОСОБА_1 в частині стягнення в
майбутньому аліментів на утримання
сина в разі продовження ним навчання
передчасні та задоволенню не
підлягають.

З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, необхідно стягнути судовий
збір на користь держави в розмірі 243
грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного
Кодексу України і керуючись ст.ст. 10, 14,
60, 62, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від
всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 23.01.2014 р. до його повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення щомісячного
платежу.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,,
судовий збір на користь держави в
розмірі 243 грн.60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: