У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Ковальчук Н.М, Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання: Демчук
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Рівне
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 25 вересня 2014
року в справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне до
ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в
с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
25 вересня 2014 року в задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне до ОСОБА_2 про
стягнення коштів відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне подало апеляційну скаргу.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м.Рівне з 14.09.1996 року та отримує пенсію
за віком. Листом від 08.05.2014 року
управління з координації та контролю
за виплатою пенсії головного
управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне повідомило УПФ в м.Рівне про
факт безпідставної виплати
підвищеного розміру пенсії за період
із 01.10.2008 року по 30.04.2014 року в сумі 13 975
грн 84 коп. На даний час відповідачем
добровільно не повернуто надміру
отримані кошти, а стосовно утримання
переплати пенсії - відповідач не
відреагував.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції від 25 вересня 2014 року і
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне в повному
обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 зазначає, що в апеляційній
скарзі відсутні підстави для
скасування рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
25.09.2014 року. Просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
залишити без змін.

________________________________________________________________________
__

Справа № 569/13610/14-ц
Головуючий у 1 інстанції - Ковальов І.М.

Провадження № 22-ц/787/2295/2014
Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

В апеляційному суді Рівненської
області ОСОБА_2 пояснив, що пенсія йому
нараховувалась відповідно до
постанови Рівненського міського суду
від 10.11.2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 23
січня 2014 року.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що стягнення надміру виплаченої
суми пенсії з пенсіонера можливе лише
за умови, коли переплата виникла
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних. Стягнення суми
пенсії, безпідставно виплаченої
виключно у зв'язку з рахунковою
помилкою, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не передбачено, а тому не
допускається.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідач
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Рівне з 14 вересня 1996 року та отримує
пенсію за віком.

При проведенні перерахунку пенсії
відповідача, працівниками позивача в
страховий стаж для обчислення пенсії з
01 жовтня 2008 року було включено період
роботи з 25 грудня 1968 року по 06 березня
1985 року у пільговому обчисленні, який,
згідно із судовим рішенням, необхідно
було врахувати до страхового стажу у
пільговому обчисленні лише з 30 січня 2013
року.

У зв»язку з цим виникла переплата
пенсії за період з 01 жовтня 2008 року по 30
квітня 2014 року у сумі 13 975, 84 грн.

У відповідності до ст. ст. 1212, 1215
Цивільного кодексу України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. Не
підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм права
слід зробити висновок, що обов'язковою
ознакою, необхідною для стягнення
надміру виплаченої пенсії, по-перше є,
якщо її виплата є результатом
рахункової помилки з боку особи, яка
проводила цю виплату; по-друге, у
разінедобросовісності з боку набувача,
зловживання з його боку або
усвідомлення набувачем подання ним в
органи пенсійного фонду недостовірних
даних.

Таким чином, позивачем не було
надано, а судом не здобуто будь-яких
достеменних та переконливих доказів
того, що відповідач усвідомлював, що
подає недостовірні дані до пенсійного
фонду, зловживав своїм правом щодо
подачі недостовірних даних чи іншим
чином проявив недобросовісність при
подачі довідки про заробітну плату.

Враховуючи викладені обставини
справи та вищевказані нормативні акти
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції правомірно
відмовив в задоволенні позову з
підстав недоведеності позивачем
недобросовісності з боку набувача при
отриманні надміру виплаченої пенсії.

Не спростовують висновків
суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав в межах доводів апеляційної
скарги для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
відхилити.

Рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 25 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

З.М.Максимчук

Судді:

Н.М.Ковальчук

Ю.М.Рожин