НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/7177/2012
№ 2/183/183/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.

при секретарі Тен І.О.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» до ОСОБА_3, треті особи -
Новомосковська товарна біржа, ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
будинок,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ТОВ «Агрофірма
ім.Горького», ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщення (а.с.2-4).

15.02.2013 року позивач подав до суду
доповнення до позовної заяви, в якому
просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу нерухомості, а саме:
житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений
Новомосковською товарною біржею за
реєстраційним номером №000113 від 16.05.2000
року; зобов'язати ТОВ «Агрофірма ім.
Горького» повернути ОСОБА_3 дане
нерухоме майно; усунути позивачу
перешкоди в користуванні належним
житловим будинком шляхом зобов'язання
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
не чинити перешкоди у здійсненні права
власності на вищезазначене майно;
зобов'язати ДМС Новомосковського РВ ГУ
ДМС України в Дніпропетровській
області зняти з реєстрації
відповідачів зі спірного будинку та
виселити їх (а.с.43-44).

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.11.2013 року позовна заява
ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма ім.Горького»,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ДМС
Новомосковського РВ ГУ України в
Дніпропетровській області, треті
особи: Орган опіки та піклування
Новомосковської районної державної
адміністрації та Новомосковська
товарна біржа, про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщення
залишена без розгляду (а.с.127).

В свою чергу, ТОВ «Агрофірма
ім.Горького» звернулося до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3,
треті особи: Новомосковська товарна
біржа та ОСОБА_4, про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на будинок, в якому
просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомості, а саме
житлового будинку-А, цегла, розміром 34,6
кв.м. житлової площі з надвірними
побудовами: сарай-Б, вхід в підвал - В,
гараж -

Г, вбиральня - Д, огорожа №1-4, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
м/ради, укладений 16.05.2000 року між ОСОБА_3
та ТОВ «Агрофірмо ім. Горького»,
зареєстрований на Новомосковській
товарній біржі 16.05.2000 року за
реєстраційним № 000113 та зареєстрований
в Новомосковському БТІ за
реєстраційним № 74 від 18.05.2000 року, та
визнати за ТОВ «Агрофірма ім. Горького»
право власності на вищевказаний
житловий будинок.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач за зустрічним позовом
зазначає, що дійсно 16.05.2000 року між
ОСОБА_3, як продавцем, та ТОВ «Агрофірма
ім. Горького» - як покупцем, було
укладено договір купівлі-продажу
нерухомості, згідно якого продавець
продав, а покупець придбав житловий
будинок з надвірними побудовами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
10 787,00 грн. При укладенні даного
договору сторонами були погоджені всі
істотні умови договору, зокрема, ціна,
спосіб передачі будинку, оформлення
документів.

Крім того, з моменту реєстрації
договору купівлі-продажу ТОВ
«Агрофірма ім. Горького»
розпоряджалася придбаним будинком на
власний розсуд. Восени 2007 року, з метою
залучення молодих спеціалістів, даний
будинок було надано для проживання
сім'ї молодого спеціаліста ОСОБА_4,
однак в посвідченні договору
купівлі-продажу житлового будинку
нотаріусом було відмовлено, оскільки
договір купівлі продажу, на підставі
якого ТОВ «Агрофірма ім. Горького»
придбало будинок у ОСОБА_3,
зареєстрований на Новомосковській
товарній біржі, а тому він не був
прийнятий нотаріусом в якості
правовстановлюючого документу.

На даний час ОСОБА_3 відмовляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, у зв'язку з чим ТОВ
«Агрофірма ім. Горького» вимушена
звернутися до суду за захистом свої
прав.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи у свою
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримали, просили суд задовольнити
їх у повному обсязі (а.с.87-88).

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 в
судовому засіданні проти позову
заперечували. ОСОБА_3 зазначила, що на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Миколаївською сільською
радою Новомосковського району
Дніпропетровської області від 17.04.1992
року, за реєстром № 86, зареєстрованого
в Новомосковському БТІ за №1013-5, їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1. У
грудні 2000 року, вона звернулась до
директора ТОВ «Агрофірма ім. Горького»
з проханням позичити їй гроші, на що їй
було запропоновано оформити договір
купівлі-продажу вищевказаного
житлового будинку в рахунок позиченої
грошової суми у розмірі 2 000,00 доларів,
після чого, як їй пообіцяли, після
повернення зазначеної суми будинок
залишиться за нею. Тобто договір
купівлі-продажу, посвідчений
Новомосковською товарною біржею, був
складений обманним шляхом. Крім того, з
07.12.1990 року по 01.11.2008 року в зазначеному
будинку проживав її син - ОСОБА_7.
Протягом усього часу, починаючи з 2001
року вона неодноразово зверталася до
ТОВ «Агрофірма ім. Горького» і
намагалася повернути гроші, але їй
кожен раз відмовляли. Договір вона
підписала добровільно, однак вона його
не читала і вважала, що таким чином вона
укладає договір позики. У 2007 році їй
стало відомо, що ТОВ «Агрофірма ім.
Горького» бажає вселити у спірний
житловий будинок сім'ю молодого
спеціаліста, ОСОБА_4, а також той факт,
що 06.12.2007 року, між ОСОБА_4 та ТОВ
«Агрофірмою ім. Горького» було
укладено в простій формі договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1. Вищевказаний будинок вона
передала в заставу з метою отримання
позики, і аж ніяк не продала його. Крім
того, ОСОБА_4 в судовому порядку
намагався визнати договір
купівлі-продажу спірного будинку
дійсним та визнати за ним право
власності, однак рішеннями
Новомосковського

міськрайонного суду Дніпропетровської
області та апеляційного суду
Дніпропетровської області його
позовні вимоги залишені без
задоволення. Однак відповідач зі своєю
родиною продовжує проживати в
зазначеному вище будинку, чим створює
перешкоди в користуванні будинком
ОСОБА_3 Просили відмовити в задоволенні
позову ТОВ «Агрофірми ім. Горького».

Представник третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 позовні вимоги ТОВ «Агрофірма
ім.Горького» підтримала у повному
обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що
умови спірного договору були виконані
сторонами. ОСОБА_3 не оскаржувала
спірний договір на протязі 12 років, не
оскаржувала вона і реєстрацію Лянок у
спірному домоволодінні. На момент
укладення спірного договору діюче на
той момент законодавство передбачало
можливість укладення договорів на
товарній біржі, а тому позов ТОВ
«Агрофірма ім. Горького» цілком
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Представник третьої особи -
Новомосковської товарної біржі в
судове засідання також не з'явився, про
слухання справи повідомлений належним
чином.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Згідно угоди купівлі-продажу,
укладеної 16 травня 2000 року на
Новомосковській товарній біржі за №
000113 ТОВ «Агрофірма ім. Горького»
придбала у ОСОБА_3 житловий будинок літ.
«А», цегла, розміром 34,6 кв.м., житловою
площею з надвірними побудовами: сарай -
Б, вхід в підвал -В, гараж - Г, вбиральня -
Д, огорожа №1-4, що розташований по
АДРЕСА_1, який належав продавцю на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Миколаївською сільською
радою за реєстром №86, зареєстрованому
в БТІ за № 1013-5 (а.с.11, 31, 119-120).

У відповідності зі ст. 227 ЦК України
(1963р.), який діяв на час укладення угоди,
договір купівлі-продажу житлового
будинку чи іншого нерухомого майна
повинен бути нотаріально засвідчений.

Між тим, згідно ст. 47 ч. 2 ЦК України
(1963 р.) ЦК України, якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
яка потребує нотаріального
посвідчення, а інша сторона
відмовляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі визнати
угоду дійсною, визнавши за позивачем
право власності на спірний будинок.

Судом встановлено, що продавець ОСОБА_3
отримали від позивача ТОВ «Агрофірма
ім. Горького» грошові кошти в сумі 2000,00
доларів США. Даний факт нею визнано в
судовому засіданні.

Судом також встановлено, що
обидві сторони виконали умови
зазначеного вище договору
купівлі-продажу, зареєстрованого
товарною біржею, тобто ОСОБА_3 передала
ТОВ «Агрофірма ім. Горького», зокрема,
документи, а ТОВ «Агрофірма ім.
Горького», як покупець, в свою чергу,
передала відповідачу обговорену
грошову суму за придбаний об'єкт
нерухомості.

На підставі вищезазначеного договору
на позивача було переоформлено
технічний паспорт на домоволодіння
(а.с.8-10, 32-33).

Крім того, починаючи з моменту
придбання вищевказаної нерухомості,
тобто з 16.05.2000 року ТОВ «Агрофірма ім.
Горького» на законних підставах
користується та розпоряджається на
свій розсуд домоволодінням
розташованим по АДРЕСА_1, що
стверджується, окрім технічного
паспорту, Наказом від 22.07.2009 року про
продаж ОСОБА_4 зазначеного
домоволодіння та довідкою про
отримання коштів за нього, а також
самим договором купівлі-продажу,
укладеним між ТОВ «Агрофірма ім.
Горького» та ОСОБА_4, з яким, до речі,
сторони звернулись до нотаріуса (а.с.34,
35, 73, 86). На ОСОБА_4 було переоформлено і
особовий рахунок по газопостачанню у
спірному будинку, по якому ним
своєчасно здійснюються проплати, про
що свідчить довідка про відсутність
заборгованості (а.с.98).

Все вищевикладене дає підстави
стверджувати, що сторони при укладання
договору купівлі-продажу досягли усіх
істотних умов договору. Однак ОСОБА_3
ухиляється від нотаріального
посвідчення спірного договору.

Факт ухилення ОСОБА_3 від нотаріального
посвідчення встановлений в судовому
засіданні, оскільки вона його не
заперечувала. Крім того, про її
ухилення від нотаріального
посвідчення спірного договору
купівлі-продажу свідчить також той
факт, що 04.09.2012 року вона звернулась до
суду з позовом про визнання
зазначеного договору недійсним.

Судом не можуть бути прийняті
посилання ОСОБА_3 на той факт, що вона
вважала укладений договір
купівлі-продажу договором позики,
оскільки в судовому засіданні вона не
заперечувала того факту, що нею було
отримано копію зазначеного договору
після його підписання, яка наявна у неї
на руках і на момент розгляду справи в
суді, а тому суд приходить до висновку,
що вона з 2000 року мала можливість
ознайомитися з договором, зокрема
отримати консультацію щодо його умов
та змісту та оскаржити його, однак до
суду вона звернулась лише 04.09.2012 року.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3
зазначила, що після підписання
спірного договору купівлі-продажу вона
передала технічний паспорт та вісі
інші документи на домоволодіння, що
свідчить про її бажання виконати
договір. Гроші, отримані внаслідок
укладення спірного договору
купівлі-продажу на момент розгляду
справи в суді ОСОБА_3 не повернула. Її
твердження про той факт, що вона
неодноразово намагалась їх повернути,
однак їй було відмовлено, не можуть
бути прийняті судом, оскільки на
підтвердження зазначеної обставини
суду в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, не надано належних та
допустимих доказів.

Факт реєстрації ОСОБА_7 у спірному
домоволодінні (а.с.12) з 23.12.1993 року по
01.11.2008 року та з 16.01.1995 року по 01.11.2008 року
не спростовує обставин, встановлених в
судовому засіданні.

Розбіжність номеру будинку в договорі
купівлі-продажу, укладеному між
колгоспом ім.Горького та ОСОБА_3 (53-Б
замість 53-В) (а.с.119-120), суд вважає
опискою, оскільки факт належності
ОСОБА_3 іншого будинку, суду не
доведений. Крім того, суду надані
відповідні довідки про те, що будинок
за АДРЕСА_1, належить іншій особі
(а.с.131-136).

На підставі викладеного суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та мають
бути задоволені, договір
купівлі-продажу житлового будинку
визнається судом дійсним, а за
позивачем слід визнати право власності
на житловий будинок літ. А», цегла,
розміром 34,6 кв.м., житловою площею з
надвірними побудовами: сарай - Б, вхід в
підвал -В, гараж - Г, вбиральня - Д,
огорожа №1-4, що розташований по
АДРЕСА_1, укладений 16.05.2000 року на
Новомосковській товарній біржі за №
000113 між ОСОБА_3 з однієї сторони та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» з іншої.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК
України відповідач повинен
відшкодувати на користь позивача
понесені ним судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору у розмірі
229,40 грн. (а.с.66а).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 47 ч.2, 227 ЦК України в редакції 1963
року, ст. ст. 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» до ОСОБА_3, треті особи -
Новомосковська товарна біржа, ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
будинок - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку літ.
«А», цегла, розміром 34,6

кв.м., житловою площею з надвірними
побудовами: сарай - Б, вхід в підвал -В,
гараж - Г, вбиральня - Д, огорожа №1-4, що
розташований по АДРЕСА_1, укладений
16.05.2000 року на Новомосковській товарній
біржі за № 000113 між ОСОБА_3 з однієї
сторони та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» з іншої.

Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» право власності на
житловий будинок літ. «А», цегла,
розміром 34,6 кв.м., житловою площею з
надвірними побудовами: сарай - Б, вхід в
підвал -В, гараж - Г, вбиральня - Д,
огорожа №1-4, що розташований по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
ім.Горького» судові витрати по справі у
вигляді сплаченого судового збору у
розмірі 229, 40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суду в
десятиденний термін після його
проголошення.

Суддя
В.В. Березюк