АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2471/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 34 Савранський О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. РІШЕННЯ
13 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоТрюхана Г. М.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "УНІКА"
на рішення Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
03 грудня 2013 року у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_6
про відшкодування матеріальної шкоди в
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ПАТ «СК «Уніка»»
звернулося до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_6 посилаючись на те, що 11 червня
2009 року о 15 год. 30 хв. на кільцевій
дорозі навпроти вул. Зодчих в м. Києві
сталася ДТП за участю автомобілів:
«Івеко» д/н НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_6 та «Сузукі» д/н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
Причиною ДТП визнано те, що водій
ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку
та не дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив наїзд на
автомобіль «Сузукі» д/н НОМЕР_2, чим
порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України.
Постановою Святошинського районного
суду м. Києва ОСОБА_6 визнано винним у
скоєнні правопорушення передбаченого,
ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави.
В результаті вчинення даного
правопорушення автомобілю «Сузукі» д/н
НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_7, було
завдано матеріальної шкоди.
Цивільно-правова відповідальність під
час управління автомобілем «Івеко» д/н
НОМЕР_3 відповідно до полісу №ВС/0697137
була застрахована ОСОБА_6.
ПАТ «СК «УНІКА» було прийнято рішення
про визнання даної події страховим
випадком та виплатити НАСК «Оранта»
підставі заяви останньої про виплату
страхового відшкодування.
Платіжним дорученням №029521 від 25 жовтня
2010 року згідно заяви про виплату
страхове відшкодування було
перераховане на банківський рахунок
НАСК «Оранта», з якою договір
добровільного страхування 28.01.2009 року
укладений ОСОБА_7, якій були НАСК
Після виплати страхового
відшкодування позивач отримав право
регресу до винуватця ДТП - ОСОБА_6
Просив суд стягнути з ОСОБА_6 в порядку
Рішенням Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
03 грудня 2013 року відмовлено в позові.

Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ
«СК «Уніка» подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
обставин справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог ПАТ «СК «Уніка»» в повному
обсязі.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 5 лютого 2014 року вказане
рішення районного суду скасовано.
Позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ «СК «УНІКА» у
відшкодування шкоди в порядку регресу 1
9938 грн. 24 коп. та у відшкодування витрат
по судовому збору 229 грн. 40 коп.

Однак, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8, ухвалою
колегії суддів судової палати в
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2014 року рішення
колегії суддів апеляційного суду
Черкаської області від 5 лютого 2014 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставини, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог районний суд виходив з того, що
страховик - позивач по справі, не довів
про те, що страхувальник ОСОБА_6 не
повідомляв його у встановленому
законом порядку про факт страхового
випадку, а крім того, позивач пропустив
строк позовної давності щодо подання
даного позову, оскільки на адресу НАСК
«Оранта» була ним перерахована сума
страхового відшкодування 25 жовтня 2010
року, а в суд він звернувся 30 жовтня 2013
року, тобто з пропуском передбаченого
ст. 257 ЦК України трьох річного строку
позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду.

Так, з матеріалів справи бачається, що
внаслідок ДТП, яка сталася 11 червня 2009
року, відбулося зіткнення двох
автомобілей: «Івеко» д.н.з. НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_6 та «Сузукі Гранд
Вітара» д.н.з НОМЕР_2 під керування
водія ОСОБА_7, остання з яких отримала
матеріальну шкоду, розмір якої на
підставі протоколу огляду
транспортного засобу після ДТП,
страхового акту, аварійного
сертифікату, авотоварознавчих
досліджень визначена до відшкодування
в розмірі 19 938 грн. 24 коп.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6 була застрахована на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеному на той час, на
період з 22 листопада 2008 року по 21
листопада 2009 року - із ЗАТ «СК
КРЕДО-КЛАСИК», на даний час ПАТ
«Страхова компанія «УНІКА»..

У іншого учасника ДТП ОСОБА_7 був
укладений договір добровільного
страхування транспортного засобу № 2609
від 28 січня 2009 року з НАСК «ОРАНТА» на
період по 28 березня 2010 року.

Встановлено, що ПАТ «СК «Уніка»,
розглянувши комісійно заяву про
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу НАСК «ОРАНТА»,
вих..№09-06-02/22147 від 8 жовтня 2010 року,
поліс №ВС/ 0697137 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, виплатило НАСК
«ОРАНТА» страхове відшкодування в сумі
19 938 грн. 24 коп., в зв'язку з чим
пред'явило даний позов до ОСОБА_6 про
відшкодування вказаної суми
матеріальної шкоди в порядку регресу.

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_6 стверджував, що одразу після ДТП
по телефону повідомив страховика про
страховий випадок.

Відповідно до п.33.1.4. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» особи у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) невідкладно, але
не пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодження
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Необхідно зазначити, що на час скоєння
ОСОБА_6 ДТП 11 червня 2009 року
вищезазначена норма не вказувала на
обов'язковість письмового
повідомлення страховика про ДТП. Така
редакція зберігається і в розділі ІІІ
Єдиного порядку врегулювання подій,
які мають ознаки страхового випадку за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів в Україні, затвердженого
Протоколом засідання Президії МТСБУ №
160 від 23 листопада 2006 року.

Пунктом ґ) ст. 38. 1.1. ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника,
який спричинив ДТП, якщо він не
повідомив страховика про ДТП у строки і
за умов, визначених у підпункті 33.1.2
пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

ОСОБА_6, стверджуючи про те, що він
належним чином, відповідно до діючого
на той час законодавства повідомив
страхову компанію телефоном про
страховий випадок - ДТП від 11 червня 2009
року, належним чином не довів цього.
Зокрема ним не було вказано номер
телефону, з якого телефонував, і на який
саме номер контакт - центру чи будь-який
номер страхової компанії, щоб
повідомити про страховий випадок, не
звертався до суду з клопотанням про
здійснення необхідного запиту на
контакт-центр ПАТ «СК «Уніка» для
отримання офіційної відповіді з
приводу повідомлення або не
повідомлення про настання страхового
випадку.

Крім того, до апеляційної скарги ПАТ
«СК «Уніка» додала копію форми №1, із
заповненням якої практично заводиться
страхова справа.

Так із форми №1 вбачається, що дата
настання страхового випадку вказана 11
червня 2009 року, а дата повідомлення про
страховий випадок - 20 жовтня 2010 року.
Страхова справа, за твердженням
позивача, заводиться фахівцем відділу
врегулювання збитків в день
надходження повідомлення про ДТП або
надходження претензії про
відшкодування шкоди в порядку регресу.
Претензія від НАСК «Оранта» була
прийнята ПАТ «СК «Уніка», як видно з
документу, 20 жовтня 2010 року, і в цей день
була заведена страхова справа, що
вказує на те, що саме вказаної дати - 20
жовтня 2010 року надійшло до страхової
компанії вперше повідомлення про
страховий випадок від 11 червня 2009 року.

Також колегія суддів не погоджується з
висновком суду про застосування строку
позовної давності .

Як зазначалось вище, сума страхового
відшкодування в обсязі 19 938 грн. 24 грн.
була перерахована ПАТ «СК «Уніка» на
користь НАСК «Оранта» 25 жовтня 2010 року,
а в суд дана позовна заява була
направлена 23 жовтня 2013 року, про що
свідчить копія рекомендованого
повідомлення (а.с. 94) та копія квитанції
на (а.с. 94), тобто в межах трирічного
строку позовної давності.

Відповідно до ч.6 ст.70 ЦПК України, строк
не вважається пропущеним, якщо до його
закінчення заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
не врахувавши вище вказані обставини
та норми цивільного законодавство,
ухвалив рішення, яке не може вважатись
законним і обґрунтованим, оскільки
постановлене при неповному з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому
відповідно до положень ст.. 309 ЦКП
України підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути витрати по держмиту в обсязі
229,40 грн.

Керуючись ст.. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "УНІКА" задоволити .

Рішення Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
03 грудня 2013 року по даній справі
скасувати.

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Уніка»» до ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу
задоволити .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка»» у
відшкодування шкоди в порядку регресу
19938 грн. 24 коп. та у відшкодування витрат
по судовому збору 229 грн. 40 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :