Справа № 456/2521/14-ц
Провадження № 2/456/1417/2014
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

16 вересня 2014 року

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Андрейківа Ю. Я.

при секретарі
Куртій В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
суд

ВСТАНОВИВ :

02.07.2014 року в суд поступила позовна
заява ОСОБА_4 про визнання особи такою,
що втратила право на користування
житлом. В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він проживає у
квартирі АДРЕСА_2 і вказана квартира
належить йому на праві приватної
власності. У січні 2012 року у вказаній
квартирі зареєструвався його син
ОСОБА_1, невістка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3,
що підтверджується відповідними
записами в будинковій книзі та
довідкою, виданою ЖЕК № 4.
Зареєструвавшись у вказаній квартирі
син з сім»єю не проживали у ній
фактично жодного дня, речей своїх не
завозили, комунальні послуги не
сплачували. Місце реєстрації
відповідачам було необхідне тимчасово,
оскільки вони продавали свою квартиру,
де був зареєстрований неповнолітній на
той час онук, та переїжджали в
новозбудований будинок в с.Добрівляни
Стрийського району. Даний будинок ще не
був офіційно прийнятий в експлуатацію,
відповідачі не могли там
зареєструватись. Син попросив дозволу,
щоб він з сім»єю залишились бути
зареєстрованими в квартирі позивача і
в свою чергу обіцяв сплачувати
комунальні послуги. Однак син не
виконав свою обіцянку, а позивачу, який
є пенсіонером, є непосильно оплачувати
комунальні послуги. Враховуючи
наведене позивач просить визнати
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_3, що у м.
Стрию. Викликати у судове засідання
сівдків ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., прож.
м. Стрий, АДРЕСА_4 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2
р. н., прож. АДРЕСА_5.

В суді позивач наведене в позові
підтримав, при цьому вказавши, що
реєстрація відповідачів у вказаній
квартирі перешкоджає позивачу
оформити і користуватись наданими
йому законом пільгами, а оплачувати
комунальні послуги йому самому
непосильно. Просив визнати ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_3, що у м.
Стрию.

Відповідачі на виклики в судові
засідання на 18.07.2014 р. та 16.09.2014 р. в
судові засідання не з»явилась, хоча
належно про час та місце слухання були
повідомлені, причини неявки не
повідомили, заперечення на позов не
подали. Однак враховуючи терміни
розгляду справи суд відповідно до ч. 4
ст. 169 ЦПК України розглянув справу
заочно за їх відсутності на підставі
наявних у справі доказах.

Поясненнями позивача, показами
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та
дослідженими доказами по справі
доведено, що позовні вимоги підставні
та підлягають до задоволення.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод термін ''суд, встановлений
законом'' поширюється не лише на
правову основу створення чи законності
існування суду, але й на положення щодо
його компетенції та повноважень і на
дотримання таким судом певних норм, які
регулюють його діяльність (рішення
Європейського суду з прав людини у
справах: ''Сокуренко і Стригун проти
України'' від 20 липня 2006 року та
''Лавентс проти Латвії'' від 7 листопада
2002 року).

У розумінні п. 1 ст. 8 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка гарантує кожній особі,
окрім інших прав, право на повагу до її
житла, воно охоплює насамперед право
займати житло, не бути виселеним чи
позбавленим свого житла. Це покладає на
Україну в особі її державних органів
зобов'язання ''вживати розумних і
адекватних заходів для захисту прав
особи на житло'' (рішення у справі
''Пауел та Райнер проти Великобританії''
від 21.02.1990 року, ''Кривіцька та
Кривіцький проти України'' від 02.12.2010
року та ''Рохля проти України'' від 17.05.2011
року).

Одночасно суд зауважує, що пункт 2
ст. 8 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод чітко визначає
підстави, за яких втручання держави у
використання особою прав, зазначених у
пункті 1 цієї статті, є виправданим.
Таке втручання має бути передбачене
законом і необхідне в демократичному
суспільстві, а також здійснюватися в
інтересах національної і громадської
безпеки або економічного добробуту
країни, для охорони порядку і
запобігання злочинності, охорони
здоров'я чи моралі, захисту прав і
свобод інших осіб.

Відповідно до ст., ст. 1, 10, 60 ЦПК
України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави ;
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень ;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі ; доказування не може
грунтуватись на припущеннях.

Як на правову підставу визнання
відповідачки ОСОБА_8 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
позивач ОСОБА_9 покликався на ч. 2 ст. 405,
ст. ст.. 71, 72 ЖК України.

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України
особа може бути визнана такою, що
втратила право на житло, якщо вона не
проживає в жилому приміщенні понад
шість місяців без поважних причин.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням,
внаслідок її відсутності понад
встановлений строк, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 квітня 1985 року ''Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України'' у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Коли в жилому
приміщенні не залишалися члени сім'ї
особи, яка була відсутня, його
повернення в це приміщення до часу
розгляду справи в суді є істотною
обставиною, але вона не може бути
безспірною підставою для відмови в
позові, а повинна оцінюватись у
сукупності з іншими обставинами.

Судом встановлено наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з договором купівлі -
продажу від 30.03.1996 року року,
посвідченого та зареєстрованого в
реєстрі № 33324 приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_10, квартирі АДРЕСА_1
належить позивачу ОСОБА_1

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що відповідачі ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
н., та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н.
зареєстровані за адресою : м. Стрий,
АДРЕСА_6, що підтверджується
відповідними записами в будинковій
книзі та довідкою, виданою ЖЕК № 4.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом і
зятем позивача, і що відповідачі 20
років у спірній квартирі не
проживають.

Свідок ОСОБА_7, показав що є
чоловіком онуки позивача і протягом
трьох років ніколи не бачив
відповідачів у вказаній квартирі.

Суд надає віри показанням вказаних
свідків, які до сторін упереджено не
відносяться, не є зацікавленими
особами у вирішенні спору, правдиво та
об'єктивно підтверджують обставини
справи, на своїх показаннях настоюють.

Як безспірно встановлено в
судовому засіданні, відповідачі більше
20 років не здійснюють догляд за житлом
та не приймають участі в утриманні
житла в належному стані, у спірній
квартирі немає належних їм речей, а
тому встановлені судом обставини
дають підстави стверджувати, що
відповідачі без поважних причин не
проживали у спірній квартирі, а відтак,
втратили право користування нею.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 169, 209, 212,
213, 215,224 - 226 ЦПК України, ст. 405 ЦК
України, ст.ст. 71,72, 156 ЖК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_3, що у м. Стрию та зняти їх з
реєстрації.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
оголошення шляхом подачі апеляційної
скарги або на рішення може бути подана
заява про перегляд заочного рішення до
Стрийського міськрайонного суду
протягом 10 днів з моменту отримання
рішення.

Головуючий-суддя Ю. Я.
Андрейків