Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/834/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюк О.В.

Карпенко О.Л..

при секретарі - Савченко Н.
В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Підлісненської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 21 січня 2014
року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
Підлісненської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що він з 2001 року добросовісно та
безперервно володіє та відкрито
користується нерухомим майном, а саме
будівлями млина, що розташовані в
АДРЕСА_1, та силосною ямою, що
розташована в АДРЕСА_2 та хоче, щоб суд
визнав за ним право власності за
набувальною давністю на дане нерухоме
майно.

Рішенням Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 21
січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до Підлісненської
сільської ради Олександрівського
району Кіровоградської області про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з неповним
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом,
на його думку, норм матеріального і
процесуального права. Просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у встановлених статтею 303 ЦПК
України межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

Постановляючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
судовому засіданні сторонами не було
надано доказів, що зазначене нерухоме
майно, зареєстровано в сільській раді
як безхозне, а якщо зареєстровано то, з
якого часу. Раніше спірне майно зі слів
позивача належало СТОВ «Підлісне» та
перебувало на балансовому обліку. З
якого часу спірне майно вибуло з даного
обліку позивач не зазначив, та не надав
відносно цього жодних доказів.

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду з таким висновком
суду першої інстанції погодитись не
може, як вбачається з копії звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута - СТОВ «Підлісне» від 06 травня
2008 року зазначене підприємство
ліквідовано, але відомостей про
знаходження на балансі СТОВ «Підлісне»
зазначених будівельне має.

Відповідно до пояснень свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитаних в суді
першої інстанції, позивач з 2001 року
добросовісно та безперервно володіє та
відкрито користується будівлями млина
та силосною ямою, що розташовані на
території с. Підлісне, а також дбає про
дане нерухоме майно.

Відповідно копії звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу банкрута -
СТОВ «Підлісне» від 06 червня 2012 року
останнім власником вказаного майна
зазначалося КСП ім. Ульянова, яке
було ліквідовано в зв'язку зі
створенням СТОВ «Підлісне»

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Із змісту ст. 344 ЦК України випливає,
що позивач, як володілець майна,
протягом всього часу володіння ним має
бути впевнений, що на це майно не
претендують інші особи, і він отримав
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього. У
такому випаду при вирішенні питання
щодо визнання права власності на майно
в порядку набувальної давності
необхідно виходити із того, що
задоволення таких вимог можливе лише
за умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння.

Приймаючи до уваги вище викладене
колегія суддів судової палати
апеляційного суду дійшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 21
січня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким, визнати
право власності за ОСОБА_3 на будівлю
млина, що розташований в АДРЕСА_1, та
силосною ямою, що розташована в АДРЕСА_2
в порядку набувальної давності.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: