Справа № 307/377/14-ц
Провадження №2/307/447/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді

Гримут В.І.

при секретарі
Тиводар
В.І.

з участю представника позивача
Телецький
Й.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Тячів
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Посилається на те, що у відповідності
до кредитного договору № K2XRF682360500 від
07.04.2012 р., який складається з заяви
позичальника та умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка», ОСОБА_2
наданий кредит у сумі 7606.48 грв. зі
сплатою за користування кредитом 0.12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав. Станом на 20.11.2013 р. за ним
рахується заборгованість у сумі 12314.54
грв., яка складається із заборгованості
за кредитом у сумі 7606.48 грв.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом у сумі 7.53 грв.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом у сумі 212.98 грв.,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором у сумі 3424.95
грв. та штрафу, який складається з
фіксованої частини у сумі 500 грв. та
процентної складової у сумі 562.60 грв.
Просить суд стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 12314.54 грв. та 229.40
грв. судових витрат.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на обставини викладені у позовній
заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку що позов слід
задовольнити частково виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
07.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ K2XRF682360500, який складається з заяви
позичальника та умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка», на
підставі якого відповідач отримав
кредит у розмірі 7606.48 грв. на строк до
06.12.2013 р. включно зі сплатою 0.12 % річних
та щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 106.49
грв. Взяті на себе зобов'язання
погашати кредит та сплачувати
нараховані відсотки передбачені
договором відповідач не виконав. З
розрахунку заборгованості за
договором убачається, що станом на
20.11.2013 р. за ним рахується
заборгованість у сумі 12314.54 грв., яка
складається із заборгованості за
кредитом у сумі 7606.48 грв.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом у сумі 7.53 грв. та
заборгованості по комісії за
користування кредитом у сумі 212.98 грв.
Згідно п. 2.4.5.1 умов та правил надання
банківських послуг у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, включаючи
заборгованість, яка виникла відповідно
з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. умов та правил
боржник сплачує банку пеню в розмірі 0.15
% від суми простроченої заборгованості
по кредиту, у тому числі заборгованості
відповідно з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. умов та
правил за кожний день прострочення, але
не менше однієї гривні. У відповідності
до п. 2.4.5.5. при порушенні боржником
строків платежів по будь-якому із
грошових зобов'язань, передбачених
даним договором більше ніж на 90 днів,
боржник зобов'язаний сплатити банку
штраф у розмірі 500 грв. та 5 % від суми
заборгованості. Відповідно до
зазначених пунктів умов та правил
надання банківських послуг
відповідачу нараховано пеню у сумі 3424.95
грв. та штрафу, який складається з
фіксованої частини у сумі 500 грв. та
процентної складової у сумі 562.60 грв.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитор
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530
ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в термін
передбачений договором, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання. За правилами
ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Порушенням зобов'язання згідно зі ст.
ст. 610, 611 ЦК України є його невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Частиною 2 цієї ж статті
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Разом з тим суд враховує, що згідно ч. 3
ст. 551 ЦК України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення. У відповідності до ч.
2 ст. 616 ЦК України суд має право
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника, якщо
кредитор умисно або з необережності
сприяв збільшенню розміру збитків,
завданих порушенням зобов'язання, або
не вжив заходів щодо їх зменшення.

Приймаючи до уваги, що визначений
позивачем розмір пені фактично
дорівнює майже половині кредиту, а
позов пред'явлено через рік і сім
місяців після того, як у позивача,
відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК виникло право
на звернення до суду, так як відповідач
жодного разу не погашав кредит,
відсутність доказів про заподіяну
банку несплатою кредиту шкоду, а також
те, що інтереси банку достатньо
захищені процентною ставкою та
штрафними санкціями, так як сума
несплаченого кредиту та прострочені
відсотки підлягають стягненню, суд
вважає, що визначений позивачем розмір
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за договором у сумі 3424.95
грв. слід зменшити до 500 грв.

За таких обставин суд вважає, що з
відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» слід стягнути 9389.59 грв.
боргу. Також у відповідності до ст. 88
ЦПК України з нього слід стягнути на
користь позивача судові витрати у сумі
229.4 грв. сплачені при поданні позовної
заяви до суду, та 14.20 грв. до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК
України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» дев'ять
тисяч триста вісімдесят дев'ять
гривень 59 коп. та двісті двадцять
дев'ять гривень 40 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 чотирнадцять гривень
20 коп. судового збору до спеціального
фонду Державного бюджету України.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий:

Гримут В.І.