АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6541/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф. Ф. Доповідач - Красвітна
Т.П. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

28 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_6 на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа - Управління служби у справах
дітей Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради, за участю
прокурора Кіровського району м.
Дніпропетровська, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивачка звернулась
до суду з даним позовом посилаючись на
те, що вона є опікуном неповнолітньої
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
проживає з нею тривалий час. ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 є батьками неповнолітнього, але
протягом тривалого часу ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків, матеріально дитину не
забезпечують, ніде не працюють,
вихованням дитини не займаються,
службою у справах дітей неодноразово
проводились профілактичні роботи з
відповідачами з цього приводу, але
жодних результатів вказані заходи за
собою не потягли; батько дитини
тривалий час знаходився в місцях
позбавлення волі. Позивачка просила
суд позбавити ОСОБА_8 та ОСОБА_9
батьківських прав відносно їх
неповнолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати аліменти на
утримання хлопчика по 14 частині
доходів кожного з відповідачів.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 червня 2014 року
вирішено позбавити ОСОБА_9, 1969 р.н.,
батьківських прав відносно її
неповнолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1; стягувати з ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_6 аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 14 частини
заробітку (доходів) щомісячно, але не
менш 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 08 квітня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.
Вирішено стягувати з ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
14 частини заробітку (доходів)
щомісячно, але не менш 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 08 квітня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_6 в задоволені іншої частини
позовних вимог відмовлено. Стягнуто
судовий збір на користь держави з
ОСОБА_9 у розмірі 243,60 грн., а з ОСОБА_8 -
121,80 грн. Рішення суду в частині
стягнення аліментів допущено до
негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення в
частині відмови у задоволенні позову
та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що ОСОБА_8
та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.4).

З 2003 року до цього часу позивачка
ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_8

Місцевим судом також встановлено, що
неповнолітня дитина ОСОБА_7 проживає з
опікуном ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1;
позивачка займається вихованням та
забезпеченням дитини, що стверджується
представленими доказами (а.с. 5, 11-12, 18,
36-37).

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_9
вихованням дитини не займається,
протягом тривалого часу злісно
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не приймає
участі у духовному розвитку дитини,
матеріально не забезпечує, не
піклується про здоров'я хлопчика та
його успіхи у навчанні, що
підтверджується письмовими доказами,
яким місцевим судом надано належної
оцінки (а.с. 36 - 37).

Відповідач ОСОБА_8 30 листопада 2011 року
був засуджений вироком Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська до
4-х років позбавлення волі у виправній
установі закритого типу, звідки
останній умовно достроково був
звільнений у листопаді 2013 року, що
підтверджується копією вироку, копіями
довідок та визнано сторонами (а.с. 6-10, 14)

Виконавчий комітет Бабушкінської
районної у м. Дніпропетровську ради
вважає за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_8 та ОСОБА_9
відносно їх неповнолітньої дитини
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується наданим суду
висновком № 13/15-366 від 07.05.2014 року
(а.с.36-37).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, приймаючи до
уваги, що відповідач ОСОБА_8 через
наявність об»єктивних чинників -
відбування показання за вчинення
злочину - був позбавлений можливості
приймати участь у вихованні сина;
враховуючи інтереси неповнолітнього
ОСОБА_7; зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом, а,
згідно пояснень ОСОБА_8, він має намір
налагодити спілкування з сином, -
місцевий суд дійшов правильного
висновку про доцільність відмови у
задоволенні позовної вимоги про
позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав
відносно ОСОБА_7.

Посилання апелянта на те, що вона
планує розірвати шлюб з відповідачем
ОСОБА_8 не спростовують правильність
викладених вище висновків місцевого
суду, оскільки на цей час факт
розірвання шлюбу вказаних осіб
відсутній.

Колегія зауважує, що позивачка не
позбавлена права звернення до суду з
позовом про позбавлення ОСОБА_8
батьківських прав з урахуванням інших
обставин та фактів.

Колегія звертає увагу, що рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 червня 2014 року в
частині задоволення позовних вимог в
апеляційному порядку не оскаржене,
тому суд апеляційної інстанції
розглядає дану управу у межах доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст. 303
ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги
правильне застосування районним судом
вимог ст. 88 ЦПК, колегія дійшла
висновку, що оскаржуване судове
рішення, в оскаржуваній частині,
ухвалено у відповідності з вимогами
закону, тому підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 червня 2014 року в
оскаржуваній частині - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, протягом двадцяти днів
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь