Справа № 471/1499/14-ц
Провадження №2/471/614/14
Номер рядка звіту 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Братський районний суд
Миколаївської області

у складі: головуючої - судді
Губанової В.М.

при секретарі
Тягнирядно І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-ща Братське
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідачів, в якому просить визнати
за нею право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 Братського району
Миколаївської області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вона 07 квітня 2013 придбала у
відповідачів житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 про що було
укладено простий письмовий договір
купівлі-продажу. Умови договору
сторонами були виконанні в повному
обсязі. ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про
право приватної власності на житловий
будинок являється його власником .
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.
Відповідачі згідно свідоцтва про
народження є спадкоємцями 1-ї черги
спадкування за законом. Однак,
спадкоємці не переоформили спадщину на
себе та продали позивачці житловий
будинок.

Позивачка звернулася в органи
реєстрації майна, при цьому вона надала
зазначений договір купівлі-продажу,
але їй відмовили, пояснивши, що він не
оформлений нотаріально та не
являється документом, що посвідчує
право власності на нерухомість. ОСОБА_1
зверталась до відповідачів з проханням
укласти договір купівлі-продажу в
нотаріальній конторі, однак останні
ухиляються, а тому вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.

До початку судового засідання
позивачка звернулася з заявою, в якій
підтримала заявлені вимоги в повному
обсязі та просила суд розглянути
справу в її відсутність.

Відповідачі, до початку судового
засідання надали суду заяви, в яких
визнали позовні вимоги в повному
обсязі та не заперечували проти їх
задоволення і просили суд розглянути
справу у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
наданими позивачем документами
підтверджується факт купівлі-продажу
нерухомого майна по АДРЕСА_1

Так, 07 квітня 2013 придбала у
відповідачів житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 про що було
укладено простий письмовий договір
купівлі-продажу. Умови договору
сторонами були виконанні в повному
обсязі. ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про
право приватної власності на житловий
будинок являється його власником .
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.
Відповідачі згідно свідоцтва про
народження є спадкоємцями 1-ї черги
спадкування за законом. Однак,
спадкоємці не переоформили спадщину на
себе та продали позивачці житловий
будинок.

Позивачка звернулася в органи
реєстрації майна, при цьому вона надала
зазначений договір купівлі-продажу,
але їй відмовили, пояснивши, що він не
оформлений нотаріально та не
являється документом, що посвідчує
право власності на нерухомість. ОСОБА_1
зверталась до відповідачів з проханням
укласти договір купівлі-продажу в
нотаріальній конторі, однак останні
ухиляються, а тому вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.

Так як угода купівлі-продажу
суперечить вимогам ст.657 ЦК України, не
оформлена нотаріально, дана угода є
недійсною.

Однак, договір вважається укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди за усіма важливими умовами
договору.

Важливими умовами договору є умови про
предмет договору, умови, визначені
законом як важливі або є необхідними
для договорів цього виду, а також усі ті
умови, відносно яких за заявою хоч би
однієї із сторін може бути досягнута
угода.

Договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги стосовно форми
договору не встановлені законом.

Зобов'язання по цьому договору
сторонами було виконано в повному
обсязі: позивач повністю здійснив з
відповідачем розрахунок за купівлю
вказаного майна, що підтверджується
квитанцією.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і квартири, укладається в
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Внаслідок невизнання дійсності угоди
купівлі-продажу державною
нотаріальною конторою позивач не може
розпорядитися майном, що порушує
надане йому як власнику статтею 317
Цивільного кодексу України право
розпорядження своїм майном.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України (2003 року).

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного
кодексу України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійснені.

В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Згідно ст.. 88 ЦПК України залишити
судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7
про визнання права власності на
нерухоме майно- задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 Братського
району Миколаївської області
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
07 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на житловий будинок:
житловою площею 30,3 кв.м, загальною 41,8
кв.м. з господарськими будівлями,
спорудами, огорожами біля нього, що
розташований по АДРЕСА_1 Братського
району Миколаївської області.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Губанова В. М.,