печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого: судді
Ільєвої Т.Г,

при секретарях: Солоній
А.А., Хлуд А.Ю., Федотовій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель" про
зобов'язання вчинити дії та стягнення
пені, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАТ "Комерційний банк
"Даніель" та з урахуванням уточнених
позовних вимог просить зобов'язати
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Даніель» виконати
умови договору банківського рахунку №
Т-3071 від 28.12.2012 р. та перерахувати
грощові кошти в сумі 199 500, 00 грн., згідно
платіжного доручення ОСОБА_1 № 25768 від
18.01.2013 р. отримувачу ПрАТ «КУА
«Націанальний резерв» на р/р № 8 у
АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647 з
призначенням платежу «Перерах. коштів
зг. дог. від 29.12.2012 р. про розірвання дог.
№ ПСІ-42-осн купівлі- продажу
корпоративних прав від 28.12.2012 р. Без
ПДВ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в порушення умов укладеного
договору, не виконує свої обов'язки
щодо переказу коштів, відповідно до
платіжного доручення.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Представник позивача подав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
у його відсутність. Одночасно зазначив,
що позов підтримує та не заперечує
проти проведення заочного розгляду
справи за відсутності відповідача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Причини неявки суду не
повідомив. Заяву про розгляд справи за
його відсутності суду не надав.

На підставі ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи за відсутності сторін,
та ухвалити заочне рішення по справі,
на підставі наявних в ній доказів,
оскільки представник позивача не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Як встановлено судом, між позивачем та
відповідачем 28.12.12 р. був укладений
договір банківського рахунку № Т-3071,
відповідно до умов якого останній
відкриває клієнту поточний
банківський рахунок НОМЕР_2, МФО 380980 та
сплачує клієнту за користування
коштами, що знаходяться на рахунку, 1 %
річних у порядку, визначеному цим
договором (а.с. 4).

Відповідно до п.2.1 вказаного договору,
банк зобов'язався, зокрема за
дорученням клієнта здійснювати
розрахунково-касове обслуговування
операцій по рахунку відповідно до
діючого законодавства України та
згідно з правилами здійсненню
безготівкових розрахунків і касової
дисципліни, виконувати перекази з
рахунку клієнта протягом трьох
банківських днів від дати надходження
платіжних документів (а.с. 4).

18 січня 2013 року позивач подав
відповідачу платіжне доручення № 25768
на перерахування 199 500,00 грн. зі свого
рахунку на рахунок ПрАТ «КУА
«Націанальний резерв» на р/р № 8 у
АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647 з
призначенням платежу «Перерах. коштів
зг. дог. від 29.12.2012 р. про розірвання дог.
№ ПСІ-42-осн купівлі- продажу
корпоративних прав від 28.12.2012 р. Без
ПДВ». Факт прийняття платіжного
доручення до виконання
підтверджується відміткою банку від
18.01.2013 р. на платіжному дорученні(а.с.6).

Відповідно до п.2.1.6 договору
банківського рахунку відповідач
зобов'язаний виконати переказ з
рахунку клієнта протягом трьох
банківських днів від дати надходження
платіжного документа, тобто 27 травня 2013
включно.

Всупереч вимогам договору, відповідач
взятих на себе зобов'язань за
вищезазначеним договором не виконав, а
саме, не здійснив переказ грошових
коштів.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права і обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також з дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 3 ст. 1066 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням
клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не передбачений договором
банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 ст 8 ЗУ «Про платіжні
системи та переказ грошей в Україні»
банк зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу, банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
цьому розрахунковому документі, не
пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право
передбачати в договорах інші, ніж
встановлені в абзацах першому та
другому цього пункту, строки виконання
доручень клієнтів.

Пунктом 32.3 ст. 32 вищезазначеного закону
встановлено, що банки зобов'язані
виконувати доручення, що містяться в
документах на переказ, відповідно до
реквізитів цих документів та з
урахуванням положень, встановлених
пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Статтею 22 ЗУ «Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні» встановлено,
що відмова банку у прийнятті
розрахункового документу до виконання
може настати з причин невідповідності
його вимогам цієї ж норми.

Платіжне доручення № 25768 на
перерахування 199 500,00 грн. банком із
причин зазначених в ст. 22 (пп.22.6 22.7)
вищезазначеного Закону, позивачу не
повернуто.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. В ч. 3 зазначеної статті,
вказано, що банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК України) .
Такі підстави, зокрема зазначені у
статтях 599-601,604-609 ЦК України .

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідачем не здійснено переказ
коштів відповідно до платіжного
доручення у встановлений договором
строк, тому не припинено
правовідносини сторін по договору, не
звільнено Банк від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавлено кредитора права на
отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526,599
ЦК України.

Пунктом 8.3 ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні» передбачена відповідальність
банку, що обслуговує платника, за
порушення строків, встановлених
пунктом 8.1 цієї статті.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України У разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно з п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні
системи та переказ грошей в Україні» у
разі порушення банком, що обслуговує
платника, встановлених цим Законом
строків виконання доручення клієнта
на переказ цей банк зобов'язаний
сплатити платнику пеню у розмірі 0,1
відсотка суми простроченого платежу за
кожний день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними.

Отже, та обставина, що відповідач взяті
на себе за вищезазначеним договором
зобов'язання не виконав, а саме не
здійснив переказ коштів за платіжним
дорученням ОСОБА_1 № 25786 від 18.01.2013 р. на
суму 199 500,00 грн., в судовому засіданні
знайшла своє підтвердження, а відтак
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
задоволення в повному обсязі, а саме
зобов'язати відповідача здійснити
переказ коштів та стягнути з
останнього 19 950, 00 грн. пені за
порушення строків виконання доручення
клієнта.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

У зв'язку з задоволенням позову, на
підставі ст.88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
сума судового збору в розмірі 114 грн.70
коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 525, 526, 598-601,604-610, 612, 625, 629, 1060, 1073 ЦК
України, ЗУ «Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні» ст.ст.10, 11, 60,
61, 212, 213, 215, 224, 225, 226, 292, 294ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" про зобов'язання вчинити
дії та стягнення пені - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Даніель» (, МФО 321024)
виконати умови договору банківського
рахунку № Т-3071 від 28.12.2012 р. та
перерахувати грощові кошти в сумі 199
500, 00 згідно платіжного доручення
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий
Жовтневим РВ УМВС України в Луганській
області, 27 травня 2000 року) № 25768 від
18.01.2013 р. отримувачу ПрАТ «КУА
«Націанальний резерв» на р/р № 8
у АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647 з
призначенням платежу «Перерах. коштів
зг. дог. від 29.12.2012 р. про розірвання дог.
№ ПСІ-42-осн купівлі- продажу
корпоративних прав від 28.12.2012 р. Без
ПДВ».

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» (, МФО 321024) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 19 950 (дев'ятнадцять тисяч
дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. пені за
порушення строків виконання доручення
клієнта.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» (, МФО 321024) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) витрати з оплати судового
збору у розмірі 114 (сто чотирнадцять)
грн. 70 коп.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законої сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Т.Г. Ільєва