Справа № 583/2605/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний
суд Сумської області в складі:

головуючого - судді
Білера П.П.

при секретарі
Алєксєєнко І.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Охтирка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

про захист прав споживача,
відшкодування збитків та моральної
шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про захист
прав споживача, відшкодування збитків
та моральної шкоди, мотивуючи свої
вимоги тим, що в ніч з 23.03.2013 року на
24.03.2013 року він керував власним
автомобілем марки ВАЗ 211440 ЗНГ
державний номерний знак НОМЕР_2.
Поблизу багатоповерхового будинку № 13
по вул. Леніна в м. Охтирка Сумської
області потрапив в
дорожньо-транспортну пригоду, про що
одразу повідомив представника
страхової компанії та працівників
міліції. В зв'язку з тим, що у виплаті
страхового випадку Сумським
представництвом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» йому було відмовлено,
він звернувся до спеціаліста по
ремонту транспортних засобів, а саме до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який
26.03.2013 року провів огляд пошкодженого
від ДТП автомобіля та склав акт огляду
транспортного засобу з зазначенням
переліку його пошкоджень. За актом
виконаних робіт № 5 від 25.04.2013 року
ОСОБА_3 повернув йому транспортний
засіб після проведеного ремонту, а ним
була сплачена вартість послуг в сумі 14
145 гривень. Однак, через два тижні
виникли ускладнення в керуванні
транспортним засобом, які проявлялися
в тому, що при набранні швидкості 55-60
км/год автомобіль ставав некерованим, в
зв'язку з чим він звернувся до ФОП
ОСОБА_3, на що останній повідомив, що
переробляти нічого не буде. Тому, він
звернувся до експертів та спеціалістів
філії «Сумська станція технічного
обслуговування-2» ПАТ «Суми-авто», які
запевнили його, що наслідки технічного
стану транспортного засобу є саме
проведення некваліфікованого ремонту
транспортного засобу. Тому, він просить
суд стягнути з відповідача на його
користь витрати по оплаті за
проведення неякісних робіт та надання
неякісних послуг по ремонту
транспортного засобу в розмірі 14 145
гривень, завдані збитки в сумі 243,89
гривень, пені за порушення прав
споживача в розмірі 32 674,95 гривень та
моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

13 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою про збільшення
позовних вимог та просив суд стягнути
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
його користь вартості відновлюваних
робіт та вартість матеріалів для
відновлюваного ремонту за проведення
неякісних робіт з наданням неякісних
послуг по ремонту транспортного засобу
у вигляді автомобіля марки «ВАЗ 2114 40
ЗНГ», 2012 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, в розмірі
4131,78 гривень, завдані збитки за оплату
неякісної роботи і надання неякісних
послуг 6000 гривень, збитків по витратам
на паливо для відвідування
спеціалізованого СТО і на обстеження
транспортного засобу 514 гривень, пені
за порушення прав споживача в розмірі
36565,25 гривень, моральну (немайнову)
шкоду в розмірі 10 000 гривень, понесені
судові витрати за оплату експертного
дослідження в розмірі 2448 гривень та
судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав, та
просив суд задовільнити їх.

Представник позивача ОСОБА_2 позов
ОСОБА_1 підтримав повністю та просив
його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнали, в задоволенні позовних вимог
просили відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідка, проаналізувавши матеріали
справи, дослідивши письмові докази,
вважає, що в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в ніч з 23.03.2013 року
на 24.03.2013 року позивач вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, в якій
було пошкоджено його автомобіль марки
ВАЗ 211440 ЗНГ державний номерний знак
НОМЕР_2. В зв'язку з цим, для вирішення
питання про ремонт автомобіля позивач
звернувся до спеціаліста по ремонту
транспортних засобів, а саме до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яким
було проведено огляд автомобіля, про що
складено акт огляду транспортного
засобу від 26.03.2013 року (а.с.14-15).

Після проведення ремонтних робіт було
складено акт виконаних робіт № 5 від
25.04.2013 року, з якого вбачається, що
вартість виконаних робіт складає 14 145
гривень (а.с.16-17), які позивач сплатив
відповідачу. На той час будь - яких
претензій у позивача до відповідача не
було.

Допитаний в якості свідка керуючий
Охтирським центром продажів Сумської
філії АТ «СГ «ТАС» (приватне) ОСОБА_5
пояснив суду, що він, як незалежний
аварійний комісар від компанії
«Укравтоексперт «Афіст» був на місці
пригоди в ніч з 23.03.2013 року на 24.03.2013
року, де ОСОБА_1 вчинив ДТП і
зафіксував на місці ДТП всі видимі
пошкодження його автомобіля ВАЗ 211440
ЗНГ державний номерний знак НОМЕР_2.

3 червня 2013 року він, як керуючий
Охтирським центром продажів Сумської
філії АТ «СГ «ТАС» (приватне), в зв'язку
з страхуванням автомобіля ВАЗ 211440 ЗНГ
державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1
знову оглядав вищеозначений
автомобіль. На момент другого огляду
автомобіля всі пошкодження, які
автомобіль отримав під час ДТП ніч з
23.03.2013 року на 24.03.2013 року, були усунуті.
При цьому складався акт огляду
автомобіля, який підписав ОСОБА_1
Автомобіль був технічно справний, в
акті огляду не вказано, що якісь певні
деталі автомобіля мають несправності.
Сам ОСОБА_1 також не говорив йому, що в
автомобілі маються технічні
несправності. В разі, якщо б в
автомобілі були будь - які
несправності, то вони були б
зафіксовані в акті огляду автомобіля.
Непридатні деталі автомобіля, якщо
вони були б виявлені, повинні
вказуватись в акті, і при настанні
страхового випадку їх вартість
власнику автомобіля не
відшкодовується. На підставі акту
огляду автомобіля та волевиявлення
сторін 03.06.2013 року між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
група « ТАС » та ОСОБА_1 було укладено
договір страхування його
автомобіля ВАЗ 211440 ЗНГ державний
номерний знак НОМЕР_2.

Таким чином, із показів вищеозначеного
свідка вбачається, що твердження
позивача ОСОБА_1 щодо проведеного
неякісного ремонт його автомобіля
відповідачем, не знайшло свого
підтвердження.

Як з'ясовано в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 3 жовтня 2013 року знову
вчинив ДТП на вул. Пушкіна м. Охтирка,
внаслідок зіткнення з велосипедистом
ОСОБА_6 Під час цієї ДТП його
автомобіль знову отримав механічні
пошкодження.

29 листопада 2013 року по справі була
проведена комплексна автотехнічна та
автотоварознавча експертиза Сумським
відділенням при Харківському
науково-дослідному інституті судових
експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.
Згідно висновків експертизи, не
встановлено, що наслідками технічного
стану автомобіля марки ВАЗ 211440 ЗНГ
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1 є проведення
некваліфікованого ремонту
транспортного засобу з боку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3.

Правовідносини, які виникли між
сторонам, регулюються гл. 61 Цивільного
Кодексу України «Підряд».

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до положень ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них
підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатись на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі і такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Суд погоджується з позицією позивача,
що виниклі між ним та відповідачем
відносини підпадають також під
регулювання положеннями Закону
України «Про захист прав споживачів».

З преамбули зазначеного закону
вбачається, що він регулює відносини
між споживачами товарів, робіт і послуг
та виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів. Цей Закон
регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 10, 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не доведено в суді про те, що
відповідач неякісно виконав ремонт
автомобіля, а тому відсутні правові
підстави для задоволення його позовних
вимог майного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 12
квітня 1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» при вирішенні вимог
споживачів про відшкодування
моральної шкоди суди повинні виходити
з роз'яснень, які Пленум Верховного
Суду України дав у постанові № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди».

Цією постановою передбачено, що спори
про відшкодування заподіяної фізичній
чи юридичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема, при порушенні зобов'язань, які
підпадають під дію Закону України «Про
захист прав споживачів» чи інших
законів, що регулюють такі зобов'язання
і передбачають відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених
законодавством, але доказів заподіяння
шкоди, небезпечної для її життя та
здоров'я, позивач не надав.

Згідно положень ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Проте, виходячи з принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленого ст. 11 ЦПК
України, зважаючи на те, що позивачем не
доведена обґрунтованість вимог щодо
правових підстав для задоволення
позову ОСОБА_1, суд не знаходить
достатніх підстав для задоволення його
позову.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не надано суду доказів, які б
суд міг покласти в основу задоволення
вимог позивача, як це передбачено ст. 60
ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_1 по справі були
заявлені позовні вимоги майнового
характеру на загальну суму 36565 гр. 25
коп. та були заявлені позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди в
сумі 10000 гр.

Згідно Ст.88 ЦПК України з позивача
ОСОБА_1 суд вважає за необхідне
стягнути судовий збір в доход держави
за вимоги майнового характеру 366 гр. та
за вимоги про відшкодування моральної
шкоди 100 гр., а всього 466 гр.

На підставі викладеного,
керуючись Ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226
ЦПК України, суд, -

Вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
захист прав споживача, відшкодування
збитків та моральної шкоди, - відмовити
за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_4 судовий збір в доход
держави за вимоги майнового характеру
366 гр. та за вимоги про відшкодування
моральної шкоди 100 гр., а всього 466 гр.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Охтирський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду
П.П. Білера