печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

04 грудня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Форекс
Емемсіс Груп», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айті Бізнес»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ММСІС Інвестментс»
про припинення дії публічного
контракту та стягнення грошових
коштів, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2014 відкрито провадження по вказаній
цивільній справі.

Разом з позовною заявою до суду
надійшла заява про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рахунки,
які відкриті в АТ «ОТП Банк», та
власником яких є відповідач - ТОВ
«ММСІС Інвестментс», про що вказує
позивач у заяві.

У заяві про забезпечення позову
вказано, що ціна позову є значною і
кошти відповідачі заблокувати на
виведення з «Особистого кабінету»
позивача, тому є небезпека переведення
та зняття з рахунків коштів, що
належать останній.

На переконання позивача, невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити та зробити неможливим
виконання рішення суду у цій справі,
тому необхідно накласти арешти на
рахунки, вказані у квитанціях про
перерахування коштів, з метою
забезпечення виконання рішення суду у
майбутньому.

Предметом спору є припинення дії
публічного контракту та стягнення
грошових коштів, що виник внаслідок
недобросовісного виконання своїх
обов'язків відповідачами, як вказав
позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення
позову є охорона матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують за
його позовом присудження реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути
спрямовано проти несумлінних дій
відповідача, який може сховати майно,
продати, знищити або знецінити його.
Таким чином усуваються утруднення і
неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника про
те, що незастосування заходів по
забезпеченню позову, може утруднити
або взагалі унеможливити виконання
рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
позивач не навів достатніх підстав
щодо необхідності забезпечення даного
позову та доказів того, що відповідач
буде ухилятися від виконання рішення
суду чи створювати обставини, які б
утрудняли чи унеможливлювали його
виконання, оскільки ґрунтуються на
припущеннях, суб'єктивній оцінці
обставин, що супроводжується
оціночними судженнями.

Суд вважає, що заява щодо забезпечення
позову не обґрунтована та така, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Форекс Емемсіс Груп», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айті
Бізнес», Товариства з обмеженою
відповідальністю «ММСІС Інвестментс»
про припинення дії публічного
контракту та стягнення грошових коштів
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя

С.В.Вовк