АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7044/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3400/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.

при секретарі:
Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
вказаним позовом про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Просила визнати за нею право власності
на 1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та на 1/2
частку земельної ділянки, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
аналогічне право визнати за ОСОБА_3 та
поділити між подружжям в натурі майно,
виділивши ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1 та
вантажні автомобілі ЗИЛ-ММЗ 554М-ПЕ-СПГ,
1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, ЗИЛ 130 СПЕ,
1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, ЗИЛ-ММЗ 4502
СПЕ, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4, КрАЗ
256БІ, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5,
загальної ринкової вартості 181810,47 грн.,
а також речі побутового призначення
загальною ринковою вартістю 14244,55 грн.
із присудженням на її користь грошової
компенсації вартості 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на
автомобілі у розмірі 90 905,24 грн. та 1/2
частини вартості речей побутового
вжитку у розмірі 7122,27 грн., судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1
ринкової вартості 43326,00 грн., вантажний
автомобіль ЗИЛ-ММЗ 554М-ПЕ-СПГ, 1992 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ринкової вартості
45226,96 грн., вантажний автомобіль ЗИЛ 130
СПЕ, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3
ринкової вартості 22521,58 грн., вантажний
автомобіль НОМЕР_6, 1990 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_4 ринкової вартості 28615,93
грн., вантажний автомобіль КрАЗ 256БІ, 1990
року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ринкової
вартості 42120,00 грн.. Загальної ринкової
вартості 181810,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2
частину вартості автомобілів у розмірі
90905,24 грн.

Виділено ОСОБА_3 набір корпусної меблі
для кухні вартістю 1500 грн., монітор
рідко кришталевий вартістю 400 грн.,
системний блок вартістю 600 грн.,
телевізор «Самсунг», вартістю 350 грн.,
пральну машину вартістю 1458 грн.,
шафу-купе, вартістю 4800 грн., холодильник
«Вірпул» вартістю 2400 грн., стіл
комп'ютерний однотумбовий вартістю 480
грн., крісло офісне вартістю 200 грн.,
письмовий стіл вартістю 600 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 576,55 грн.,
праску вартістю 70 грн., супутникові
антени - 2 шт. вартістю 350 грн.,
світильники стельові - 3 шт., загальною
вартістю 460 грн.. Загальної ринкової
вартості 14244,55 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2
частину вартості речей побутового
вжитку у розмірі 7122,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 88
ЦПК України, в тому числі вартість
проведених судово-будівельної,
автотоварознавчої та товарознавчої
експертиз нерухомого майна,
автомобілів, та речей побутового
вжитку в сумі 3870 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 2031,32 коп. за
подання позовної заяви та за заяву про
забезпечення позову в сумі 114,71 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
змінити в частині відмови в
задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1
щодо визнання за нею права власності на
1/2 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1
в м. Кременчуці.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в
поданій апеляційній скарзі просить
скасувати рішення місцевого суду в
частині виділення в натурі ОСОБА_3
автомобілю НОМЕР_1 ринковою вартістю
43326,00 грн., вантажного автомобілю
ЗИЛ-ММЗ 554М-ПЕ-СПГ, 1992 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_2 ринковою вартістю 45226,96 грн.,
вантажного автомобілю ЗИЛ 130 СПЕ, 1992
року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ринковою
вартістю 22521,58 грн., вантажного
автомобілю НОМЕР_6, 1990 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_4 ринковою вартістю 28615,93
грн. та ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
даної позовної вимоги. Посилається на
незаконність та необґрунтованість
рішення, порушення норм матеріального
та процесуального права. Вказує, що на
час розгляду справи в суді та
постановлення оскаржуваного рішення
вказані автомобілі належали на праві
власності ОСОБА_2, що не було враховано
судом при вирішенні спору сторін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги ОСОБА_1 та наявність підстав до
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2,
виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Повноваження апеляційного суду
визначено ст. 307 ЦПК України. Зокрема,
згідно п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
відхилити апеляційну скаргу і залишити
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України, встановивши
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, апеляційний суд вправі
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що з 29
серпня 1998 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 18 січня 2013 року шлюб сторін було
розірвано.

За час шлюбу подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3
придбали наступне майно.

15 травня 2001 року за договором
купівлі-продажу придбано житловий
будинок житловою площею 24,6 кв.м з
надвірними будівлями, що знаходиться
по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці Полтавської
області. Відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № П-331/1 від 13 вересня 2013 року
ринкова вартість вказаного житлового
будинку з господарчими будівлями
становить 210210,50 грн.

21 березня 2009 року придбано автомобіль
НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я
ОСОБА_3 Ринкова вартість автомобіля
згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 09/423/13
від 11.09.2013 року становить 43326,00 грн.

08 вересня 2009 року придбано у спільну
власність вантажний автомобіль ЗИЛ-ММЗ
554М-ПЕ, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2,
ринковою вартістю згідно висновку
експерта № 0909/424/13 від 11.09.2013 року - 45226,96
грн.

12 жовтня 2004 року придбано вантажний
автомобіль ЗИЛ 130 СПЕ, 1992 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_3, ринковою вартістю згідно
висновку судової автотоварознавчої
експертизи № 09/425/13 від 11.09.2013 року - 22521,58
грн.

28 грудня 2004 року придбано вантажний
автомобіль НОМЕР_7, 1990 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_4, ринковою вартістю згідно
висновку судової автотоварознавчої
експертизи № 09/433 /13 від 26 вересня 2013
року - 28615,93 грн.

19 липня 2008 року придбано вантажний
автомобіль КрАЗ 256БІ, 1990 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_5, ринкова вартість якого
згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 09/432/13
від 26.09.2013 року становить 42120,00 грн.

Всі автомобілі були зареєстровані на
ім'я відповідача ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, 02
березня 2013 року відповідач ОСОБА_3 всі
вищезазначені автомобілі зняв з обліку
та відчужив на користь свого батька
ОСОБА_2, який ухвалою місцевого суду від
05 вересня 2013 року залучений до участі в
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог.

Крім того, за час шлюбу сторонами було
придбано речі загального вжитку та
побутові речі, зокрема, набір корпусної
меблі для кухні вартістю 1500 грн.;
монітор рідко кришталевий вартістю 400
грн.; системний блок вартістю 600 грн.;
телевізор «Самсунг» вартістю 350 грн;
пральну машину вартістю 1458 грн.;
шафу-купе вартістю 4800 грн.; холодильник
«Вірпул» вартістю 2400 грн.; стіл
комп'ютерний однотумбовий вартістю 480
грн; крісло офісне вартістю 200 грн.;
письмовий стіл вартістю 600 грн.;
мікрохвильову піч вартістю 576,55 грн.;
праску вартістю 70 грн.; супутникові
антени - 2 шт. вартістю 350 грн.;
світильники стельові - 3 шт., загальною
вартістю 460 грн., а всього загальною
ринковою вартістю з урахуванням зносу,
що її визначено висновком
товарознавчої експертизи № П-331/2 від 13
вересня 2013 року - 14244,55 грн.

На підставі рішення 22 сесії 4 скликання
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від 18
жовтня 2005 року ОСОБА_3 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 660 кв.м. для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибну ділянку) по АДРЕСА_1 та 03
березня 2006 року видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 906291, який зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки по
АДРЕСА_1, суд першої інстанції, з яким
погоджується і судова колегія, вірно
виходив з того, що вказана земельна
ділянка не належить до об'єктів права
спільної сумісної власності подружжя,
оскільки одержана ОСОБА_3 в порядку
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами, що визначений ст.
118 ЗК України, а не в результаті
спільної праці та за спільні кошти
подружжя, та є особистою приватною
власністю відповідача.

Аналогічне роз'яснення міститься в п.
18-2 постанови Пленуму Верховного суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» із доповненнями
згідно з Постановою Верховного Суду № 2
від 19.03.2010 р., згідно якого окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду. Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК,
377 ЦК.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
визнання за нею права власності на 1/2
частку житлового будинку по АДРЕСА_1 в
м. Кременчуці правового статусу
спірної земельної ділянки не змінюють,
оскільки реальний поділ будинку між
сторонами проведений не був.

Судом першої інстанції встановлено
факт неможливості поділу в натурі
житлового будинку, який розташований
на земельній ділянці по АДРЕСА_1, на два
самостійних окремих об'єкта нерухомого
майна (житлові квартири) через малі
площі приміщень та в цілому житлового
будинку, що вбачається з висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № П-331/1 від 13.09.2013 р. та не
заперечується сторонами по справі, а
отже, підстав набуття позивачкою
ОСОБА_1 права власності на спірну
земельну ділянку по справі не доведено.

За вказаних обставин колегія суддів не
вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_1 Рішення суду
першої інстанції в цій частині
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і підстав до його
зміни чи скасування колегією суддів не
вбачається.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в частині поділу між сторонами
автомобілів, колегія суддів виходить з
того, що за правилами ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. У такому випадку
презумпція згоди дружини чи чоловіка
на розпоряджання спільним майном (ч. 2
ст. 65 СК) не застосовується, а
здійснення права спільної сумісної
власності на майно колишнього подружжя
відбувається виключно за взаємною
згодою співвласників відповідно до
Цивільного кодексу України.

Оскільки після розірвання шлюбу
відповідач ОСОБА_3 розпорядився
спільним майном, а саме: автомобілями
НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 та ЗИЛ-ММЗ 4502 СПЕ
д.н.з. НОМЕР_4 без письмової згоди іншого
співвласника - позивачки ОСОБА_1, що не
заперечувалось сторонами в судовому
засіданні, суд першої інстанції
обґрунтовано врахував вартість
вказаних автомобілів, присудивши
позивачці грошову компенсацію
належної їй 1/2 частки у спільному майні,
що становить 90 905 грн. 24 коп.

Разом з тим, виділивши в натурі ОСОБА_3
вказані автомобілі, суд першої
інстанції не врахував, що на час
розгляду справи відповідач
розпорядився спірним майном на власний
розсуд і право власності на автомобілі
НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 та ЗИЛ-ММЗ 4502 СПЕ
д.н.з. НОМЕР_4 зареєстровано за третьою
особою ОСОБА_2, що виключає поділ даного
майна між сторонами в натурі.

Як роз'яснено у п.п. 24, 30 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

За вказаних обставин оскаржуване
рішення суду першої інстанції в
частині виділення в натурі ОСОБА_3
автомобілів НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 та
ЗИЛ-ММЗ 4502 СПЕ д.н.з. НОМЕР_4, що належать
на праві власності третій особі ОСОБА_2,
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про поділ
даного майна між сторонами в натурі.

В частині поділу між сторонами речей
домашнього вжитку та побутових речей
рішення суду першої інстанції
апелянтами не оскаржується, тому в силу
ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегією суддів не
переглядається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07 жовтня 2014 року в частині
виділення в натурі ОСОБА_3 автомобілю
НОМЕР_1 ринковою вартістю 43326,00 грн.,
вантажного автомобілю ЗИЛ-ММЗ
554М-ПЕ-СПГ, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2
ринковою вартістю 45226,96 грн., вантажного
автомобілю ЗИЛ 130 СПЕ, 1992 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_3 ринковою вартістю 22521,58
грн., вантажного автомобілю НОМЕР_6, 1990
року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ринковою
вартістю 28615,93 грн. - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні даної позовної
вимоги.

В іншій частині рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 07
жовтня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.Ю. Кузнєцова

О.І. Обідіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б. Бутенко