Номер провадження 2/754/3295/14
Справа №754/5126/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Зотько Т.А.

при секретарі
Самойловій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Печерської районної в м.Києві
державної адміністрації, 3-особи:
ОСОБА_2, Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України про
визнання ордеру недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Печерської районної в
м.Києві державної адміністрації про
визнання ордеру недійсним, в якому
просила визнати недійним ордер на жиле
приміщення, виданий відповідачем
3-особі: ОСОБА_2 ордер, згідно рішення
Печерської районної в м.Києві
державної адміністрації від 07.04.2011 року
№201, посилаючись на той факт, що вона
перебувала першою у черзі на отримання
житла, трикімнатну квартиру, яку
отримав ОСОБА_2 мала отримати саме вона,
однак їй було виділено двокімнатну, чим
були порушені її законні права, а тому
вона змушена звертатись до суду за
захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач та
її представник - ОСОБА_3 пояснили, що
ОСОБА_1 разом з двома повнолітніми
дітьми проживала у гуртожитку, де
займала одну кімнату, разом з тим,
позивач була зарахована на квартирний
облік у списку осіб, що перебували на
квартирному обліку для поліпшення
житлових умов загальної черги
отримання житла. Відповідно до
розпорядження відповідача №201 від
07.04.2011 року, ОСОБА_1, разом з членами її
родини, було видано ордер на жиле
приміщення площею 35,92 кв.м., яке
складається з 2-х кімнат в квартирі
АДРЕСА_1. При цьому, ОСОБА_2 разом з
сім'єю неправомірно було зараховано на
квартирний облік за списком
позачерговиків на отримання житла. При
зарахуванні на квартирний облік ОСОБА_2
та членів його сім'ї у складі 11 осіб
(він, батько, мати, брат, ІНФОРМАЦІЯ_1,
дружина брата, син брата ІНФОРМАЦІЯ_2,
дочка брата ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка брата
ІНФОРМАЦІЯ_2, брат ІНФОРМАЦІЯ_4, син
брата ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка брата 2009
р.н.) вони проживали у приватизованій
чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_2, при
цьому пільгою володів не сам ОСОБА_2, а
його батько, а відтак при наданні
трикімнатної квартири ОСОБА_2
відповідачем було порушено право
позивача на отримання вказаної
квартири, а тому позивач та її
представник - ОСОБА_3 просили
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник Печерської районної
в м.Києві державної адміністрації -
Кулик Т.О. в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному
обсязі, пояснила суду, що на підставі
спільного рішення адміністрації та
профспілкового комітету Міністерства
економіки України від 18.03.2011 року №1,
згідно розпорядження Печерської
районної в м.Києві державної
адміністрації ОСОБА_1 було надано на
сім'ю з трьох осіб ордер на жиле
приміщення - площею 35,92 кв.м., яке
складається з 2-х кімнат в квартирі
АДРЕСА_1 по черзі на загальних
підставах, ОСОБА_2 було надано на сім'ю з
семи осіб ордер на жиле приміщення -
площею 52,84 кв.м., яке складається з 3-х
кімнат в квартирі АДРЕСА_3 за списком
позачерговиків. При цьому, при видачі
ордеру, ОСОБА_2, відповідачем не було
порушено ні принцип черговості, ні
норми житлового законодавства, ні
права позивача, оскільки квартири
надавались з розрахунку 50% житла (1
квартира) на загальну чергу і 50% житла (1
квартира) на позачергову, а відтак
представник просила суд відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Представник 3-особи: Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України - Харабара Т.І., в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, зазначив суду, що
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України квартирний облік не
вівся, квартири надавались згідно з
контрольним списком працівників, що
перебувають на обліку у виконавчому
комітеті місцевої Ради, при цьому на
квартирному обліку можуть перебувати
не тільки працівники, але й члени їх
родини. Позивач та 3-особа перебували на
обліку за різними чергами, ОСОБА_2 з
членами своєї сім'ї за списком
позачерговиків, т.я. його батько є
особою, яка постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї
категорії і користується відповідними
пільгами, а ОСОБА_1 перебувала в черзі
на загальних підставах. Представник
зазначив, що при видачі ордеру ОСОБА_2
не було порушено ні принцип
черговості, ні норми житлового
законодавства, ні права позивача,
оскільки квартири надавались з
розрахунку 50% житла (1 квартира) на
загальну чергу і 50% житла (1 квартира) на
позачергову на підставі спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету Міністерства
економіки України, а відтак позовні
вимоги є безпідставними та не
підлягають задоволенню судом.

3-особа: ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі і пояснив, що він та
ОСОБА_1 дійсно перебували на обліку, як
особи, що потребували поліпшення
житлових умов, однак при цьому були
обліковані за різними чергами
квартирного обліку, а саме він за
списком позачерговиків, т.я. його
батько є особою, яка постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1-ї категорії і користується
відповідними пільгами, а в черзі він
перебував не одноособово, а з членами
своєї родини, в той час, як позивач
отримала квартиру по черзі на
загальних підставах, а тому надання
йому квартири в порядку обліку за
списком позачерговиків жодним чином не
порушило права позивача, як особи, що
отримала квартиру по черзі на
загальних підставах, а тому ОСОБА_2
просив суд відмовити у задоволенні
вимог позивача.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін по справі, 3-особи,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є не обґрунтованими у повному
обсязі та не підлягають задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що спільним
засіданням адміністрації та
профспілкового комітету Міністерства
економіки України від 15 березня 2011 року
було ухвалено відповідно до
контрольного списку працівників, які
перебувають на обліку в
райдержадміністраціях для поліпшення
житлових умов виділити 50% житла (1
квартира) на загальну чергу та 50% житла
(1 квартира) на позачергову і відповідно
на підставі представлених ними
документів, виділити ОСОБА_1 на родину
з трьох осіб двокімнатну квартиру,
загальної площі 66,44 кв.м., житлової
площі 35,92 кв.м., АДРЕСА_1 із зняттям з
квартирного обліку всієї родини та
ОСОБА_2 на родину з семи осіб
трикімнатну квартиру, загальної площі
96, 90 кв.м., житлової площі 52,84 кв.м.,
АДРЕСА_3 із зняттям з квартирного
обліку всієї родини (а.с.31-32, 33, 34-35).

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У своїй позовній заяві позивач
посилається на те, що розпорядження
Печерської районної у м.Києві
державної адміністрації видано з
порушенням норм ст.50 ЖК України,
оскільки жиле приміщення, що було
надано їй з членами родини - надано
особам різної статі, не відповідає
нормі жилої площі, що виділяється на
одну особу.

Відповідно до загальної норми, ст.47 ЖК
України, норма жилої площі в України
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м на
одну особу.

Однак, рівень жилої площі, що
виділяється на одну особу, у
відповідному регіоні визначається
виконавчими комітетами обласних,
Київської і Севастопольської міських
Рад народних депутатів разом з радами
профспілок. Цей рівень періодично
переглядається вказаними органами.

Згідно з постановою Київської міської
ради народних депутатів, Президії
Київської міської ради профспілок від
15.07.1985 р. № 582 «Про порядок застосування
у м.Києві «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР» встановлено, що жилі
приміщення у м.Києві надаються
громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі,
але не більш однієї кімнати на одну
особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі
(рівень середньої забезпеченості
громадян у м.Києві).

Відповідно до ст.48 ЖК України жиле
приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається Кабінетом
Міністрів України і Федерацією
професійних спілок України.

Жиле приміщення може бути надано з
перевищенням норми жилої площі, якщо
воно становить одну кімнату
(однокімнатну квартиру) або призначене
для осіб різної статі (ч.2 ст.50 ЖК
України).

Згідно зі ст.50 ЖК України, жиле
приміщення, що надається громадянам
для проживання, має бути
благоустроєним стосовно до умов даного
населеного пункту. Відповідати
встановленим санітарним і технічним
вимогам.

При наданні жилих приміщень не
допускається заселення однієї кімнати
особами різної статі, старшими за
дев'ять років, крім подружжя.

Розпорядженням Печерської районної в
м.Києві державної адміністрації від
07.04.2011 року № 201 було затверджено
рішення адміністрації та
профспілкового комітету Міністерства
економіки України від 15 березня 2011 року
та було надано ОСОБА_1 на родину з трьох
осіб двокімнатну квартиру, загальної
площі 66,44 кв.м., житлової площі 35,92 кв.м.,
АДРЕСА_1 із зняттям з квартирного
обліку всієї родини по черзі на
загальних підставах та ОСОБА_2 на
родину з семи осіб трикімнатну
квартиру, загальної площі 96, 90 кв.м.,
житлової площі 52,84 кв.м., АДРЕСА_3 із
зняттям з квартирного обліку всієї
родини по списку осіб, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1-ї категорії по черзі списку поза
черговиків (а.с.39, 40-41).

На підставі вищевказаного
розпорядження було видано ордер № 011688
від 08.04.2011 року на вселення в квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 з родиною з трьох осіб
(а.с.7) та було видано ордер № 011689 від
08.04.2011 року на вселення в квартиру
АДРЕСА_3 ОСОБА_2 з родиною з семи осіб
(а.с.42).

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивачу та 3-особі були надані
відповідачем жилі приміщення на рівні
середньої забезпеченості громадян у
м.Києві у межах 13,65 кв.м. жилої площі, але
не більш однієї кімнати на одну особу і
не менш, як 9 кв.м. жилої площі.

Відповідно до вимог ст. 59 ЖК
України, ордер на жиле приміщення може
бути визнано недійсним у судовому
порядку у випадках подання громадянами
не відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордера недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

Даною статтею визначено правило
про можливість визнання ордеру на
житлове приміщення недійсним у
судовому порядок також, визначено
перелік підстав визнання його
недійсним. По - перше підстави
пов'язані з наданням особою,
відомостей, що не відповідають
дійсності про потребу у поліпшенні
житлових умов. По - друге підстави
пов'язані з порушенням прав інших осіб
чи організацій на зазначене в ордері
житлове приміщення. По - трете
підстави пов'язані з неправомірними
діями посадових осіб при вирішенні
питання про надання житлового
приміщення. Також, ордер може бути
визнаним також недійсним у випадку
його видачі на нежиле приміщення або на
житлове приміщення, що не відповідає
санітарним і технічним вимогам та в
інших випадках, що унеможливлюють
проживання громадянина у відповідному
приміщенні.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на родину з
трьох осіб було надано двокімнатну
квартиру, загальної площі 66,44 кв.м.,
житлової площі 35,92 кв.м., АДРЕСА_1 по
черзі на загальних підставах, а ОСОБА_2
на родину з семи осіб було надано
трикімнатну квартиру, загальної площі
96, 90 кв.м., житлової площі 52,84 кв.м.,
АДРЕСА_3 по позачерговиків, суд
позбавлений можливості дійти висновку
про порушення 3-особою: ОСОБА_2 прав
позивача на отримання нею квартири, яку
було виділено на чергу за списком
позачерговиків.

При цьому, суд не приймає, як доказ
твердження позивача, що квартира
АДРЕСА_3 мала бути виділена саме їй
оскільки вона має двох повнолітніх
дітей різної статі, з тих підстав, що
дана квартира була розподілена для
виділення на чергу за списком
позачерговиків, а отримана позивачем
двокімнатна квартира, загальної площі
66,44 кв.м., житлової площі 35,92 кв.м.,
АДРЕСА_1 була надана саме по черзі на
загальних підставах.

Згідно з вимогами ст.13 ЦК України,
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

Згідно ч.1, ч.2 ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, визначено
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів судом.

Згідно ч.3 ст.16 ЦК України, суд може
відмовити у захисті цивільного права
та інтересу особи в разі порушення нею
положень частин другої - п'ятої статті 13
цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що видача ОСОБА_2
ордеру № 011689 від 08.04.2011 року на
вселення в квартиру АДРЕСА_3 не порушує
будь-яких житлових прав позивача,
оскільки ОСОБА_2 перебував на
квартирному обліку з приводу
покращення житлових умов по списку
позачерговиків, т.я. член його сім'ї -
батько є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1-ї категорії, а відтак ордер на спірну
квартиру він отримав правомірно з
врахуванням приватизованої родиною за
попереднім місцем проживання квартири
та за погодженням в родині на 7 осіб, а
тому підстав для його визнання
недійсним немає.

В даному випадку, суд приходить до
висновку, що сама по собі, вимога
позивача про захист її порушеного
права на отримання більшого житлового
приміщення, а ніж те, що було їй надано
на родину з трьох осіб, без врахування
вимог ч.2 ст.50 ЖК України, шляхом
визнання недійсним ордеру виданого на
ім'я 3-особи: ОСОБА_2 є дією, яка призведе
до порушення права інших осіб.

При цьому, судом встановлено, і це
підтверджується відповідними
письмовими доказами, що звернення
ОСОБА_1 щодо неправомірності дій з боку
службових осіб Міністерства економіки
України та Печерської районної в
м.Києві державної адміністрації
зареєстровано Печерським РУГУ МВС
України в м.Києві і внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст..356 КК
України, в рамках якого слідчим
відділом Печерського РУГУ МВС України
в м.Києві здійснюється перевірка
викладених ОСОБА_1 обставин (а.с.118, 119).

Разом з тим, сам факт внесення
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ст..356 КК України не
підтверджує наявність або відсутність
неправомірних дій з боку службових
осіб Міністерства економіки України та
Печерської районної в м.Києві
державної адміністрації при розподілі
житлової площі між працівниками
Міністерства економіки України, які
перебували на обліку в
райдержадміністраціях для поліпшення
житлових умов.

Будь-яких належних доказів, а саме
обвинувального вироку або постанови
суду, яким встановлено,
неправомірність дій з боку службових
осіб Міністерства економіки України та
Печерської районної в м.Києві
державної адміністрації при розподілі
житлової площі між працівниками
Міністерства економіки України суду не
надано. Особа вважається невинуватою у
вчинені злочину, доки її вину не буде
доведено у законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявлених позовних вимог
ОСОБА_1.

Враховуючи той факт, що суд дійшов
висновку про відмову позивачу у
задоволенні заявлених нею позовних
вимог у повному обсязі, відповідно не
підлягають відшкодуванню понесені нею
судові витрати, відповідно до вимог
ст.88 ЦПК України.

При цьому, суд вислухавши додаткові
пояснення сторін по справі і вирішивши
заявлені клопотання, постановив ухвалу
про закінчення з'ясування обставин
справи і перевірки їх доказами та
перейшов до судових дебатів. У судових
дебатах позивач може посилатись лише
на ті обставини і докази, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак, саме в судових дебатах, в
порушення вимог ч.8 ст.193 ЦПК України та
ст.31 ЦПК України, позивачем з
обґрунтуванням заявлених нею
первинних позовних вимог і розширеним
тлумаченням основної вимоги до суду
про визнання ордеру недійсним було
викладено ї проголошено вимоги, щодо
зобов'язання Мінекономрозвитку у
стислі терміни підготувати пропозицію
Печерській районній в м.Києві
державній адміністрації про
забезпечення її приміщенням, жилою
площею 52,84 кв.м. за адресою - квартира
АДРЕСА_3, Печерській районній в м.Києві
державній адміністрації підготувати
необхідні документи для отримання нею
ордеру, який дає право на вселення в
приміщення жилою площею 52,84 кв.м. за
адресою - квартира АДРЕСА_3, що є
неприпустимим на стадії судових
дебатів, а відтак не вирішуються судом
по суті, з тих підстав, що збільшення
розміру позовних вимог на стадії
судових дебатів прямо заборонено ч.8
ст.193 ЦПК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст.10, 31, 60, 61, 62, 88, 179, 193, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. 47, 48, 50, 58, 59 ЖК
України, ст.. 13, 15, 16 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Печерської районної
в м.Києві державної адміністрації,
3-особи: ОСОБА_2, Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України про визнання ордеру недійсним -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько