Справа № 473/4946/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі :

головуючої - судді
Висоцької Г.А.

при секретарі -
Радєвій Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Вознесенської
міської ради Миколаївської області
про визнання права власності на
земельну ділянку, надану для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель АДРЕСА_1, площею
0,0798 га.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача вказала, що 12.07.2000
року за договором дарування нерухомого
майна вона отримала в дар від ОСОБА_2
житловий будинок АДРЕСА_1. Право
власності на житловий будинок було
зареєстровано за нею у КП Вознесенське
МБТІ 06.02.2012 року.

Проте, право власності на земельну
ділянку надану для обслуговування
вказаного житлового будинку вона на
своє ім'я не оформила, а формальним
власником її залишилась ОСОБА_2
позивач звернулась до суду і просила
позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини
справи, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, судом про
розгляд справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву в якій позовні
вимоги визнав в повному обсязі, просив
справу розглядати без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню зважаючи на наступне.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідно до договору дарування
ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 житловий
будинок АДРЕСА_1.Договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Вознесенського міського нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_3
12.07.2000 року за № 1046 (а.с.4 ).

Право власності на вказаний житловий
будинок зареєстроване за ОСОБА_1 06.02.2012
року в КП Вознесенське МБТІ за
реєстровим номером - 35944384, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав ( а.с.6).

Однак, право власності на земельну
ділянку, надану для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель АДРЕСА_1 площею 0,0798 га. на
даний час зареєстровано за ОСОБА_2, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю від
21.03.1994 року за № 1701, листом Управління
Держемагенства у Вознесенському
районі Миколаївської області від 05.12.2014
року вих.. № 3009/5-26 та висновком
оцінювача про експерту грошову та
оціночну вартість земельної ділянки
(а.с.5, 18).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Вознесенську Миколаївської області, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 04.01.2003 року (а.с.19).

Відповідно до чинної на час
укладення правочину редакції ст. 30 ЗК
України (1990 року) при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди.

Що також узгоджується з п.п. «ґ» п. 18
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (зі змінами та
доповненнями, внесеними постановою №2
від 19 березня 2010 року).

Згідно зазначеної постанови при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК України до набувача від
відчужувача переходить належне йому
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалося у договорі
відчуження.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є
власником житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, згідно
договору дарування від 20.07.2000 року, до
неї згідно ст. 30 ЗК України (1990 року)
повинно перейти право власності на
земельну ділянку площею 0,0798 га, на якій
розміщений зазначений будинок.

Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України
в судовому порядку можуть бути
встановлені юридичні факти, в тому
числі і належності
правовстановлюючого документу.

Судом встановлено, що має місце
розбіжність в написанні в імені
ОСОБА_2. в свідоцтві про її смерть та в
державному акті від 21.03.1994 року на право
приватної власності на землю площею
0,0798 га., з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
розташованого по вулиці АДРЕСА_1, в
якому помилкового записано ім'я
власника землі ОСОБА_2 «ОСОБА_2», що не
перешкоджає розгляду даного позову.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1 до Вознесенської
міської ради Миколаївської області
про визнання права власності на
земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0,0798 га., для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, за адресою
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Висоцька Г.А.