Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/730/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л.І.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

05.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретареві: Крисановій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати боргу по
аліментам та зміну їх розміру, -

в с т а
н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 19
грудня 2002 року з нього на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини заробітку (доходу), до
досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вказав, що з 12.06.2013
року по 10.07.2013 року він перебував на
стаціонарному лікуванні у ДУ
Національний інститут
серцево-судинної хірургії ім. М.М.
Амосова АМН України, мав операцію на
серці, йому було протезовано клапан
серця. Після оперування повторно
проходив стаціонарне лікування в
Кіровоградському обласному
кардіологічному диспансері з 11.07.2013
року по 24.07.2013 року, після чого
лікувався у Компаніївській
центральній районній лікарні з 13.09.2013
року по 27.09.2013 року. У зв'язку з цими
обставинами утворилася заборгованість
по аліментам у розмірі 1725,19 грн.
Посилаючись на те, що він не працює,
отримує пенсію по інвалідності у
розмірі 894 грн. просив звільнити його
від сплати заборгованості по
аліментам, а також змінити їх розмір
шляхом стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі в розмірі 50 грн.
щомісячно з часу пред'явлення позову до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 27 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_2 від заборгованості по
сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1725,19
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду першої інстанції
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про зміну розміру
аліментів скасувати з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, і ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, дослідивши письмові докази
по справі, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 19 грудня 2002 року з
позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто
аліменти на утримання їхньої дочки -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
заробітку (доходу), до досягнення
ОСОБА_5 повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.4).

Судом першої інстанції також
встановлено, що з 12.06.2013 року по 10.07.2013
року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному
лікуванні у ДУ Національному інституті
серцево-судинної хірургії ім. М.М.
Амосова АМН України, йому зроблено
операцію на серці з протезування
клапану серця та направлено на
подальше лікування. Після оперування
повторно проходив стаціонарне
лікування в Кіровоградському
обласному кардіологічному диспансері
з 11.07.2013 року по 24.07.2013 року, лікувався у
Компаніївській центральній районній
лікарні з 13.09.2013 року по 27.09.2013 року, що
підтверджується медичними документами
(а.с.7,8, 10,11).

Згідно із довідкою до акту огляду
МСЕК від 11.06.2013 року ОСОБА_2 встановлено
ІІ групу інвалідності з 11.06.2013 року
(а.с.9).

Також встановлено, що позивач не
працює, отримує пенсію по інвалідності
у розмірі 894 грн. (а.с.13).

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК
України розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Частиною 2 ст. 182 СК України
передбачено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України у
разі, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону (ч.2
ст.184).

Постановою судової палати в
цивільних справах Верховного Суду
України від 05.02.2014 року по справі
№6-143цс13 висловлено правову позицію,
відповідно до якої з огляду на
відсутність імперативної заборони
змінювати розмір аліментів шляхом
зміни способу їх присудження за
положеннями ст.192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою й
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів у певній твердій грошовій
сумі та навпаки). При розгляді позовів,
заявлених з зазначених підстав,
застосуванню підлягає не тільки ст.192
СК України, але й низка інших норм,
присвячених обов'язку батьків
утримувати своїх дітей (ст.182
«Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів», ст.183
«Визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини», ст.184 «Визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.34 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.
360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Статтею 7 Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік»
встановлено прожитковий мінімум для
дітей віком від 6 років до 18 років з
січня 2013 року у розмірі 1210 грн., а з
грудня - 1286 грн.

Тобто мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 362 грн.

Враховуючи те, що позивачеві
встановлено другу групу інвалідності з
11.06.2013 року (а.с.9) та те, що розмір його
пенсії по інвалідності складає 894 грн.
на місяць (а.с.13), а розмір аліментів,
визначений у частці ві заробітку
(доходу) не може бути меншим ніж 362 грн.
на місяць колегія суддів вважає, що
зазначене є достатньою підставою для
зміни розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) батька дитини на розмір
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 200 грн. на місяць.

При цьому колегія суддів
роз'яснює вимоги ч.3 ст.192СК України, яка
передбачає, що у разі, якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Таким чином, держава зобов'язана
компенсувати відповідачеві вказану
різницю у розмірі аліментів на
утримання дитини за умови звернення
його до відповідних органів
соціального захисту населення.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги є обґрунтованими, та оскільки є
підстави для зміни розміру аліментів
рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про зміну
розміру аліментів з ? частини усіх
видів заробітку (доходу) на 200 грн.
щомісячно з часу набрання рішенням
суду законної сили до досягнення
ОСОБА_5 повноліття .

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 27 листопада 2013
року скасувати в частині відмови у
зміні розміру аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зміни
розміру аліментів задовольнити
частково.

Змінити розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з ? частини усіх видів заробітку
(доходу) на 200 грн. щомісячно з часу
набрання рішенням суду законної сили
до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: