Справа № 2-175/4481/13-ц
З а о ч н е Р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
21 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку,
Позивач у судове засідання не з'явився,
надавши письмову заяву у якій позов
підтримав та просив його вимоги
задовольнити у повному обсязі, справу
розглядати без його участі та проти
ухвалення заочного рішення не
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним чином
через оголошення в пресі. За таких
обставин, зі згоди позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст. 224
Представник третьої особи у судове
засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суд
Встановлено, що ОСОБА_1, належить
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом виданого
Дніпропетровською районною державною
нотаріальною конторою від 25 лютого 1981
року за реєстраційним номером 352.
Як вбачається з матеріалів справи, у
зазначеному домоволодінні вона
зареєстрована з 1990 року. ОСОБА_2 є
чоловіком її племінниці ОСОБА_3.
Оскільки, ОСОБА_1 є людиною похилого
віку вона вирішила укласти зі ОСОБА_2
усну угоду, згідно якої ОСОБА_2 буде
проживати в належному їй будинку та
здійснювати догляд за нею. У 2006 році
ОСОБА_2 поселився та зареєструвався в
будинку за вказаною адресою.
Однак відносини між ними склалися
таким чином, що членом сім'ї він, тобто
ОСОБА_2 не став, спільного господарства
вони не вели, на протязі останнього
року між ними склалися неприязні
стосунки, ОСОБА_2 почав ображати,
застосовувати фізичне та психічне
насилля до ОСОБА_1, згодом ОСОБА_2
самостійно виселився з будинку, забрав
свої речі та поселився в інше постійне
місце проживання до свої батьків, але
знятися з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1 він відмовився,
його реєстрація в будинку чинить
позивачу перешкоди в праві
користування та розпорядження
належним йому майном.
Так, право позивача на належне йому
домоволодіння гарантується
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних прав свобод, до
якої Україна приєдналась 17 липня 1997
року відповідно до Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 р.,
Першого протоколу та протоколів
№2,№4,№7 та №11 до «Конвенції»,
закріплено принципи непорушності
права приватної власності, який
означає право свободи на безперешкодне
користування своїм майном закріпляє
право власника володіти,
користуватися, розпоряджатися
належним йому майном на власний розсуд,
вчиняти щодо свого майна будь-які
угоди, відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб
(ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності,
закон надає право власнику майна
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
Способи захисту права власності
передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, а згідно ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Статтею 383 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник житлового
будинку має право використовувати
помешкання для власного проживання та
проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3
Сімейного кодексу України визнає
сім'єю спільне проживання осіб, що
пов'язані спільним побутом та мають
взаємні права та обов'язки. Частина 2
статті 415 Цивільного кодексу України
встановлює, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Крім того, згідно ст. 7 Закону України
від 11 грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Таким чином, відповідач, не проживаючи
у належному позивачу домоволодінні
більш ніж шість місяців, втратив право
користування житловою площею у
вищевказаному домоволодінні згідно до
вимог ст. 156 ЖК України
Відповідно статей 319, 391 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
Оскільки судом встановлено, що
відповідач дійсно створює перешкоди
позивачці у користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1, який належить їй на
праві власності, вважаю, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 214, 224
ЦПК України, ст.ст. 16, 15, 383, 391, 405, 415 ЦК
України, ст.ст. 71, 72, 156 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на користування житлом
по АДРЕСА_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зобов`язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з адреси буд. АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя
О.М. Бойко