інстанції Подрєзова Г.О.Провадження №
22-ц/780/461/14 Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
збитків.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків,
посилаючись на наступні обставини.

15 листопада 2012 року він звернувся
до ОСОБА_1 з проханням реалізувати
належну йому норкову шубу за 17 000 грн.
Після реалізації шуби відповідачка
коштів, отриманих від продажу, йому не
повернула. В зв'язку з цим він звернувся
до правоохоронних органів з заявою про
вчинення ОСОБА_1 шахрайських дій, але
постановою від 13.04.2013 року кримінальне
провадження було закрито на підставі ч.
1 п. 2 ст. 284 КПК України за відсутності
події та складу кримінального
правопорушення. Також, йому було
роз'яснено право на звернення до суду в
порядку позовного провадження. Просив
суд задовольнити позов та стягнути з
відповідачки на його користь завдані
матеріальні збитки на суму 17 000 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування збитків 9500 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відновлено.

В своїй апеляційній скарзі
відповідачка ОСОБА_1 просить рішення
суду скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин справи,
невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити у справі нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема, серед доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на
порушення судом першої інстанції вимог
процесуального законодавства при
вирішенні питання про відкриття
провадження у справі. Вважає, що
позовна заява не відповідала вимогам
ст. 119 ЦПК України, оскільки у ній не
зазначена дата подання, тому суд
повинен був застосувати положення ст.
121 ЦПК України та дати строк на усунення
недоліків.

Крім того, вважає
необгрунтованими висновки суду про те,
що від реалізації шуби нею було
отримано 9500 грн., а також щодо
неповернення нею виручених коштів
позивачу.

Перевіряючи рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що позивач
передав належну йому норкову шубу
відповідачці ОСОБА_1 для реалізації за
17000,00 грн. Письмової угоди між сторонами
щодо цієї домовленості не укладалось.

Судом встановлено, що шуба була
придбана громадянкою ОСОБА_3 за 9500,00
гривень, що підтверджено її показами в
якості свідка.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що з
урахуванням відсутності будь-яких
доказів повернення позивачу коштів,
отриманих від реалізації шуби, слід
стягнути з відповідачки заподіяні
позивачу збитки на суму 9500,00 гривень.

Таким чином, розглядаючи справу, суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи щодо отримання ОСОБА_1
коштів від реалізації шуби в розмірі 9
500 грн. без достатньої правової
підстави, проте не застосував
положення глави 83 Цивільного кодексу
України щодо набуття, збереження майна
без відповідної правової підстави.

Так, відповідно до положень ст. 1212 ЦК
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

З урахуванням викладеного та
відповідно до ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що рішення суду
необхідно скасувати як таке, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального права і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
про стягнення безпідставно отриманих
коштів в розмірі 9 500 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року - скасувати,
ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошові кошти, набуті без належної
правової підстави, в сумі 9 500 (девять
тисяч пятсот) гривень. В задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 214,00 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
Таргоній Д.О.

Голуб С.А.

Приходько К.П.