Провадження №2/748/110/14
Єдиний унікальний № 748/177/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м.
Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого судді Козак В.І.

при секретарі Барбаш К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Терехівської сільської ради
Чернігівського району та області,
треті особи: реєстраційна служба
Чернігівського районного управління
юстиції, ОСОБА_3, про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на
зазначений житловий будинок на його
ім'я 14 червня 1990 року було видано
свідоцтво про право приватної
власності на житловий будинок як
голові колгоспного двору, який ним
втрачено, про що було опубліковано
оголошення у пресі. У зв'язку з втратою
свідоцтва він позбавлений можливості
вільно користуватись та
розпоряджатись своїм майном, а тому був
змушений звернутись до суду, оскільки
іншим шляхом неможливо відновити свої
права на житловий будинок.

У судовому засіданні позивач та його
представник відсутні. Від них надійшли
заяви про розгляд справи у його
відсутності, зазначивши, що позовні
вимоги підтримує і просить їх
задовольнити.

Представник відповідача Терехівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином.

Третя особа: реєстраційна служба
Чернігівського районного управління
юстиції в судове засідання не
з'явилась, через канцелярію суду надала
заяву про розгляд справи без
представника реєстраційної служби.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність, зазначивши, що
не заперечує проти задоволення позову.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про визнання права власності
на житловий будинок підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України
передбачено право кожного на захист
своїх прав і свобод від порушень і
протиправних посягань будь-якими не
забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів є, зокрема, визнання права.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 був
колгоспним двором, головою якого був
ОСОБА_1, який володів будинком,
відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 14 червня 1990 року. Членом
колгоспного двору була: дружина
ОСОБА_3, що підтверджується довідками
Терехівської сільської ради від 25
грудня 2013 року. (а.с.8-10)

Відповідно до відповіді КП
«Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 в
Чернігівському РБТІ станом на 25 грудня
2013 року зареєстроване за ОСОБА_1 згідно
свідоцтва про право власності від 14
червня 1990 року.(а.с.19)

Про втрату свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 14 червня 1990 року позивачем
було повідомлено в засобах масової
інформації ( а.с.30).

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11
березня 1985 року № 105 «Про порядок
державного обліку житлового фонду» і
відповідно до чинного на той час
порядку обліку господарств колгоспних
дворів, все майно колгоспного двору
обліковувалося за головою колгоспного
двору.

Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, виходячи з наведеного, позивач
позбавлений можливості відновити свої
права у позасудовому порядку, а тому
його права підлягають судовому
захисту, шляхом визнання за ними права
власності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, як за головою колишнього
колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І.
Козак