У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Львівської обласної ради,
управління майном спільної власності
Львівської обласної ради, треті особи:
Головне управління освіти і науки
Львівської обласної державної
адміністрації обласної
Науково-педагогічної бібліотеки,
управління житлово-комунального
господарства Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю; за зустрічним
позовом управління майном спільної
власності Львівської обласної ради до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
комунальний заклад Львівської
обласної ради «Львівська обласна
науково-педагогічна бібліотека», про
витребування майна з незаконного
володіння за касаційною скаргою
ОСОБА_4, поданою її представником
ОСОБА_6, ОСОБА_5, поданою її
представником ОСОБА_7, на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 11 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду з указаним позовом,
в якому просили визнати за ними право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
у 1951-52 роках батько чоловіка ОСОБА_4 -
ОСОБА_8 був прийнятий на роботу у
Львівський обласний відділ освіти на
посаду сторожа-двірника. Йому було
надано квартиру АДРЕСА_1 для проживання
з сім'єю, на підставі розпорядження
адміністрації підприємства. Спірна
квартира знаходилась у приміщенні
Львівської обласної
науково-педагогічної бібліотеки. Сім'я
ОСОБА_5 з 1951 року і на час звернення до
суду проживає у вказаній квартирі,
сплачує комунальні послуги. Вважають,
що оскільки вселилися вони до спірної
квартири на законних підставах, то
набули на неї право власності за
набувальною давністю.

У свою чергу, управління майном
спільної власності Львівської
обласної ради звернулося до суду із
зустрічним позовом, в якому просило
витребувати із незаконного володіння
нежитлові приміщення площею 68,7
кв.м першого поверху (приміщення
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7) та підвальні приміщення
площею 59,8 кв.м (приміщення НОМЕР_8,
НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12,
НОМЕР_13) відповідно до технічного
паспорту ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
на нежитлові приміщення будівлі
обласної науково-педагогічної
бібліотеки, (літ. А-2) комунального
закладу Львівської обласної ради
«Львівська обласна
науково-педагогічна бібліотека» по
АДРЕСА_1, які перебувають у
власності Львівської обласної ради.

Свої вимоги мотивував тим, що
Львівській обласній раді належать на
праві власності, згідно свідоцтва про
право власності від 30 серпня 2004
року, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
нежитлові приміщення обласної
науково-педагогічної бібліотеки
загальною площею 1110,7 кв.м по АДРЕСА_1. За
даними інвентаризаційної справи
будівля по АДРЕСА_1 є нежитловою та з 1950
року закріплена за
науково-педагогічною бібліотекою, тому
сім'я ОСОБА_6 у спірних приміщеннях
проживає незаконно.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 10 квітня 2013 року у
задоволенні первісного та зустрічного
позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 11 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції у
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову скасовано, та
ухвалено у цій частині нове рішення,
яким зустрічний позов задоволено.

Витребувано із незаконного володіння
ОСОБА_4, ОСОБА_5 нежитлові приміщення
площею 68,7 кв.м, що розташовані на
першому поверсі будинку АДРЕСА_1, які
позначені у технічному паспорті під
номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 та
підвальні приміщення площею 59,8 кв.м,
позначені під літерами: IX, X, XI, XII, XIII, ХІV,
згідно технічного паспорту ОКП ЛОПР
«Бюро технічної інвентаризації та ЕО»
на нежитлові приміщення будівлі
Обласної науково-педагогічної
бібліотеки, (літ. А- 2) комунального
закладу Львівської обласної ради
«Львівська обласна
науково-педагогічна бібліотека».

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять рішення
апеляційного суду скасувати, рішення
суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову та ухвалюючи у цій частині нове
рішення про задоволення зустрічного
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її
представником ОСОБА_6, ОСОБА_5, подану її
представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 11 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська