РІШЕННЯ

Іменем України

Провадж.№ 337/310/2014

Справа № 336/9741/13-ц

12 лютого 2014 р.
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі
головуючого - судді Іжевської Н.Г., при
секретарі Падалка А.О., розглянувши
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

В с т
а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, у якому зазначив, що 27.07.2006 року
відповідачем ОСОБА_1 отримано
споживчий кредит для придбання
мобільного телефону в сумі 2070,9 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 25,08 /% на рік на суму
залишку заборгованості. Договір
складається з заяви позичальника разом
з Умовами надання кредиту фізичним
особам. Оскільки у встановлений строк
відповідачем кредитні кошти не
повернуті, позивач просить стягнути
заборгованість за кредитом в сумі 1652,49
гривень, 9858,89 гривень відсотків за
користування кредитом, 19155,37 гривень
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи в сумі 500 гривень та 1533,34 гривень,
а разом 32700,09 гривень.

Представник позивача в судовому
засідання на позовних вимогах
наполягала, вказавши, що у 2006 році
відповідач отримав кошти, та повинен
бути повертати кошти та сплачувати
відсотки. Строк дії договору до 21.07.07 р.,
який на думку позивача переривався.

Відповідач проти позову заперечує
повністю, посилаючись на пропущення
позивачем строку позовної давності та
на причини, за якими він не зміг
погасити заборгованість.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши поясненні сторін, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач
отримав споживчий кредит для
придбання мобільного телефону 27.07.2006
року. За різними причинами відповідач
не змог погасити заборгованість.

Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Позивачем до Вказаних Умов Тарифи
не надані.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
обов'язок доведення обставин, які є
підставою вимог або заперечень,
покладений на сторону, яка на них
посилається.

Суд вважає, що між сторонами укладений
кредитно-заставний договір, на
підставі якого заявлено позовні
вимоги, але договір суду в повному
обсягу не наданий, тож суд позбавлений
можливості з'ясувати дійсні умови
договору та зобов'язання сторін за цим
договором.

Ст. ст. 526,527,530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно з ч. ч. 1,4 ст. 631
ЦК України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснювати свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору .

У позові зазначено, що позивальник
ознайомився та згоден з умовами
надання кредиту. До матеріалів справи
надані Умови надання кредиту, з яких
вбачається, що останні не містять
підпису позичальника.

Крім того, матеріали справи не
містять будь-яких доказів, які б
підтверджували, що вказані Умови діяли
на момент звернення за кредитом та саме
їх розумів відповідач, підписуючи
заяву позичальника.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересів.
Загальна позовна давність встановлено
тривалістю у три роки.

Відповідач, скориставшись
правом, наданим йому чинним
законодавством, просить застосувати
строк позовної давності.

За змістом ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання

Відповідно до пояснень представника
позивача в судовому засіданні, строк
дії договору встановлений сторонами до
27.07.2007 року. Відповідно до п. 5.5. Умов
термін позовної давності сторонами
встановлений в 5 років. Таким чином
строк позовної давності закінчується
27.07.2012 року. Позовна заява подана до
суду 07.11.2013 року. Таким чином, позивачем
пропущений строк позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Крім того, відповідно до п. 31 постанову
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. №
5 та п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» , у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем належним чином не доведено
наявність підстав для стягнення
заборгованості, а також пропущено
строк позовної давності, у зв'язку з чим
у позові належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 256,257,267 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
протягом десяти днів.

Суддя