Справа № 162/160/14-ц
Провадження № 2/162/70/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

при секретарі Оласюк Л.П.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
пов'язаних з навчанням, --

встановив:

До суду з цивільним позовом
звернувся Харківський національний
університет внутрішніх справ (далі -
Університет), просить стягнути з ОСОБА_1
94879,18 гривень витрат, пов'язаних з його
навчанням.

Позов вмотивовано тим, що відповідно до
наказу № 405 о/с від 31 липня 2008 року
відповідача зараховано до складу
курсантів університету. 16 серпня 2008
року між Університетом та управлянням
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області (далі - УМВС у
Волинській області), ОСОБА_1 укладено
договір про підготовку фахівця.
Відповідно до пунктів 2.3.6, 4.4 договору
відповідач зобов'язаний у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з його
утриманням у навчальному закладі
згідно з затвердженим розрахунком. У
разі відмови особи добровільно
відшкодувати витрати, стягнення їх
суми здійснюється в судовому порядку.
Згідно з наказом Університету № 217 о/с
від 02 червня 2012 року лейтенанта міліції
ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів
та відкомандировано для подальшого
проходження служби в УМВС у Волинській
області. Наказом УМВС у Волинській
області від 22 квітня 2013 року № 107 о/с
дільничного інспектора Любешівського
РВ УМВС ОСОБА_1 було звільнено з міліції
згідно з пунктом 64 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Відповідно
до проведеного розрахунку сума витрат
на утримання відповідача під час
навчання складає 94879,18 гривень.

У письмових запереченнях відповідач
погодився з викладеними у позові
обставинами щодо часу навчання в
Університеті, факту підписання
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
підстав та часу його звільнення з УМВС
у Волинській області. Однак вважає, що
Університет не виконував пункт 2.1.6
згаданого договору: не інформував про
розмір фактичних витрат, пов'язаних з
його утриманням. За вказівкою
керівництва Університету на початку
третього навчального року він написав
рапорт про надання дозволу на
проживання за межами навчального
закладу. За період з серпня 2011 року по 02
червня 2012 року він проживав в
орендованій у місті Харкові квартирі.
Таким чином, позивач не ніс витрат на
забезпечення його комунальними
послугами. Подані позивачем розрахунки
витрат не відповідають вимогам
українського діловодства, оскільки не
містять реєстраційних даних та
відтисків печатки Університету, а тому
виникає сумнів у їх достовірності. Крім
цього, з змістом договору його ніхто не
ознайомлював.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилася, подала заяву
про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач просить відмовити у позові
з підстав, викладених у запереченні.

Дослідженням доказів по справі
встановлено наступне.

Наказом по Університету № 405 о/с від 31
серпня 2008 року відповідача зараховано
курсантом першого курсу до
навчально-наукового інституту
підготовки фахівців міліції
громадської безпеки.

16 серпня 2008 року між Університетом та
УМВС у Волинській області, ОСОБА_1
укладено договір про підготовку
фахівця. Відповідно до пунктів 2.3.6, 4.4
договору відповідач зобов'язаний у
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ по закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно з
затвердженим розрахунком.

Наказом ректора Університету № 217 о/с
від 02 червня 2012 року ОСОБА_1 відраховано
з числа курсантів та відкомандировано
до УМВС у Волинській області.

Наказом начальника УМВС у Волинській
області № 107 о/с від 22 червня 2013 року
відповідача звільнено з органів
внутрішніх справ за пунктом 64 «ж» (за
власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (постанова Кабінету
Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року).

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі
навчальні заклади Міністерства
внутрішніх справ України (наказ МВС № 62
від 14 лютого 2008 року) початком
проходження служби в органах
внутрішніх справ уважається дата,
зазначена в наказі про зарахування на
навчання до вищого навчального
закладу.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 787 від 22 листопада
1994 року Університет входить до
структури Міністерства внутрішніх
справ України.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про міліцію» на курсантів, слухачів,
ад'юнктів, інших атестованих
працівників, у тому числі й
викладацького складу навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України, поширюються права і
обов'язки, гарантії правового і
соціального захисту та
відповідальність працівників міліції.

Згідно з статтею 1 цього Закону міліція
в Україні - державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань.

Таким чином, навчаючись у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, особа
проходить публічну службу в міліції.
Позивач, укладаючи договір про
підготовку фахівця у навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України, реалізував свої владні
функції і повноваження щодо
розпорядження бюджетними коштами,
проходження відповідачем публічної
служби тощо.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Вищий адміністративний суду України у
пункті 21 постанови Пленуму № 8 від 20
травня 2013 року «Про деякі питання
юрисдикції адміністративних судів»
вказав, що спори з приводу стягнення
витрат, пов'язаних з утриманням особи у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, суд приходить до висновку, що цей
спір не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 205
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору підлягає
поверненню.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 205, 206 ЦПК, статтею 7 Закону
України «Про судовий збір» суд,

ухвалив:

Закрити провадження у справі за
позовом Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
пов'язаних з навчанням.

Головному управлінню Державної
казначейської служби України у
Волинській області повернути
Харківському національному
університету внутрішніх справ
сплачені 948 (дев'ятсот сорок вісім)
гривень 80 копійок судового збору
(платіжне доручення № 2334 від 31 жовтня
2013 року).

Роз'яснити позивачу про його право
звернення з даним позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня
проголошення оскаржуваної ухвали суду,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук