Справа № 462/7743/13
Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/783/6579/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Глинського О.А.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 31 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 у своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою та вселення, -

встановила:

Оскаржуваним заочним рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
від 31 січня 2014 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_2 разом з малолітніми
дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6
у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою від 09 вересня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 31 січня 2014 року залишено без
задоволення.

Дане заочне рішення оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є незаконним, оскільки
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом першої інстанції неправильно
дослідженні і оцінені докази по справі.
Апелянт вказує, що жодних перешкод у
доступі до квартири позивачу ніколи не
чинив. Вважає, що районний суд
ухвалюючи рішення по справі, однобічно,
без повного дослідження доказів
прийшов до неправильного висновку та
задовольнив неправомірні вимоги
позивача.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2
та ОСОБА_4, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач звернувся в
суд у своїх інтересах та в інтересах
малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
позовом про усунення перешкод у
користуванні квартирою та вселення.
Уточнивши позовні вимоги, він просив
зобов'язати відповідача не чинити їм
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити у вказану квартиру.
В обґрунтування вимог посилався на те,
що відповідач по справі його батько,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності йому,
відповідачу та ОСОБА_4. З вересня 2008
року, після народження доньки ОСОБА_5 у
них з батьком склались неприязні
відносини, він постійно погрожував
йому та виганяв з спірної квартири. В
2012 році відповідач вигнав його разом з
малолітніми дітьми з вказаної квартири
і вселитись в добровільному порядку не
дозволяє. Він не має можливості
користуватися своєю власністю. Просив
задовольнити позов.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3 та членам сім'ї:ОСОБА_4
та ОСОБА_2, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на
квартиру від 19.07.2006 року.

Копіями свідоцтв про
народження підтверджується, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, батьками яких
записані ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Згідно довідки ЛКП
«Сигнівка» від 09.09.2013 року в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано три особи:
ОСОБА_3 - співвласник, ОСОБА_2 - син та
ОСОБА_5 - онука.

Крім того, судом
встановлено, що стверджується
поясненнями позивача та третьої особи,
між сторонами існують конфліктні
відносини з приводу користування
спірним нерухомим майном, а саме,
квартирою АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов районний суд
виходив з того, що позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач чинить йому перешкоди у
користуванні власністю, не допускаючи
його у квартиру для проживання,
усунути які можливо лише шляхом
прийняття рішення про вселення
позивача та його малолітніх дітей у
спірну квартиру, а тому порушене право
позивача підлягає захисту шляхом
вселення ОСОБА_2 в квартируАДРЕСА_1 та
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод останньому у користуванні
вказаною квартирою.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду виходячи з наступного.

Право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку передбачених законом

Відповідно до ст. 150 ЖК
України громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 155 ЖК України
жилі будинки (квартири), що є у
приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може
бути позбавлено права користування
жилим будинком (квартирою), крім
випадків, установлених законодавством
Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

В засіданні судової колегії
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтвердили, що
відповідач чинить перешкоди у
користуванні власністю, не допускаючи
позивача з дітьми у квартиру для
проживання.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо задоволення
даного позову, вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини у справі, подані сторонами
докази.

Посилання апелянта, що зазначені в
апеляційній скарзі нічим не
підтвердженні та спростовуються
матеріалами справи.

Згідно із ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає цим
вимогам.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 31 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.