РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Справа №293/784/13-ц

Черняхівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого судді
Васильчука С.Ф.;

при секретарі Тишкевич К.Б.;

з участю позивача ОСОБА_1;

його представника ОСОБА_2;

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
Черняхівської держнотконтори про
визнання права на спадкування з
спадкоємцями першої черги,
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання недійсним заповіту та про
усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом в якому вказав
на те ,що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла його баба
ОСОБА_5 по лінії батька - відповідача по
справі.

При житті ОСОБА_5 склала заповіт на
користь ОСОБА_3, посвідчений
нотаріально.

Ще до смерті баби він - позивач по
справі, на пропозицію другого ( крім
батька) сина баби та зі згоди баби,
перейшов проживати до будинку баби так
як власного житла не мав та для
здійснення догляду за бабою.

Відповідачі по справі ніякого догляду
бабі не надавали.

Після смерті баби відповідач ОСОБА_3
прийняв спадщину, подавши відповідну
заяву до держнотконтори по місцю
відкриття спадщини.

Однак, позивач вважає, що при складанні
заповіту, в силу свого похилого віку та
психічних розладів, баба не
усвідомлювала значення своїх дій, а
тому позивач просить суд визнати
недійсним заповіт. Беручи до уваги те ,
що відповідачі не доглядали за бабою -
усунути їх від спадкування. Визнати за
ним право на спадкування як спадкоємця
першої черги та встановити факт
прийняття ним спадщини після смерті
баби, так як він проживав разом з нею на
момент смерті.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
обставин, наведених в ньому та, крім
того, просили винести окрему ухвалу
щодо незаконності дій відповідачів та
нотаріуса при складанні та посвідченні
заповіту.

Відповідачі позов не визнали та
заперечили проти винесення ухвали.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази по справі, допитавши свідків,
суд приходить до переконання про те , що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав:

-правовідносини регулюються ст., ст.
1216,1224,1235,1252,1258,1264 ЦК України;

-в судовому засіданні встановлено те ,
що ОСОБА_5 30 жовтня 2012р. склала заповіт,
посвідчений нотаріусом, відповідно до
якого, заповіла все своє майно своєму
сину ОСОБА_3, який підписала своїм
дівочим прізвищем та підписом, що
завжди робила при необхідності
підписання будь яких документів.
Позивач, на момент складання заповіту
та посвідчення його нотаріусом, був у
кімнаті де складався заповіт так як
мурував піч і в судовому засіданні не
заперечив того, що саме його баба
підписала заповіт, однак зауважив те ,
що нотаріус спонукав бабу до
підписання заповіту / а.с.69/;

-допитаний у судовому засіданні
нотаріус вказав про те, що заповіт
посвідчив у відповідності до вимог
закону, впевнившись у тому, що
заповідач розуміє зміст заповіту та
він відповідає її вільному
волевиявленню. Ніяких дій на
спонукання заповідача до підписання
заповіту він не вчиняв. Заповіт не
змінено і не скасовано;

-ІНФОРМАЦІЯ_1. баба померла / а.с. 161/ і
відповідач ОСОБА_3, на користь якого
складено заповіт, у встановлений
законом термін , подав до нотконтори
заяву про прийняття спадщини / а.с.161/;

-відповідно до медичної довідки
Черняхівського ТМО, ОСОБА_5 до дня
смерті не хворіла на будь які психічні
захворювання чи розлади, які б
викликали сумнів щодо її психічного
стану на момент складання заповіту та
не потребувала стороннього догляду /
а.с.149/. Крім того, суд бере до уваги
покази відповідачів про те , що
поселивши до хати баби позивача з
сім'єю, вони поставили умову того, щоб
онук та його дружина допомагали бабусі
по господарству, що вони і робили. Крім
того, відповідачі, маючи медичні освіти
та працюючи практикуючими лікарями,
самі надавали необхідну як грошову, так
і медичну допомогу матері, коли вона це
потребувала. Крім того, доглядали за
господарством, постійно навідували
матір, допомагали вести побут.
Зазначене підтверджено і показами
свідків, даними в судовому засіданні;

-з огляду на вищенаведене, суд
приходить до переконання про те , що
позивачем не надано суду жодного
переконливого доказу про те , що
заповіт був складений та посвідчений з
порушенням вимог закону, не відповідав
дійсним намірам заповідача та на час
складання заповіту заповідачка
хворіла на будь який нервовий чи
психічний розлад, який міг вплинути на
її вільне волевиявлення. Крім того, в
судовому засіданні не здобуто жодного
доказу з приводу того, що відповідачі
ухилилися від надання допомоги
спадкодавцеві. Крім того, ст. 1224 ч.5 ЦК
України передбачає можливість
усунення від спадкування тільки при
спадкуванні за законом , а не за
заповітом;

-щодо вимоги про встановлення факту
прийняття позивачем спадщини після
смерті баби, то суд вважає те , що у
задоволенні і даної вимоги слід
відмовити з тих підстав, що факт
прийняття спадщини судом може бути
встановлено відносно особи, яка має
право на спадкування. В даному випадку
є наявний заповіт, та є спадкоємці
першої черги, а тому позивач не має
право на спадкування;

-щодо клопотання позивача з приводу
винесення окремої ухвали то суд не
знаходить підстав для задоволення
вказаного клопотання так як при
складанні заповіту, його посвідченні
не було порушено вимог закону ні
нотаріусом ні відповідачами;

-щодо вимог, заявлених позивачем до
Черняхівської державної нотаріальної
контори, то відповідно до вимог закону,
нотконтори взагалі не можуть бути
сторонами при розгляді даної
категорії справ.

На підставі вищенаведеного, ст., ст.
1216,1224,1235,1252,1258,1264 ЦК України, керуючись
ст. , ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Черняхівської державної нотконтори,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на
спадкування зі спадкоємцями першої
черги, про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання недійсним
заповіту, усунення від спадкування
відмовити за безпідставністю.

Заборону про вчинення будь яких дій
нотаріальними конторами та
нотаріусами відносно житлового
будинку, що на АДРЕСА_1, встановлену
ухвалою Черняхівського райсуду ,
Житомирської області від 31 травня 2013 р.,
після вступу рішення в законну силу,
відмінити / а.с.37/.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області, через Черняхівський райсуд,
протягом 10 днів, з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні при його проголошені, в той же
термін, після отримання його копії.

Головуючий- суддя: (підпис) С.Ф.
Васильчук

Копія: вірно

Суддя: