Справа №568/1069/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т
а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулися до суду із зазначеним
позовом.

В обгрунтування позову
посилаються на те, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 02.12.2005
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
7300, 00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за крдитом.
Відсотки за користування кредитом
нараховуються в розмірі, встановленому
«Тарифами Банку», з розрахунку 360
календарних днів на рік.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» є
правонаступником закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк». Державну реєстрацію
вказаних змін проведено 17.07.2009 року.

Відповідно до Умов та Правил надання
банківських послуг кредитний ліміт
встановлюється та змінюється за
рішенням Банку і Клієнт дає право Банку
в будь-який момент змінити (зменшити
або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана звява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»
«Правилами користування платіжною
карткою» та «Тарифами Банку» складає
між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, якою при
укладанні договору сторони керувалися
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
Закону.

Відповідач не надав своєчасно банкові
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору та вимог
Закону, а отже свої зобов'язання за
вказаним Договором не виконав і станом
на 31.07.2014 року сума боргу склала - 24135
(двадцять чотири тисячі сто тридцять
п'ять) грн. 41 коп..

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах
встановлених договором або законом.

На даний період відповідач продовжує
ухилятися від виконання зобов'язання і
заборгованість не погашає в порушення
законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».
Враховуючи наведене, просили стягнути
із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 02.12.2005
року, в сумі 24135 (двадцять чотири тисячі
сто тридцять п'ять) грн. 41 коп. та судові
витрати.

Представник позивача Нестерук В.Ю.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі і просив їх задовольнити та
пояснив, що згідно правової позиції
постанови судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від 17
вересня 2014 року за договором про
надання банківських послуг (при
отриманні позичальником кредиту у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку), яким
установлено не тільки щомісячні
платежі погашення кредиту, а й кінцевий
строк повного погашення кредиту,
пребіг трирічного строку позовної
давності (ст.257 ЦК України) стосовно
щомісячних платежів починається після
несплати чергового платежу.

Також зазначив, що строк позовної
давності позивачем не був пропущений,
оскількі 29.08.2011 року вся заборгованість
по кредиту стала простроченою, а отже
29.08.2014 року кінцевий строк звернення до
суду із позовом, а позивач звернувся до
суду з позовом 21.08.2014 року, тобто за 8
днів до кінцевого строку позовної
давності.

ОСОБА_1 позовних вимог не визнавав і
просив відмовити в задоволенні позову
за пропуском строку позовної давності
із підстав викладених в запереченні та
пояснив, що згідно правової позиції
постанови судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від 01
жовтня 2014 року відповідно до правил
користування платіжною карткою які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після не сплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останього
дня місяця дії кртки (261 ЦК України), а не
закінченням строку дії договору.

Заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи суд встановив
слідуюче:

02.12.2005 року ОСОБА_1 став клієнтом
закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк», і отримав кредит у
розмірі 7300, 00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту, на
платіжну картку, із сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Згідно Умов та Правил
надання банківських послуг відповідач
дав свою згоду на встановлення
кредитного ліміту за рішенням Банку а
також право Банку в будь-який момент
змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт.

Пунктом 9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг передбачено що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту підписання. Якщо на протязі
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той самий строк. За твердженням
представника позивача жодних заяв,
щодо припинення даного договору не
надходило.

Однак, доказів того, що після
закінчення строку дії платіжної картки
боржником була отримана нова картка
суду не надано.

Під час судового слідства
встановлено, що в пунктах 3.1.1., 5.4. Правил
користування платіжною карткою
визначено, що граничний строк дії
картки (місяць і рік) указано на ній і
вона дійсна до останнього календарного
дня такого місяця, строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячими платежами, а строк
погашення кредиту в повному орбсязі
визначено останнім дне місяця
вказаного на кртці та що останній
платіж здійснено 27.06.2007 року, а отже дія
картки закінчилася листопаді 2007 року.

Перебіг трирічного строку позовної
давності для звернення з даним позовом
до суду для ПАТ КБ «ПриватБанк» у
відповідності до вимог ч.1 ст.261 ЦК
України почався з дня закінчення
строку дії кредитного договору, тобто з
листопада 2007 року і закінчився в
листопаді 2010 року. Позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості 21.08.2014 року, тобто за
межами строку позовної давності, який
представник позивача не просив
поновити.

Пунктом 7 частини 11 статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
передбачено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови в позові.

Таким чином, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
без номера від 02.12.2007 року в сумі 24135
(двадцять чотири тисячі сто тридцять
п'ять) гривень 41 коп. слід відмовити в
зв'язку з пропуском строку позовної
давності. Також не підлягають з цих
підстав задоволенню вимоги про
стягнення понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11, 60, 88,209, 212, 213, 218, 228 ЦПК України
суд

в и р і ш и в:

В позові Публічно Акціонерного
Товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за кредитним договором
без номера від 02.12.2005 року у розмірі 24
135 (двадцять чотири тисячі сто тридцять
п'ять) гривень 41 копійок та судові
витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 коп. відмовити за пропуском
строку позовної давносьті.

Відповідач має право подати до
Радивилівського районного суду заяву
про перегляд даного рішення протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення .

Суддя:
С.З.Драновська

Повний текст рішення виготовлено
26.11.2014 року