АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №619/5149/13.
Головуючий 1 інст.: - Якименко
Провадження №22-ц/790/1355/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша
Категорія: визнання інформації
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: -
Гелашвілі Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 3 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області, 3-особа: ОСОБА_7 - про визнання
недостовірною інформації у заповіті
про дату та місце його складання та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т
а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6
звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що у січні 2008 року
секретарем Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області Хурсовою С.І.
посвідчено заповіт її матері ОСОБА_9, в
якому зазначено, що «цей заповіт
посвідчено 25 січня 2008 року секретарем
виконавчого комітету
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області Хурсовою С.І. за адресою:
АДРЕСА_1 о 11 год. 30 хв.».

В той же час, ухвалою апеляційного
суду Харківської області від 24 липня 2012
року встановлено, що інформація у
заповіті про дату його складання та
місце його посвідчення не відповідає
дійсності, оскільки вказаний заповіт
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Русько-Лозівської сільської
ради Дергачівського району
Харківської області Хурсовою С.І. 24
січня 2008 року та за місцем проживання
її матері ОСОБА_9 в АДРЕСА_2.

Вважала, що інформація у заповіті її
матері ОСОБА_9 від 25 січня 2008 року,
посвідченому секретарем виконавчого
комітету Русько-Лозовської сільської
ради Хурсовою С.І. за р. №58 про дату
його складання та місце його
посвідчення, не відповідає дійсності і
підлягає спростуванню.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. 277 ЦК України, ОСОБА_6 просила суд
визнати недостовірною інформацію про
ОСОБА_9, померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
міститься у заповіті ОСОБА_9 від 25 січня
2008 року, посвідченому секретарем
виконавчого комітету
Русько-Лозовської сільської ради
Хурсовою С.І. за р. №58, а саме інформацію
про дату складання цього заповіту - «25
січня 2008 року»; визнати недостовірною
інформацію про ОСОБА_9, померлу
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що міститься у
заповіті ОСОБА_9 від 25 січня 2008 року,
посвідченому секретарем виконавчого
комітету Русько-Лозовської сільської
ради Хурсовою С.І. за р. №58, а саме -
напис наступного змісту: «25 січня 2008
року цей заповіт посвідчено мною,
Хурсовою С.І. секретарем виконавчого
комітету Русько-Лозівської сільської
ради Дергачівського району
Харківської області за адресою:
АДРЕСА_1 o 11 год. 30 хв.»; зобов'язати
Русько-Лозовську сільську раду
спростувати недостовірну інформацію
про ОСОБА_9, померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
що міститься у заповіті ОСОБА_9 від 25
січня 2008 року, посвідченому секретарем
виконавчого комітету
Русько-Лозовської сільської ради
Хурсовою С.І. за р. №58, шляхом
підписання уповноваженою особою ради
та передачі їй спростування наступного
змісту: «Русько-Лозівська сільська
рада Дергачівського району
Харківської області цим заявляє про
спростування недостовірних відомостей
про ОСОБА_9, померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
що містяться у заповіті ОСОБА_9 від 25
січня 2008 року, посвідченому секретарем
виконавчого комітет Русько-Лозовської
сільської ради Хурсовою С.І. за р. №58, а
саме: 1) інформація про те, що зазначений
заповіт був складений 25 січня 2008 року
не відповідає дійсності; 2) інформація
про те, що цей заповіт 25 січня 2008 року
посвідчено Хурсовою С.І., секретарем
виконавчого комітету
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області за адресою: АДРЕСА_1 о 11 год. 30
хв. не відповідає дійсності.

Представник Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області в судове засідання
не з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, просив
розглянути справу за його відсутності.

3-особа: ОСОБА_7, позов не визнала,
посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 3 грудня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивачкою
обрано неналежний спосіб захисту свого
порушеного права.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 25
січня 2008 року ОСОБА_9 зробила
розпорядження, згідно з яким все своє
майно, де б воно не було, та з чого б воно
не складалося, та взагалі все те, що
буде їй належати на день її смерті, та
на що за законом вона буде мати право,
заповіла своїй дочці ОСОБА_7

Вказаний заповіт посвідчено
секретарем виконавчого комітету
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області Хурсовою С.І. 25 січня 208 року
за р.№58 за адресою: АДРЕСА_1 o 11 год. 30 хв.
( а. с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла ( а.
с.16).

У червні 2009 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_7,
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області, в якому просила визнати
заповіт від 25 січня 2008 року, зроблений
ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_7 та посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області недійсним, як правочин, що
вчинений внаслідок обману, а також
визнання за нею права власності на 1 /2
частину житлового будинку АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті її матері ОСОБА_9

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 25 червня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 24 липня 2012 року, у задоволенні
позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
Русько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області про визнання заповіту
недійсним та визнання права власності
в порядку спадкування за законом
відмовлено (а. с. 5-7, 18-20).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, що
якщо у населеному пункті немає
нотаріуса, заповіт, крім секретного,
може бути посвідчений уповноваженою на
це посадовою особою відповідного
органу місцевого самоврядування.

Загальні вимоги до форми заповіту
визначені у ст. 1247 ЦК України

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК
України заповіт, складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним. За
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

У зв'язку з недодержанням вимог
закону про посвідчення заповіту
посадовою особою органу місцевого
самоврядування, заповіт може бути
визнано недійсним з підстав,
встановлених ст. ст. 218, 220 ЦК України.

Позовні вимоги щодо визнання
недостовірною інформації яка
міститься у заповіті про дату його
складання та місця його посвідчення, не
відповідають можливим способам
захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на викладе, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку
про те, що позивачкою обрано неналежний
спосіб захисту свого порушеного права
та обґрунтовано відмови їй у
задоволенні позову про спростування
недостовірної інформації у заповіті.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, дав їм належну оцінку
та ухвалив законне й обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
про те, що позивач має право самостійно
обирати способи захисту своїх
порушених прав, не можуть бути прийняті
до уваги колегії суддів, оскільки
предмет позову у даній справі не
відповідає встановленому законом
способу захисту порушеного права.

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 3 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: