АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:22-796/2262/14
Головуючий у суді першої інстанції:
Соколов О.М. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Семенюк Т.А. У Х
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11 червня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування
В С Т А Н О В И Л А:
Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 11 червня 2013
року позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційнйи банк «Надра»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 19 645 грн. 60
коп. заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 229 грн.
витрат з оплати судового збору.
Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 6 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11 червня 2013
Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову повністю у зв'язку
із пропуском строків позовної
давності, вважаючи, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у березні 2013 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 30
травня 2008 року ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_3 уклали договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб. Даний договір був
укладений шляхом отримання позивачем
особисто від відповідача
підтвердження про приєднання до умов
договору, підписаного ОСОБА_3, яким є
«Анкета клієнта на оформлення
кредитної картки» та підписання
Виписки-повідомлення, що надається
позивачем відповідачу. Приєднавшись до
договору, сторони по справі
визначилися з усіма істотними умовами
договору, а саме: найменування
банківського продукту - «Кредитна
картка з пільговим періодом
кредитування «45 днів кредиту без
відсотків»; валютою рахунку -
українська гривня; сумою ліміту
кредитування -9 900 грн.; відсотковою
ставкою за користування кредитом , що
зазначена у Виписці-повідомленні.
Зазначив, що станом на 1 січня 2013 року за
ОСОБА_3 наявна заборгованість у сумі 19
645,60 грн. Просив суд стягнути з
відповідача зазначену вище суму та
судові витрати у розмірі 229 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
травня 2008 року ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_3 уклали договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб.

На виконання умов зазначеного договору
ОСОБА_3 було відкрито рахунок кредитної
картки та встановлено ліміт
кредитування 9 900 грн. зі сплатою 26,76%
річних.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб щодо своєчасного
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування , станом на 1 січня
2013 року виникла заборгованість у
розмірі 19645,60 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредити) позичальникові у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 525,526, 530 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, при
чому зобов'язання має виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору.

За положенням ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов , визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання , якщо він не
виконав його у строк , передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції вважав його обґрунтованим.

Колегія суддів не може прийняти до
уваги доводи апелянта про те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як вбачається із анкети на
оформлення кредитної картки, 30 травня
2008 року Банк видав відповідачу картку
Visa строком на 2 роки, позов подано до
суду 25 березня 2013 року, тобто в межах
строку позовної давності.

Також колегія суддів не може
погодитися з посиланням апелянта на
неврахування судом першої інстанції
правової позиції Верховного суду
України, що перебіг позовної давності
за вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, між
сторонами укладено договір
комплексного банківського
обслуговування фізичних осіб, без
встановлення графіку погашення
заборгованості, а тому, до спірних
правовідносин дана правова позиція не
може бути застосована.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 11 червня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді