У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до ОСОБА_4 про стягнення витрат на
підготовку фахівця за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 29
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(далі - ДП «НАЕК «Енергоатом»)
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що
27 листопада 2006 року між ним,
Севастопольським національним
університетом ядерної енергії та
промисловості й ОСОБА_4 укладено
договір про підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр» на строк до 31 серпня 2010 року,
за умовами якого підприємство
перерахувало за навчання відповідача в
період з 27 листопада 2006 року до
30 липня 2010 року грошові кошти в розмірі
64 244 грн. Наказом від 15 липня № 1371/ок
ОСОБА_4 відраховано з університету за
порушення п. 4.2 договору
стосовно дотримання при навчані
встановленого договором рівня
успішності.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь витрати на навчання в розмірі
64 244 грн та 645 грн 44 коп. на відшкодування
сплаченого судового збору.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від
10 липня 2013 року позов задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ДП «НАЕК «Енергоатом» витрати
на навчання в розмірі 30 282 грн та 302 грн
82 коп. на відшкодування сплаченого
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 29 жовтня
2013 року рішення суду першої
інстанції змінено та стягнуто з ОСОБА_4
на користь ДП «НАЕК «Енергоатом»
витрати на навчання в розмірі
64 244 грн та 812 грн 25 коп. на
відшкодування сплаченого судового
збору в суді першої та апеляційної
інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
відповідач порушив умови договору про
підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр», перевіривши розрахунок
витрат на навчання.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 29 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта