Справа № 740/273/14
Провадження № 2/740/188/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ніжинський міськрайонний суд
в складі : головуючого - судді
при секретарях - Павленко О.В., Кубрак
за участю: позивача ОСОБА_1,
відповідачки ОСОБА_2,
представника відповідачки адвоката
представника виконавчого комітету
міської ради Єрофєєвої Л.Г.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною та її вихованні
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною
заявою до ОСОБА_2 в якій просить
зобов"язати відповідачку усунути
перешкоди у його спілкуванні з дочкою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити йому такий
спосіб у спілкуванні та вихованні
дітей: один тиждень з матір"ю, інший з
ним, з урахуванням графіку його роботи
В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що 5 вересня
2013 року було розірвано шлюб між ним та
відповідачкою ОСОБА_2
Після розірвання шлюбу він з
відповідачкою стали проживати окремо.
Відповідачка чинить йому перешкоди у
спілкуванні з дітьми, та не дозволяє,
щоб діти з ним проживали.
4.11.2013 року орган опіки та піклування в
особі виконавчого комітету Ніжинської
міської ради за його заявою визначив
спосіб його участі у вихованні дітей,
час та порядок спілкуванні з дітьми, а
саме призначили спілкуватися з дітьми
за його місцем проживання на час
відсутності матері, у зв"язку з роботою
Але незважаючи на це відповідачка
продовжує чинити йому перешкоди у
спілкуванні з дітьми.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав заявлені ним у позовній
заяві вимоги і пояснив, що відповідачка
чинить йому перешкоди у спілкуванні з
дітьми та їх вихованні. За місцем його
проживання є всі необхідні умови для
належного проживання дітей та їх
виховання. В даний час він працює в ТОВ
«Олвіт» в м. Києві, і за графіком він
неділю працює, а неділю вихідний. Тому
просив задовольнити його позовні
вимоги і визначити йому такий спосіб у
спілкуванні та вихованні дітей: один
тиждень з матір"ю, інший з ним, з
урахуванням графіку його роботи в ТОВ
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги позивача
визнала частково і пояснила, що після
розірвання шлюбу з позивачем вона
переїхала проживати до своїх батьків.
Вона не заперечує, щоб позивач бачився
з дітьми, приймав участь у їх вихованні.
Проте вона не згодна з тим способом
участі у вихованні дітей, про який
просить позивач. Вона згодна, щоб
позивач брав дітей до себе на вихідні,
забирав дітей зі школи та садка. В даний
час вона працює в м. Києві, і за графіком
роботи вона одні сутки працює, а троє
суток знаходиться вдома. Вона згода,
щоб в той час, коли вона знаходиться на
роботі, то щоб позивач забирав дітей зі
школи та садка до себе і діти в нього
ночували. А в той час коли вона
знаходиться вдома, то щоб діти ночували
в неї. Що так буде краще для дітей.
Представник відповідачки у справі
адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що той спосіб у здійсненні
спілкування та виховання дітей, про
який просить позивач, один тиждень з
матір"ю, інший з позивачем, являється
неможливим, оскільки фактично
ставиться питання щодо визначення
місця проживання дітей. Відповідачка
не чинить перешкод позивачу у
спілкуванні з дітьми і їх вихованні.
Тому просив визначити позивачу
систематичні побачення з дітьми, змогу
позивача забирати дітей за місцем
свого проживання, на час відсутності
матері у зв"язку з роботою в м. Києві.
Представник третьої особи у справі -
виконавчого комітету Ніжинської
міської ради Єрофєєва Л.Г. у судовому
засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1
звертався до органу опіки та
піклування Ніжинського міськвиконкому
з заявою про те, щоб йому визначили дні
спілкування з малолітніми дітьми,
оскільки його колишня дружина ОСОБА_2
чинить йому перешкоди в спілкуванні з
дітьми. В процесі розгляду заяви були
обстежені житлово-побутові умови
позивача та відповідачки та було
встановлено, що у відповідачки, в якої
проживають діти, створені належні
умови для проживання та виховання
дітей, а також і у позивача створені
належні умови для проживання та
виховання дітей. І позивач і
відповідачка добре ставляться до своїх
дітей, займаються їх вихованням. Тому
рішенням виконавчого комітету
Ніжинської міської ради від 4 листопада
2013 року було встановлено дні побачень
позивача ОСОБА_1 з малолітніми дітьми, а
саме на час відсутності матері у
зв"язку з роботою в м. Києві. Проте
незважаючи на це рішення виконкому,
відповідачка чинила позивачу
перешкоди у спілкуванні з дітьми. З
урахуванням того, що і батько і мати
малолітніх дітей характеризуються
позитивно, належним чином займаються
вихованням дітей, то вважає, що можливо
було б встановити, коли один тиждень
діти проживали б з батьком, а тиждень з
матір"ю, з урахуванням графіку роботи
позивача.

Вислухавши пояснення позивача у
справі, пояснення відповідачки у
справі та її представника, пояснення
представника третьої особи, показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до наступних висновків.

Копіями свідоцтв про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується, що
позивач ОСОБА_1 являється батьком
малолітніх дітей, а відповідачка
ОСОБА_2 - матір"ю ( а.с. 11-12 ).

Копією рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 5 вересня 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, яке набрало законної
сили, підтверджується, що шлюб між
сторонами розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що
після розірвання шлюбу позивач та
відповідачка проживають окремо, і
малолітні діти сторін проживають з
матір"ю в квартирі АДРЕСА_1, про що
пояснили в судовому засіданні сторони
у справі та представник третьої особи,
про це підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов"язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони в шлюбі між собою.

Ч.2 ст.141 СК України передбачено, що
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов"язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою.

Відповідно до ч.3 ст.157 СК України, той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає
позивачу ОСОБА_1 спілкуватися з дітьми
та брати участь у їх вихованні
незважаючи на рішення виконавчого
комітету Ніжинської міської ради від 4
листопада 2013 року яким було
встановлено дні побачень позивача
ОСОБА_1 з малолітніми дітьми, про що
пояснила в судовому засіданні
представник третьої особи
Єрофєєва Л.Г., про це підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 які зокрема показали, що у їх
присутності позивач намагався
домовитись з відповідачкою про зустріч
з дітьми, проте відповідачка на
телефонні дзвінки позивача не
відповідала.

Відповідно до ч.1ст.259 СК України якщо
той з батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

З урахуванням того, що відповідачка
ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу
ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми та їх
вихованні, тому суд вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги позивача
щодо усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини ( періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо ) та
час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов"язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров"я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров"я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Проте суд не може погодитись з тим
способом у спілкуванні та вихованні
дітей, про який просить позивач, а саме:
один тиждень з матір"ю, інший з ним, з
урахуванням графіку його роботи в ТОВ
«Олвіт», оскільки це фактично вже є
вимоги щодо визначення місця
проживання дітей.

Тому суд вважає необхідним позовні
вимоги позивача задовольнити частково.

При вирішенні питання щодо участі
позивача у вихованні дітей суд
враховує, що позивач має належні умови
для проживання та виховання дітей, що
він належним чином займається
вихованням дітей, піклується про їх
здоров"я. Враховує суд також і те, що
дочка сторін має вік старше десяти
років, і в такому віці для неї буде
більш корисним більше часу проводити в
оточенні матері ніж в оточенні батька.

З урахуванням вищенаведеного суд
вважає необхідним визначити позивачу
систематичні побачення з дітьми, змогу
позивача забирати дітей за місцем
свого проживання на час відсутності
матері у зв"язку з роботою в м. Києві, як
то було визначено рішенням виконавчого
комітету Ніжинської міської ради від 4
листопада 2013 року.

Керуючись ст.213-215 ЦПК України,
ст.141, 153, 157, 159 Сімейного Кодексу України
,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 не
чинити перешкод позивачу ОСОБА_1 у
спілкуванні з дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити йому такий
спосіб у спілкуванні та вихованні
дітей: систематичні побачення з дітьми,
змогу позивача забирати дітей за
місцем свого проживання на час
відсутності матері у зв"язку з роботою
в м. Києві.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (
двісті сорок три ) гривні 60 коп. в
рахунок відшкодування витрат по оплаті
судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга на протязі десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя :
Кобилецький І.Ф.