АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/1178/ 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа №610/3743/13-ц
Головуючий 1 інстанції - Купін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого
Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі
Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укртрансгаз»
про стягнення доплати за роботу в
умовах ненормованого робочого дня та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на рішення Балаклійського
районного суду Харківської області від
19 грудня 2013 року

В С Т
А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про
стягнення доплати за роботу в умовах
ненормованого робочого дня та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. В
обґрунтуванні позовних вимог зазначав,
що з 07.02.2002 року він працював в
управлінні «Укргазтехзв'язок», філії
юридичної особи - ПАТ «Укртрансгаз», на
посаді водія 1 класу Червонодонецького
вузла зв'язку Шебелинського цеху
технологічного зв'язку Харківського
територіального центру
«Газтехзв'язок». Колективними
договорами дочірньої компанії
«Укртрангаз» НАК «Нафттогаз України»,
п.1.12 Додатку 3 «Перелік доплат і
надбавок до місячних тарифних ставок
(посадових окладів) працівників
компанії» , починаючи з 2002 року,
передбачено виплату доплати у розмірі
до 25 % місячної тарифної ставки за
відпрацьований час водіям
автотранспортних засобів, яким
встановлено ненормований робочий
день. Таке положення передбачено також
Колективним договором ПАТ
«Укртрансгаз» на 2013-2015 роки. Він
працював в умовах ненормованого
робочого дня, йому за роботу в таких
умовах надавалася додаткова відпустка
до 7 днів. Проте у порушення умов
колективних договорів за період з 7
лютого 2002 року по 7 жовтня 2013 року
невиплачена надбавка у розмірі 25%
місячної тарифної ставки за роботу в
режимі ненормованого робочого дня на
суму 123270 грн. 15 серпня 2012 року його
звільняли з роботи на підставі п.1 ст. 40
КЗОТ України. Рішенням Балаклійського
районного суду Харківської області від
11 жовтня 2012 року його поновлено на
роботі. Проте в день звільнення йому не
виплачені всі належні суми, а саме
надбавку за ненормований робочий день .
Тому просив стягти на підставі ст. 117
КЗОТ України середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні в
сумі 70 912, 80 грн. В ході розгляду справи в
листопаді 2013 року позивач вимоги
уточнив та просив стягти на його
користь доплату у 25% до посадового
окладу за роботу в режимі
ненормованого робочого дня в сумі 54061
грн.В грудні 2013 року позивач остаточно
просив стягти на його користь доплату
у 25% до посадового окладу за роботу в
режимі ненормованого робочого дня за
період з 1 січня 2008 року по вересень 2013
року в сумі 40953,50 грн. та середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні в сумі 70 912, 80 грн. ( а.с.1-8 ,
174-176 том 1, а.с. 5-8 том 2)

Відповідач проти позову
заперечував, вказуючи, що позивачеві
підприємством не встановлювався
ненормований робочий день, у зв'язку з
чим не визначався будь-який розмір
доплати до місячної тарифної ставки за
відпрацьований час. Позивача згідно
наказу від 7 лютого 2002 року прийнято на
роботу на посаду водія 1 класу з
тарифною ставкою та доплатою за
класність у 25%. На підставі
Колективного договору позивачеві
проводилася доплата за вислугу років у
25% та надавалася додаткова відпустка .
Заборгованості перед позивачем по
виплаті заробітної плати немає.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 19 грудня
2013 року в позові ОСОБА_3 до ПАТ
«Укртрансгаз» про стягнення доплати за
роботу в умовах ненормованого робочого
дня та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення, яким стягнути з ПАТ
«Укртрансгаз» на користь ОСОБА_3 40953
грн. 50 коп. доплати за роботу в режимі
ненормованого робочого дня та
стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на його
користь 70912 грн.80 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні. В обґрунтування вказує,
що ним доведено не виконання
відповідачем умов колективного
договору про виплату позивачеві , який
працював водієм в умовах ненормованого
робочого дня доплати до посадового
окладу в розмірі 25% , та не проведення
повного розрахунку з ним в день
звільнення.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
позивача та представників сторін,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи, не
заперечувалося позивачем , що наказом
№25-к від 26 березня 2002 року ОСОБА_3
прийнятий за переводом водієм
автотранспортних засобів першого
класу Червонодонецького вузла зв'язку
Шебелинського цеху технологічного
зв'язку Харківського територіального
центру «Газтехзв'язок» з 7 лютого 2002
року з тарифною ставкою 367 грн. та
доплатою 25% за класність. Позивачу був
встановлений однозмінний п'ятиденний (
40 годинний) робочий тиждень з режимом
роботи з понеділка по четвер з 8-00 год.
до 17-00 год. , у п'ятницю з 8-00 год. до 15 год
45 хв. (включаючи обідню перерву
тривалістю 45 хв.) ( а.с.27, 117 том 1 )

Умовами колективних договорів
дочірньої компанії «УКРТРАНСГАЗ» на 2008
рік, на 2009 рік, на 2010-2012 роки,
колективного договору ПАТ
««УКРТРАНСГАЗ» на 2013-2015 роки
визначався Перелік доплат і надбавок
до місячних тарифних ставок ( посадових
окладів) працівників товариства та їх
граничні розміри , в тому числі
«водіям автотранспортних засобів, яким
встановлено ненормований робочий день,
до 25 % місячної тарифної ставки за
відпрацьований час». Також умовами
Колективних договорів встановлювався
перелік посад, робіт, та професій ,
зайнятість працівників в яких дає
право на щорічні додаткові відпустки
за ненормований робочий час. Також
затверджено положення про порядок
виплати щомісячної винагороди за
вислугу років, згідно якому щомісячна
винагорода виплачується працівникам у
відсотках до тарифної ставки за
фактично відпрацьований час залежно
від стажу роботи.( а.с.199- 225 том 1, а.с. 106
том 2)

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції виходив із доведеності
відсутності підстав для стягнення на
користь ОСОБА_3 заробітної плати у
розмірі доплати у 25% до посадового
окладу за роботу в режимі
ненормованого робочого дня за період з
1 січня 2008 року по вересень 2013 року в
сумі 40953,50 грн. та стягненні середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, бо позивачеві за місцем
роботи на посаді водія
автотранспортних засобів першого
класу не встановлювався ненормований
робочий день та не призначалася
доплата в розмірі 25 % місячної тарифної
ставки за відпрацьований час.

Твердження позивача, що підставою
для нарахування та виплати йому
доплати в розмірі 25 % місячної тарифної
ставки за відпрацьований час на посаді
водія автотранспортних засобів
першого класу є Колективні договори на
2008-2013 роки, судом першої інстанції
перевірялися і визнані безпідставними
, бо безпосередньо Колективним
договором позивачеві на посаді водія
автотранспортних засобів не
встановлювався ненормований робочий
день та доплата у 25 % місячної тарифної
ставки за відпрацьований час.

Також судом першої інстанції не
визнано належним та допустимим доказом
надання позивачеві щорічної
додаткової відпустки, на підтвердження
факту встановлення ОСОБА_3 за місцем
роботи на посаді водія
автотранспортних засобів першого
класу ненормованого робочого дня , що
за умовами Колективних договорів
передбачало б доплату в розмірі до 25 %
місячної тарифної ставки за
відпрацьований час.

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи,
вимогам ст..97 КЗпП України та
роз'ясненням, що містяться в п.п. 6- 8
постанови Пленуму Верховного суду
України №13 від 24 грудня 1999 року " Про
практику застосування законодавства
про оплату праці" і доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає, що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді