Справа № 368/1605/13-ц Головуючий у І
інстанції Кириченко В.І.Провадження №
22-ц/780/1365/14 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія 28
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кагарлицького
районного суду Київської області від 10
жовтня 2013 року у справі за клопотанням
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
недійсним заповіту складеного під
впливом обману.

В заяві ОСОБА_1 просила
забезпечити вказаний вище позов шляхом
накладення арешту на майно - квартиру
АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти з нею
будь-які дії, зокрема брати кредит під
заставу даного нерухомого майна та
відчужувати його.

Мотивувала тим, що оскільки
своїми протиправними діями
відповідачі завдали дуже значних
збитків, зокрема, знищений будинок і
прибудинкові споруди тощо, а вона
зазнала настільки великих
матеріальних та моральних страждань,
що у неї стався інсульт та вона
втратила роботу із-за визнання її
інвалідом 2 групи ( моральної та
матеріальної шкоди в розмірі більше 831
тис. грн.), які повинні бути стягнуті з
відповідачів на її користь, то за таких
обставин необхідно вжити обов'язково
заходи забезпечення позову вказані
вище.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь по справі.

Ухвалою Кагарлицького
районного суду Київської області від 10
жовтня 2013 року відмовлено ОСОБА_1 в
забезпечені позову.

Не погодившись з висновками
наведеними в ухвалі суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу суду скасувати та
ухвалити по справі нову, якою
задовольнити її клопотання.

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона частково обґрунтована та підлягає
частковому задоволенню.

Суд першої інстанції, при
постановленні оскаржуваної ухвали
керувався наступним , що в забезпечені
позову слід відмовити, так як не
вбачається, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Натомість, колегія суддів не
може погодитись з такими висновками
суду.

З зазначеної частини ухвали суду
не вбачається мотивація відмови у
задоволенні клопотання сторони по
справі, але вбачається, що суд першої
інстанції відмовляє у задоволенні
клопотання з посиланням на те, що
невжиття заходів не утруднить
виконання рішення суду.

Колегія суддів встановила, що
рішення суду по цій справі не
постановлено, а тому не має правових та
процесуальних підстав вважати, що
забезпечення позову є безпідставним.

При вирішенні цього
процесуального питання, суд повинен
був встановити інші підстави,
передбачені чинним законодавством, а
саме: чи належить спірне майно
відповідачам по справі ( в якій частині,
та яке саме), та вирішити це
процесуальне питання в залежності від
встановлених обставин.

До апеляційної скарги та під час
розгляду справи в апеляційній
інстанції, сторони надали нові докази
та навели нові обставини, які не були
предметом розгляду у суді першої
інстанції та не були відомі суду, а тому
зазначено призвело до неправильного та
помилкового вирішення вказаного
клопотання.

Згідно з вимогами . ч.1 п.1-3 ст.152 ЦПК
України, позов забезпечується:
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії, встановленням обов»язку
вчинити певні дії.

Суд першої інстанції також не
звернув уваги на необхідність
виконання норм ч. 3 ст. 152 ЦПК України, а
саме: види забезпечення позову мають
бути спів мірними з заявленими
позовними вимогами .

Так, колегія суддів встановила, що
під час розгляду апеляційної скарги в
апеляційній інстанції, позивач
збільшив свої позовні вимоги до 400000
грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн.
моральної шкоди.

Суд першої інстанції не врахував
зазначені обставини та ухвалив не
обґрунтовану та не законну ухвалу, яка
підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 312 ЦПК
України , апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Кагарлицького
районного суду Київської області від 10
жовтня 2013 року скасувати та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді