Справа № 752/1751/14-ц
Провадження по справі № 2/752/2258/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Герега О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в іі
інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
організація-109 Голосіївського району»
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
є власником особового рахунку
квартири АДРЕСА_1.

Відповідач була зареєстрована
на спірній житловій площі 24.04.2008 року,
як дружина її сина - третьої особи
ОСОБА_5

Згодом, отримавши квитанцію про
сплату за комунальні послуги, вона
дізналася про те, що на спірній
житловій площі зареєстрована також
малолітня дитина відповідача ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згоди на реєєстрацію
якої ні вона, ні її син не давали.

Відповідач та її дитина
жодного дня не проживали у спірній
квартирі, в зв'язку з чим втратили
право користування нею.

Просила визнати відповідача та
її малолітню дитину ОСОБА_4 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 21.02.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
частково. Визнано ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Голосіївського
районного суду м.Києва від 04.12.2013 року
заочне рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 21.02.2013 року
скасовано і справу призначено до
нового розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача уточнила позовні вимоги. Так
як після винесення судом рішення
відповідач без відома позивача
зареєструвала на спірній житловій
площі сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
просить визнати відповідача та її
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_5 вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Відповідач і представник третьої
особи КП «ЖЕО-109» в судове засідання
не з`явились повторно, про день
розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Суд, заслухавши представника
позивача, третю особу ОСОБА_5 та,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач є власником особового
рахунку квартири АДРЕСА_1.

Разом з нею в спірній квартирі
зареєстровані її син ОСОБА_5

( третя особа) - з 24.01.2002 року, дружина
сина ОСОБА_2 ( відповідач) - з 24.04.2008 року,
син дружини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з
21.07.2011 року. З 18.04.2013 року в спірній
квартирі зареєстрований син
відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з актів комісії
КП «ЖЕО-109» від 27.12.2011 року, від 28.02.2012
року та від 11.05.2012 року, відповідач
ОСОБА_2 не проживає на спірній
житловій площі з квітня 2008 року, а її
син ОСОБА_4 - з липня 2011 року.

З наданої представником
третьої особи копії заяви
відповідача на ім`я директора ТОВ
«ЖЕК-108» від 19.07.2011 року вбачається,
що остання зверталася до ЖЕК з
проханням не проводити без її відома
ніяких дій щодо виписки з квартири
так, як вона проживає за іншою
адресою.

Як видно з копії довідки №361 від
27.02.2013 року, долученої відповідачем до
заяви про перегляд заочного рішення,
відповідач дійсно мешкає і
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Її
син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за вище
вказаною адресою не зареєстрований.

Свідок ОСОБА_6 показала, що як
майстер дільниці КП «ЖЕО-109», вона
складала акти щодо непроживання
відповідача та її сина на спірній
житловій площі. Нею було засвідчено
підписи сусідів в цих актах.

Особисто з відповідачем вона не
знайома.

З приводу довідки №361 від 27.02.2013
року нічого пояснити не може, так як
довідку видавала паспортист ОСОБА_7,
яка на даний час не працює на
підприємстві.

Свідок ОСОБА_8 показала, що
проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1988 року.
З відповідачем вона не знайома і
ніколи не бачила ні її, ні її дітей.
Їй взагалі не було відомо про те, що
третя особа ОСОБА_5 одружений.

В якості сусіда вона
підписувала акти щодо непроживання
відповідача в квартирі АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 показала, що з 2010
року знімає кімнату в квартирі
АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі весь
цей час проживають позивач ОСОБА_1, її
чоловік ОСОБА_10 та син ОСОБА_5
Відповідача вона жодного разу в
квартирі не бачила.

Свідки ОСОБА_11 ( доглядач
будинку), ОСОБА_7 (паспортист) та ОСОБА_12
( сусід), які підписали акти щодо не
проживання відповідача та її сина
ОСОБА_13 на спірній житловій площі від
28.02.2012 року, від 11.05.2012 року, від 27.12.2011
року, а підпис ОСОБА_7 також міститься
у довідці №361 від 27.02.2013 року, за
викликом суду не з`явились.

Листом №1253 від 21.07.2014 року
директор КП «ЖЕО-109 Голосіївського
району» повідомив суд про те, що
ОСОБА_7, яка працювала на посаді
паспортиста, не зможе бути
присутньою в судовому засіданні в
якості свідка в зв'язку з тим, що
вона не працює в КП «ЖЕО-109
Голосіївського району» з 05.06.2013 року.

Статтею 65 ЖК України
передбачено право наймача в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім`ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також
інших осіб. На вселення до батьків
їх неповнолітніх дітей зазначеної
згоди не потрібно.

Відповідно до ст.71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім`ї за ними
зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідач не проживає
на спірній житловій з моменту
реєстрації, тобто з квітня 2008 року.

Будь-яких доказів, що свідчать
про поважність причин непроживання у
спірній квартирі, відповідач суду не
надала.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач не проживає
на спірній житловій площі понад шість
місяців без поважних причин, а тому її
слід визнати такою, що втратила право
користування житловим приміщенням на
підставі ст.71 ЖК України.

Що стосується заяви відповідача
щодо її невиписки від 19.07.2011 року, то
вона не є підставою для відмови в
задовленні позовних вимог так, як
підтверджує факт непроживання
відповідача на спірній житловій
площі понад шість місяців і не
вказує на поважність причин
непроживання.

Щодо позовних вимог позивача
про визнання такими, що втратили
право користування житлом
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то
вони задоволенню не підлягають так,
як місцем проживання неповнолітньої
дитини є місце проживання її
батьків.

Враховуючи наведене, та,
керуючись ст.ст.71,72 ЖК України,
ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: