Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/930/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання
Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України до
ОСОБА_2, треті особи - Городоцька
селищна рада Радомишльського району
Житомирської області, Макарівська
квартирно-експлуатаційна частина
Радомишльського району про виселення
без надання іншого житлового
приміщення, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України,
треті особи - Городоцька селищна рада
Радомишльського району Житомирської
області, Макарівська
квартирно-експлуатаційна частина
Радомишльського району про визнання
договору найму житлового приміщення
укладеним, зобов'язання надати право
користування житловим приміщенням, за
апеляційною скаргою підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України на
рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 04
листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року підприємство
(будинкоуправління №9) Макарівської
КЕЧ району МОУ звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про виселення без
надання іншого житлового приміщення.
Посилалось на те, що 23.10.2013 року між
позивачем, як особою за якою закріплено
на праві повного господарського
відання будинок АДРЕСА_1, та ОСОБА_2
укладено договір найму житлового
приміщення, а саме 2-х кімнатної
квартири №16 за вищевказаною адресою,
загальною площею 41,59 кв.м. терміном з
26.10.2013 року до 26.04.2014 року. Квартира була
надана відповідачу на підставі
договору найму житлового приміщення
для тимчасового короткострокового
користування. На даний час відповідач у
спірній квартирі мешкає безпідставно,
оскільки термін дії договору
закінчився 26.04.2014 року. Відповідно до п.
2.2.9 договору найму відповідач по
закінченні строку найму житлового
приміщення повинен звільнити його та
здати наймодавцю в установленому
порядку. У зв'язку з прийняттям рішення
Міністерством оборони України №
303/4/16/488 від 14.03.2013 року з метою
формування фонду службового житла та
відповідно пункту 3.4 про організацію
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей
жилими приміщеннями, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 10.01.2012 року за № 24/20337 квартира
АДРЕСА_1, включена до службових
приміщень. На адресу відповідача було
надіслано попередження № 69 від 04.03.2014
року про те, що термін дії договору
продовжуватись не буде та висловлено
прохання звільнити займане житлове
приміщення у добровільному порядку,
але відповідачем було проігноровано
всі попередження з цього приводу.
Безпідставне та незаконне займання
житлової квартири перешкоджає наданню
цієї житлової площі
військовослужбовцям та їх сім'ям.
Враховуючи вищевикладене, просило
виселити ОСОБА_2 з житлової квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

03 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
підприємства (будинкоуправління №9)
Макарівської КЕЧ району МОУ, в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просив суд визнати
договір найму житлового приміщення -
квартири АДРЕСА_1 укладеним, а також
визнати за ним право користування
житловим приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 на час проходження військової
служби. В обґрунтування позову
зазначав, що він є військовослужбовцем,
у званні - майор Збройних Сил України,
відряджений до Державного космічного
агентства України, проходить військову
службу в Головному центрі спеціального
контролю філії Національного центру
управління та випробувань космічних
засобів, розташованого у смт. Городок (
колишній - Макарів -1, військове
містечко) Радомишльського району
Житомирської області з 2005 року.
Проживає за адресою АДРЕСА_1 з квітня 2011
року. Перший договір найму житлового
приміщення був укладений також у
квітні 2011 року. Відтак у спірній
квартирі проживає більше трьох років з
перезаключенням договору найму через
кожні шість місяців. За весь час
проживання у квартирі добросовісно
виконував умови договорів найму
житлового приміщення та зробив
капітальний ремонт усіх приміщень,
заборгованості по оплаті комунальних
послуг - не має, а тому відповідно до ст.
822 ЦК України користується переважним
правом на укладання договору найму
житла на новий строк. Також, враховуючи
те, що Будинкоуправління № 9 належним
чином не попередив його, як наймача, а
він - наймач не звільнив помешкання
договір вважається укладеним на
підставі ч.1. ст.822 ЦК України. Крім того,
відповідно до ст. 125 Житлового Кодексу
УРСР встановлено ряд категорій осіб,
яких не може бути виселено з службових
жилих приміщень, у тому числі - сім'ї
військовослужбовців.

Під час розгляду справи було залучено
треті особи - Городоцька селищна рада
Радомишльського району Житомирської
області, Макарівська
квартирно-експлуатаційна частина
Радомишльського району.

Рішенням Радомишльського районного
суду Житомирської області від 04
листопада 2014 року відмовлено в
задоволенні позову підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
КЕЧ району МОУ, а також відмовлено в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі підприємство
(будинкоуправління №9) Макарівської
КЕЧ району МОУ, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
підприємства (будинкоуправління №9)
Макарівської КЕЧ району МОУ.

Судове рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
ніким не оскаржується, тому на предмет
законності та обґрунтованості судом
апеляційної інстанції не
перевіряється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до
індивідуальної картки № 5 обліку
будівлі, житловий будинок №5 по вул.
Шкільній в смт.Городок
Радомишльського району Житомирської
області перебуває у власності
Міністерства оборони України. Згідно
інвентарної картки № 18 обліку основних
засобів вищевказаний житловий будинок
знаходиться на балансі
Будинкоуправління № 9 Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України.

Підприємство (Будинкоуправління № 9)
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України
(далі - Будинкоуправління № 9) є
структурним підрозділом Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району .

Згідно п 5.1. Статуту майно
Будинкоуправління № 9 та доходи від
використання цього майна є державною
власністю і закріплюється за ним на
праві повного господарського відання.

04 квітня 2011 року між
Будинкоуправлінням № 9, як особою за
якою закріплено на праві повного
господарського відання будинок по
АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
найму житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1. Житлове приміщення надано у
користування строком на шість місяців
з 01.04.2011 року по 01.10.2011 року.

Підставою для укладення договору
найму житлового приміщення було
рішення житлової комісії
Макарівського гарнізону, згідно якого
було виділено квартиру АДРЕСА_1 по
договору найму на 6 місяців ОСОБА_2,
згідно рішення житлової комісії
Макарівського гарнізону про виділення
квартир по договору найму
військовослужбовцям ГЦСК, у яких
дружини являються педагогічними та
медичними працівниками.

Договір найму житлового приміщення
неодноразово переукладався та 23
жовтня 2013 року між сторонами укладено
договір найму спірної квартири, на
строк дії до 26 квітня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що звертаючись до суду з позовом
позивач посилався на ст.ст. 810, 812 ЦК
України, але вказані норми закону на
спірні відносини, які виникли між
сторонами не розповсюджуються, а тому
позов є безпідставним.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач просив виселити відповідача з
квартири АДРЕСА_1 на підставі того,
що договір найму жилого приміщення,
який був укладений між ними закінчився
26 квітня 2014 року, але добровільно
виселитись з квартири відповідач
відмовився, чим порушує права позивача.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ України від 07 лютого 2014 року №5
„Про судову практику в справах про
захист права власності на інших
речових прав" встановлено, що
ухвалюючи рішення, суд згідно з
частиною першою статті 214 ЦПК має
визначити, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин. При
цьому суд має навести у рішенні мотиви,
з яких не застосував норми права, що на
них посилалися особи, які беруть участь
у справі. У зв'язку із цим посилання
позивача у позовній заяві на норми
права, які не підлягають застосуванню у
даній справі, не є підставою для
відмови в задоволенні пред'явленого
позову, оскільки при вирішенні справи
суд враховує підставу (обґрунтування)
та зміст позовних вимог (стаття 119 ЦПК).

За змістом норм ЦПК України підставами
позову є обставини, якими
обґрунтовується позовні вимоги, а не
саме по собі посилання позивача на
певну норму закону, суд може таку
змінити, якщо її дія не поширюється на
спірні правовідносини.

Крім того, суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні позову не
звернув уваги на те, що позивач в
позовній заяві посилався не тільки на
ст. ст.810, 812 ЦК України, але і на ст.109 ЖК
України.

Дані вимоги закону судом першої
інстанції при ухваленні рішення
враховані не були, в зв'язку із чим суд
прийшов до помилкового висновку про
відмову у задоволенні позову
Будинкоуправління №9.

Згідно зі ст.109 ЖК України виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом.

Встановлено, що строк договору найму
спірної квартири, який укладений між
сторонами закінчився 26 квітня 2014 року,
позивач до закінчення строку дії
договору - 04.03.2014 року письмово
попереджав ОСОБА_2 про те, що строк дії
договору найму жилого приміщення
продовжуватися не буде. Після
закінчення строку дії договору найму
відповідач не бажає добровільно
звільнити займане жиле приміщення.
Тобто, у відповідача відсутні правові
підстави для проживання у спірній
квартирі.

Крім того, відповідач
зареєстрований АДРЕСА_2. 15 серпня 2005
року ОСОБА_2 був виданий ордер на жилу
площу в гуртожитку в АДРЕСА_2.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову
підприємства (будинкоуправління №9)
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про задоволення
позову та виселення ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого жилого
приміщення. В іншій частині судове
рішення залишається без змін.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
що складаються зі сплаченого позивачем
судового збору при пред'явленні позову
(243 грн. 60 коп.).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України
задовольнити.

Рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 04
листопада 2014 року в частині відмови в
задоволенні вимог підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов підприємства
(будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України до
ОСОБА_2, треті особи - Городоцька
селищна рада Радомишльського району
Житомирської області, Макарівська
квартирно-експлуатаційна частина
Радомишльського району про виселення
без надання іншого житлового
приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.
В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
підприємства (будинкоуправління №9)
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України 243
грн. 60 коп. судових витра.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді