Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/794/14 Головуючий у 1
інстанції: Кучеренко Н.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, про визнання права власності
на автомобіль та зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5, Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції,.

Зазначив, що 03 жовтня 2010 року він та
ОСОБА_5, який діяв на підставі
Довіреності № 933 від 06 березня 2010 року
від імені та в інтересах ОСОБА_4, уклали
Договір купівлі - продажу автомобіля
ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належав ОСОБА_4 на праві власності
на підставі Свідоцтва про реєстрацію
ТЗ серії НОМЕР_2, виданого РЕВ МРВ ДАІ №
1,2 при УМВС України в Запорізькій
області 14.06.2007 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість
автомобіля склала 22 500 грн. Грошові
кошти були передані ним ОСОБА_5 до
підписання вищезазначеного договору
купівлі-продажу автомобіля. Автомобіль
було передано йому у момент підписання
договору, про що складено відповідний
акт прийому-передачі.

Разом з автомобілем ОСОБА_5 передав
йому свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_2, видане РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС
України в Запорізькій області 14.06.2007
року на вказаний автомобіль.

У зв'язку з браком коштів він не зміг
своєчасно перереєструвати вказаний
автомобіль, тому на його прохання
ОСОБА_5 видав нотаріально посвідчену
Довіреність від 03 жовтня 2010 року,
реєстраційний номер 4783, на підставі
якої позивач керував автомобілем з
жовтня 2010 року.

28 серпня 2013 року його зупинив
співробітник ДАІ та повідомив, що
автомобіль ЗАЗ 110307, реєстраційний
номер НОМЕР_1, знаходиться в розшуку.
Після чого було складено Акт огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу.

Посилаючись на положення ст.ст. 208, 237, 240,
244, 245, 328, 386 ЦК України, Постанови
Кабінету Міністрів України від 07
вересня 1998 року №1388, просив визнати за
ним право власності на автомобіль ЗАЗ
110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
зняти з нього арешт.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним
рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
заочне рішення суду та ухвалити нове
про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що 06
березня 2010 року ОСОБА_4 була видана
довіреність, посвідчена приватним
нотаріусом Запорізького районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_6, якою він уповноважував
ОСОБА_5 розпоряджатися належним йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
серія НОМЕР_2, виданого РЕВ МРВ ДАІ №1,2
при УМВС України в Запорізькій області
14.06.2007 р., легковим автомобілем марки
ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Довіреність видана на 10 років. За
текстом довіреності, представнику
надавалося право зняти й поставити
автомобіль на облік в ДАІ, продавати за
ціну та на умовах на свій розсуд, з
обов'язковою попередньою платою
податку з доходу фізичних осіб з цього
продаж, з правом передоручення, та ін.
(а.с. 9).

Судом першої інстанції встановлено, що
03.10.2010 р. ОСОБА_5, який діяв від імені
ОСОБА_4, була видана довіреність,
посвідчена приватним нотаріусом
Мелітопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, якою він
уповноважував ОСОБА_3 розпоряджатися
належним ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про реєстрацію, серія НОМЕР_2, виданого
РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в
Запорізькій області 14.06.2007 р., легковим
автомобілем марки ЗАЗ 110307,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в тому
числі продавати за ціну та на умовах на
свій розсуд, з обов'язковою
попередньою платою податку з доходу
фізичних осіб з цього продажу, з правом
передоручення, та ін. Довіреність
видана терміном дії до 06.03.2013 р. (а.с. 10).

Як вбачається з договору купівлі -
продажу від 03 жовтня 2010 року, ОСОБА_4, в
особі ОСОБА_5, продав ОСОБА_3 автомобіль
ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1
(а.с. 8).

Підстави набуття права власності на
майно чітко визначені цивільним
законодавством.

За положеннями ст.ст. 321, 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388 (далі - Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів),
передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією власником
придбаного транспортного засобу на
підставі документів, що підтверджують
право власності.

Згідно з п. 7 Правил, власники
транспортних засобів - юридичні та
фізичні особи або їх представники,
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання або митного
оформлення, чи тимчасового ввезення на
територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Пунктом 8 Правил передбачено, що
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Суд першої інстанції взяв до уваги, що
спірний транспортний засіб -
автомобіль не був знятий з обліку в
органах ДАІ та був зареєстрований за
ОСОБА_4

Сторони не вжили заходів щодо
переоформлення автомобіля у порядку,
визначеному Привалами державної
реєстрації та обліку автомобілів.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтовапного
висновку про відсутність правових
підстав для визнання за ОСОБА_3 права
власності на спырний автомобіль, та
зняття арешту з зазначеного
транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для ухвалення нового
рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 04 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: