Справа № 369/421/14-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/6271/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 42
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової
І.В.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25 вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»,
ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Києво-Святошинського районного
відділу Управління Державної
міграційної служби у Київській
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, про визнання недійсним ордеру
№27 від 20 квітня 2012 року на жилу площу в
гуртожитку, усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням шляхом
зняття з реєстраційного обліку та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, яка діє від
свого імені та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_4, Служба у
справах дітей Києво-Святошинської
районної державної адміністрації у
Київській області, Орган опіки і
піклування Києво-Святошинської
районної державної адміністрації у
Київській області, про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням у гуртожитку,
зобов'язання усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням у
гуртожитку шляхом виселення,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом до
Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»,
ОСОБА_1 про визнання недійсним ордеру
№27 від 20 квітня 2012 року на право
вселення в жиле приміщення,
посилаючись на те, що 20 квітня 2012 року
Комунальне підприємство
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
видало ордер №27 на кімнату в
гуртожитку АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області на підставі спільного рішення
Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» №29/4
від 17 квітня 2012 року, затвердженого
міським головою.

Вказаний ордер було видано на ім'я
ОСОБА_1 на право вселення у дане жиле
приміщення сім'єю з 3-х осіб (відповідач
ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4 та їхня
неповнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1).

Позивач ОСОБА_2 вважав, що вказаний
ордер на жилу прощу в гуртожитку має
бути визнаний недійсним з наступних
підстав. ОСОБА_2 зазначав, що працюючи
на ЖМЗ «Візар» в місті Вишневому
Києво-Святошинського району Київської
області в 1999 році отримав кімнату в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2.
Вказаний гуртожиток на той час належав
ЖМЗ «Візар».

Оскільки на той час ОСОБА_2 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 1994
року і в 1995 році у них народився син
ОСОБА_6, то кімната у гуртожитку
надавалася на їхню сім'ю. В 1999 році вони
заселилися у вказаний гуртожиток, а
саме в кімнату НОМЕР_1, було укладено
договір найму житлового приміщення та
ОСОБА_2 був постійно зареєстрований на
вказаній житловій площі. На підставі
договору найму він сплачував за
комунальні послуги, які нараховувалися
на всіх членів сім'ї. В 2005 році шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано і вони
припинили проживати разом, але потім
вони знову почали спільно проживати як
сім'я без реєстрації шлюбу у вказаній
кімнаті в гуртожитку.

На даний час гуртожиток належить на
праві власності територіальній
громаді міста Вишневе в особі Вишневої
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області та
знаходиться на балансі Комунального
підприємства «Готельно-гуртожитковий
комплекс» м.Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області.

Від 2011 року директор Комунального
підприємства «Готельно-гуртожитковий
комплекс» Кадай Л.А. почала виселяти
ОСОБА_5 з кімнати гуртожитку. У червні
2011 року Комунальне підприємство
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
подав до суду позов до ОСОБА_5 про
виселення.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
вересня 2011 року ОСОБА_5 була виселена з
кімнати гуртожитку. Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 19 листопада 2012 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області було скасоване та
ухвалено нове, яким у виселенні
відмовлено, посилаючись на те, що право
на виселення з гуртожитку має лише
власник приміщення, яким є Вишнева
міська рада Києво-Святошинського
району Київської області, а не
Комунальне підприємство
«Готельно-гуртожитковий комплекс».

З моменту прийняття вказаного рішення
директор Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
Кадай Л.А. розпочала виселення ОСОБА_5 з
гуртожитку, приходила з працівниками
міліції та вказувала на те, що в дану
кімнату будуть поселені інші особи. На
даній житловій площі у гуртожитку
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_2 зазначав, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховувалась по-різному - на дві
особи разом, або на кожну особу окремо,
хоча ОСОБА_2 неодноразово звертався до
директора Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» із
заявами про нарахування плати на всіх
членів сім'ї. За травень 2013 року
повідомлення про оплату за комунальні
послуги не було надане.

На заяву ОСОБА_2 до дирекції
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
була отримана відповідь, що особисті
рахунки поділені між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
на підставі заяви позивача, що свідчить
про те, що вони проживають на вказаній
житловій площі на законних підставах.

Від 01 грудня 2011 року до 01 липня 2012 року
ОСОБА_2 не проживав у кімнаті
гуртожитку, оскільки доглядав за
хворою матір'ю, про що повідомив
підприємство заявою про тимчасову
відсутність і нарахування платежів на
одну особу. 01 липня 2012 року він знову
почав проживати у гуртожитку, про що
повідомив директора Комунального
підприємства «Готельно-гуртожитковий
комплекс» письмовою заявою, проте
директор вважав, що він не проживає у
вказаній кімнаті і втратив право
проживати у спірній кімнаті.

ОСОБА_2 наголошував, що не має
примірника договору найму житлового
приміщення та ордеру, так як в 1999 році
договори укладалися в одному
примірнику і зберігалися в
Комунальному підприємстві
«Готельно-гуртожитковий комплекс», на
руки не видавалися, тому він звернувся
до Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» з
письмовими заявами про поновлення
договору найму житлового приміщення в
гуртожитку та видачі ордеру відповідно
до вимог чинного законодавства, але у
задоволенні вказаних заяв було
відмовлено. Для захисту свого
порушеного права ОСОБА_2 звернувся до
суду в порядку адміністративного
судочинства, і в ході розгляду вказаної
справи йому стало відомо про існування
ордеру на житло в гуртожитку на ім'я
ОСОБА_1, який було видано на кімнату, в
якій проживає сім'я ОСОБА_2

В рішенні виконавчого комітету
Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №29/4 від 17 квітня 2012 року, на
підставі якого було видано ордер на
житло, не вказано, в якому саме
гуртожитку надається житло ОСОБА_1, а
зазначено, що надається житло в
гуртожитках, які підпорядковані
міській раді та перебувають в
управлінні Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
строком на один рік. З часу видачі
вказаного ордеру, тобто з 20 квітня 2012
року ОСОБА_1 не вселялася в дане житлове
приміщення.

Враховуючи викладене, після уточнення
позову позивач ОСОБА_2 просив визнати
недійсним ордер №27 виданий 20 квітня 2012
року Комунальним підприємством
«Готельно-гуртожитковий комплекс» на
підставі спільного рішення Вишневої
міської ради та адміністрації
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» №29/4
від 17 квітня 2012 року на ім'я ОСОБА_1 на
право вселення сім'єю з 3-х осіб в жиле
приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1,
площею 18,0 кв.м. та усунути перешкоди у
користуванні жилим приміщенням у
гуртожитку шляхом зняття з реєстрації.

В подальшому до суду звернулася ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, із зустрічною позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у
гуртожитку, зобов'язання усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням у гуртожитку шляхом
виселення, посилаючись на те, що у 1999
році ОСОБА_2 заселився у гуртожиток за
адресою: Київська область, АДРЕСА_2 на
підставі Договору найму від 1 жовтня 1999
року.

Вказаний Договір надавав йому право на
тимчасове проживання у гуртожитку в
період від 1 жовтня 1999 року до 1 жовтня
2000 року. Таким чином, від 2000 року ОСОБА_2
незаконно проживав у вказаному
гуртожитку.

Після того, як ОСОБА_2 розірвав шлюб з
ОСОБА_5, він добровільно виїхав з
гуртожитку, а ОСОБА_5 залишилась
незаконно проживати у кімнаті НОМЕР_1.

20 квітня 2012 року ОСОБА_1 був виданий
Ордер на вселення її та її сім'ї у
кімнату АДРЕСА_1 Київської області. Але
через те, що у вказаній кімнаті
незаконно проживає ОСОБА_5, ОСОБА_1 з
сім'єю не змогла вселитися до наданої
за Ордером кімнати.

Комунальне підприємство
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
неодноразово зверталося до ОСОБА_5 з
вимогами про добровільне виселення з
кімнати НОМЕР_1 вказаного гуртожитку,
але ОСОБА_5 на вимоги не реагувала та у
добровільному порядку не виселялася.

ОСОБА_1 зазначала, що від 1 вересня 2011
року ОСОБА_2 постійно проживає в
АДРЕСА_3, про що свідчить довідка
виконкому Новосілківської сільської
ради від 08 грудня 2011 року. Таким чином,
ОСОБА_2 фактично втратив право
користування жилим приміщенням у
гуртожитку по АДРЕСА_1, у м. Вишневе
Київської області.

На даний час ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_8,
та їхня неповнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані у кімнаті
АДРЕСА_1 у м.Вишневе Київської області,
але фактично не мають можливості
проживати за місцем реєстрації, а
іншого житла вони не мають. ОСОБА_5
відмовляється у добровільному порядку
надати вільний доступ до житлової
кімнати у гуртожитку.

Враховуючи викладене та уточнивши
позовні вимоги ОСОБА_1 просила суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування кімнатою АДРЕСА_1 у місті
Вишневому Київської області,
зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у
користуванні кімнатою АДРЕСА_1 у
м.Вишневе Київської області та
відмовити у задоволенні первісного
позову ОСОБА_2

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25 вересня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2

Відмовлено у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
кімнатою АДРЕСА_1 у місті Вишневому
Київської області і зобов'язати ОСОБА_5
усунути перешкоди у користуванні
кімнатою АДРЕСА_1 у м. Вишневе Київської
області.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 1999 року
між ОСОБА_2 та Державним комунальним
підприємством «Готельно-гуртожитковий
комплекс» було укладено Договір найму
жилого приміщення в гуртожитку, за
умовами якого Державне комунальне
підприємство «Готельно-гуртожитковий
комплекс» надав наймачу кімнату в
гуртожитку АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області. Вказане жиле приміщення було
надано ОСОБА_2 у найм на підставі того,
що він на той час працював пресовщиком
на заводі «Візар». В укладеному
Договорі найму вказано, що він діє
протягом року з моменту укладення,
тобто від 01 жовтня 1999 року до 01 жовтня
2000 року.

За договором найму наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до вимог ч.1 ст.761 ЦК України
право передання майна у найм має
власник речі або особа, якій належать
майнові права.

За ст.763 ЦК України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до вимог ст.764 ЦК України
якщо наймач продовжує користуватися
майном після закінчення строку
договору найму, то за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного
місяця договір вважається поновленим
на строк, який був раніше встановлений
договором.

Згідно зі ст.810 ЦК України за договором
найму житла одна сторона - власник
житла (наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК України
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване
приміщення, що склалається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Відповідно до вимог ст.816 ЦК України у
договорі найму житла мають бути
вказані особи, які проживатимуть разом
із наймачем, і такі особи набувають
рівних із наймачем прав та обов'язків
щодо користування житлом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.821 ЦК України
договір найму житла укладається на
строк, встановлений договором.

У договорі найму житла, укладеному між
ОСОБА_2 та Комунальним підприємством
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
чітко вказано, що даний договір
укладено строком на 1 рік. Крім того, під
час укладення договору найму в 1999 році
в ньому не було вказано, що разом з
наймачем ОСОБА_2 до кімнати в
гуртожитку заселятимуться інші особи,
крім наймача, а відповідно до вимог
законодавства такі особи мають бути
вказані у договорі під час його
укладання.

Відповідно до вимог п.2 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР №208 гуртожитки
призначаються для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копії трудової книжки
ОСОБА_2 він був звільнений з заводу
«Візар» за власним бажанням 24 жовтня 2000
року.

У наданих суду запереченнях
представник Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
зазначав, що відповідно до
законодавства України особи, які не
перебувають у трудових відносинах з
підприємством, підлягають виселенню з
гуртожитку без надання іншого
житлового приміщення.

Відповідно до вимог абз.2 ст.132 ЖК
України інших працівників підприємств,
установ, організацій, які поселилися в
гуртожитку в зв'язку з роботою, може
бути виселено без надання іншого
жилого приміщення в разі звільнення за
власним бажанням без поважних причин.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 був
поселений у гуртожиток як працівник
заводу «Візар» на підставі укладеного
договору найму. Оскільки у 2000 році
ОСОБА_2 був звільнений з заводу «Візар»
за власним бажанням, він втратив право
проживати у вказаному гуртожитку,
оскільки вже не був працівником. Крім
того, у жовтні 2000 року закінчився строк
дії договору найму, заяв про
пролонгацію та дій, спрямованих на
продовження дії договору, не вчинялося
ні з боку наймодавця, ні з боку наймача,
а тому укладений у 1999 році Договір
найму жилого приміщення не можна
вважати підставою для законного
проживання ОСОБА_2 у вказаному
гуртожитку.

Відповідно до вимог ст.61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордеру на жиле примішення між
наймодавцем і наймачем.

З матеріалів справи вбачається, що
договір найму між Комунальним
підприємством «Готельно-гуртожитковий
комплекс» та ОСОБА_2 був укладений без
видачі відповідного ордеру на його
ім'я, а тому відносини, що виникли на
підставі договору найму, є
цивільно-правовими, а не житловими.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи довідок, виданих Комунальним
підприємством «Готельно-гуртожитковий
комплекс», ОСОБА_5 проживає у кімнаті
АДРЕСА_1 м.Вишневому і всі комунальні
послуги сплачує за даною адресою.
Вказані довідки видані за періоди від 01
січня 2011 року до 05 грудня 2011 року, від 01
січня 2012 року до 20 червня 2012 року, від 01
червня 2012 року до січня 2013 року.

За вимогами п.17 Примірного положення
про гуртожитки, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР №208,
громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вправі
вселити в займані приміщення своїх
неповнолітніх дітей. Вселення інших
членів сім'ї в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету і комітету комсомолу
підприємства, установи, організації та
письмової згоди членів сім'ї
громадянина, які проживають разом з
ним.

Судом першої інстанції також вірно
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні відомості, що ОСОБА_2
звертався до адміністрації гуртожитку
із заявами про надання дозволу на
проживання у спірній кімнаті його
дружини ОСОБА_5, і крім того, в
матеріалах справи містяться докази
того, що ОСОБА_5 незаконно проживала у
кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, у зв'язку з
чим їй неодноразово надсилалися
повідомлення про виселення та
звільнення незаконного займаного
житлового приміщення. В Договорі найму
відсутні відомості, шо ОСОБА_2 може
проживати у наданій в найм кімнаті
разом з дружиною і сином, окремого
договору найму вони не укладали і ордер
на їх вселення у дану житлову кімнату
не видавався.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, копія
якого наявна в матеріалах справи,
приміщення гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1, перебуває у комунальній
власності Територіальної громади м.
Вишневе в особі Вишневої міської ради
на підставі рішення виконкому №30/9 від
23 квітня 2008 року. Право власності
Вишневої міської ради на приміщення
вказаного гуртожитку було
зареєстроване в Комунальному
підприємстві «Бюро технічної
інвентаризації Києво-Святошинської
районної ради Київської області» 27
березня 2009 року.

Відповідно до Довідки Новосілківської
сільської ради Макарівського району
Київської області №559 від 08 грудня 2011
року ОСОБА_2 від 01 вересня 2011 року
постійно проживає в АДРЕСА_4 без
реєстрації і житлова площа надана
матір'ю.

Згідно з наявним в матеріалах справи
Актом від 04 січня 2012 року встановлено,
що від 01 вересня 2011 року до 04 січня 2012
року ОСОБА_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1 не
проживав.

Відповідно до Акту від 15 серпня 2012 року
ОСОБА_2 в липні 2012 року фактично не
проживав у гуртожитку. До липня 2012 року
оплата за житлово-комунальні послуги
не нараховувалась на підставі заяви
ОСОБА_2 від 29 грудня 2011 року, в якій
зазначалось, що він не проживає в
гуртожитку. Крім того, з вказаного Акту
вбачається, що ОСОБА_2 не проживав у
вказаному гуртожитку від 1 вересня 2011
року, про що свідчить довідка №559 від 8
грудня 2011 року, видана Новосільською
сільською радою Макарівського району
Київської області про те, що ОСОБА_2
постійно проживає в Новосілках.

Відповідно до Акту від 31 жовтня 2013 року
суду зрозуміло, що ОСОБА_2 фактично не
проживав в гуртожитку від 01 вересня 2011
року, про що свідчать записи в книзі
відвідувачів.

Вказаний факт відсутності ОСОБА_2 в
гуртожитку підтверджується також
показаннями свідків, зокрема, допитана
в якості свідка у судовому засіданні
вахтер гуртожитку ОСОБА_10 показала, що
на момент розгляду справи ОСОБА_5
проживає у спірній кімнаті гуртожитку
разом зі своїм сином, третьою особою за
первісним позовом і відповідачем за
зустрічним позовом, ОСОБА_6 Свідок
ОСОБА_10 засвідчила, що останні три роки,
тобто від 2011 року ОСОБА_2 у гуртожитку
не проживає, що підтверджується книгою
записів відвідувачів, яку ведуть
вахтери, і в якій мають відмітитися
особи, які проживають у даному
гуртожитку. Крім того, ОСОБА_10 була
присутньою при складанні актів про
непроживання ОСОБА_11 у вказаному
гуртожитку протягом тривалого часу, що
свідчить про втрату його зв'язку з
вказаним житловим приміщенням.

20 квітня 2012 року Комунальне
підприємство «Готельно-гуртожитковий
комплекс» видав ордер №27 на жилу площу
в гуртожитку на ім'я ОСОБА_1 на право
вселення сім'єю з 3-х осіб в жиле
приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1
площею 18,0 кв.м. Вказаний ордер було
видано на підставі спільного рішення
Вишневої міської ради та адміністрації
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» №29/4
від 17 квітня 2012 року. Разом з ОСОБА_1 в
кімнату НОМЕР_2 отримали право
вселитися чоловік ОСОБА_4, та
неповнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до Рішення
виконавчого комітету Вишневої міської
ради Києво-Святошинського району
Київської області №29/4 від 17 квітня 2012
року житлова площа в гуртожитку надана
ОСОБА_1 терміном проживання на 1 рік.

Відповідно до вимог ч.4 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
місцевого самоврядування.

Так, відповідно до Рішення виконавчого
комітету Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області ОСОБА_1 отримала право на
вселення в кімнату АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області.

Відповідно до вимог ст.58 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Ордер може бути видано лише
на вільне жиле приміщення.

За ст.127 ЖК України для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання можуть
використовуватись гуртожитки. Під
гуртожитки надаються спеціально
споруджені або переобладнані для цієї
мети жилі будинки.

Відповідно до положень ст.128 ЖК України
та вимог п.9 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого Постановою
Ради Міністрів УРСР № 208, жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

Відповідно до вимог ст.129 ЖК України та
положень п.10 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого Постановою
Ради Міністрів УРСР №208, на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу. Ордер може бути
виданий лише на вільну житлову площу.
При одержанні ордера пред'являються
паспорти всіх членів сім'ї, включених
до ордера, з відміткою про виписку з
попереднього місця проживання.

За п.14 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого Постановою
Ради Міністрів УРСР №208, вселення в
гуртожиток робітників, службовців,
студентів, учнів та інших громадян
провадиться в установленому порядку
завідуючим (директором) гуртожитку або
працівником, який його заступає, на
підставі виданого адміністрацією
підприємства, установи, організації
ордера.

Тобто, на момент видачі ордера кімната
НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області обліковувалась як вільна,
оскільки ОСОБА_2 втратив право
користування жилим приміщенням у
зв'язку зі звільненням з роботи та
закінченням строку дії Договору найму.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Акту від 22 травня 2013 року про
чергову спробу заселення ОСОБА_1 у
житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1
згідно з виданим ордером встановлено,
що 22 травня 2013 року адміністратором
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
було здійснено чергову спробу
поселення ОСОБА_1 у вказану кімнату
гуртожитку, яку безпідставно займає
ОСОБА_5 З вказаного Акту вбачається, що
ОСОБА_5 безпідставно займає житлове
приміщення, постійно перешкоджає у
поселенні, ігнорує усі попередження і
повідомлення адміністрації
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс» про
звільнення житлової площі, яку повинна
була звільнити з моменту видачі ордеру
працівнику Житлово-комунального
підприємства «Управління міським
господарством» ОСОБА_1

Відповідно до повідомлення від 30
травня 2013 року, направленого
Комунальним підприємством
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
ОСОБА_5, спірне житлове приміщення, а
саме кімната НОМЕР_1, було надано ОСОБА_2
у тимчасове користування строком на 1
рік на підставі договору найму.

08 грудня 2011 року до КП «ГГК» надійшла
заява ОСОБА_2 про припинення
нарахування на його ім'я плати за
житлово-комунальні послуги у зв'язку з
вибуттям на постійне місце проживання
в село Новосілки Макарівського району
Київської області. У надісланому
повідомленні адміністрація
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
зазначає, що наймач, який відсутній
більше шести місяців без поважних
причин, втрачає право користування
жилим приміщенням. Разом з цим
наголошено, що підстав і права
користуватися житловою площею в
гуртожитку у ОСОБА_2 немає, а тому
адміністрація звернулася до ОСОБА_5 з
проханням звільнити у 10-денний термін з
дня отримання повідомлення житлову
площу та не перешкоджати виконувати
свої обов'язки керівництву
Комунального підприємства
«Готельно-гуртожитковий комплекс».

Відповідно до довідки №653, виданої
Комунальним підприємством
«Готельно-гуртожитковий комплекс» у
вересні 2013 року, ОСОБА_5 проживає, але не
зареєстрована, у кімнаті АДРЕСА_1

Відповідно до довідки №14 від 13 березня
2014 року ОСОБА_1 дійсно на підставі
наказу працює на посаді майстра ЖЕК №3
від 14 травня 2009 року по даний час.

Відповідно до довідки Комунального
підприємства «Готельно-гуртожитковий
комплекс» №167 від 21 березня 2014 року
ОСОБА_1 і її дочка ОСОБА_3 дійсно
прописані у АДРЕСА_1 площею 18 кв.м.

Відповідно до Акту депутата Вишневої
міської ради Заблоцького С.А.
обстеження матеріально-побутових умов
від 10 квітня 2014 року №1/09-234 та Акту від 11
червня 2013 року №1/09-536 встановлено, що
ОСОБА_2 проживає у кімнаті АДРЕСА_1 у
місті Вишневе Києво-Святошинського
району Київської області разом з
дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 Інші
громадяни за даною адресою не
проживають.

Відповідно до вимог ст.13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

З матеріалами справи вбачається, що
своїми діями ОСОБА_2 порушив надане
відповідно до ордеру на право вселення
в житлове приміщення право ОСОБА_1 на
вселення у кімнату АДРЕСА_1 м.Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області.

Відповідно до вимог ст.59 ЖК України
ордер на жиле приміщення може бути
визнано недійсним у судовому порядку у
випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиое
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень.

Судом першої інстанції також
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні докази про наявність підстав,
передбачених житловим законодавством,
для визнання ордеру недійним. Крім
того, вимоги ОСОБА_2 про визнання
недійсним ордеру є необґрунтованими і
не підлягають задоволенню, оскільки
така вимога виходить за межі його
цивільних прав, адже вказаним
приміщенням він користується
безпідставно і незаконно.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму
Верховного суду України №2 «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» при вирішенні спорів про
виселення з гуртожитків, слід
з'ясовувати, чи є займане приміщення
гуртожитком, чи видавася відповідно до
Положеня про гуртожиток ордер на
зайняття жилої площі в гуртожитку, а
також, якщо гуртожиток надано у зв'язку
з роботою, слід з'ясовувати вид
трудового договору, укладеного між
позивачем і відповідачем, та за яких
підстав він був припинений.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції прийшо до вірного висновку,
що ОСОБА_2 не має права на користування
кімнатою у гуртожитку, оскільки вже не
є працівником підприємства,
пролонгації договору найму не було, а
тому кімната вважається вільною, і на
підставі виданого ордеру заселитися в
цю кімнату має право ОСОБА_1 сім'єю з
трьох осіб, а тому вимоги ОСОБА_2 про
виселення і зняття з реєстраційного
обліку вказаних осіб не підлягали до
задоволення.

Також суд першої інстанції прийшов до
вірного висвноку, відмовивши у
задоволенні зустрічного позовуу
ОСОБА_1, оскільки відповідно до вимог
чинного законодавства ордер видається
тільки на вільне житлове приміщення, а
тому під час вирішення питання про
надання ОСОБА_1 права на вселення в
кімнату в гуртожитку Вишнева міська
рада Києво-Святошинського району
Київської області, на балансі якої
знаходиться вказаний гуртожиток, мала
перевірити, чи дійсно вказана кімната є
вільною для проживання.

Оскільки ОСОБА_1 через наявність
перешкод не мала змоги реалізувати
надане відповідно до ордеру право на
вселення, тому вона в межах своїх прав
повинна була звернутися до Вишневої
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області з вимогою
усунути порушення її права та
перешкоди у користуванні кімнатою в
гуртожитку. Враховуючи викладене,
питання про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 із незаконно займаного
приміщення мала ставити саме Вишнева
міська рада як балансоутримувач
вказаного гуртожитку, оскільки ордер
на право вселення не дає ОСОБА_1 права
звертатися безпосередньо до суду із
вимогою про виселення, оскільки з
такими вимогами відповідно до чинного
законодавства має право звертатися
лише власник приміщення.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 з вимогою припинити
порушення її прав на вселення в житлове
приміщення, але, як вбачається з
матеріалів справи, при обранні способу
захисту у вигляді звернення до суду
позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1
було помилково визначено сторони
спірних правовідносин, адже за
наданими відповідно до ордеру правами
ОСОБА_1 не компетентна перевіряти
правомірність проживання ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спірному приміщенні,
оскільки питання про правомірність
проживання у даній кімнаті, а також про
виселення із займаної кімнати
відноситься до компетенції Вишневої
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області. В разі
з'ясування ОСОБА_1, що жиле приміщення в
гуртожитку, на яке їй видано ордер, як
підстава для вселення, є невільним і
зайняте ОСОБА_6 і його членами сім'ї,
вона вправі була звернутися за
вирішенням спору до органу, який
видавав їй ордер на право вселення на
жиле приміщення, яке повинно бути
вільним і не зайняте іншими особами.

Також судом першої було вірно
зазначено, що Вишнева ж міська рада, як
власник гуртожитку по АДРЕСА_1
Київської області, вправі звертатися
до суду з вимогою про виселення осіб,
які, як вона вважає, незаконно займають
і користуються належними їй жилими
приміщеннями.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що визнання ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням та їх виселення із
займаного приміщення, теж не підлягали
до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Сліпченко О.І.

Іванова І.В.