Справа № 656/784/13-ц
Номер провадження 2/656/10/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Іванівський районний суд Херсонської
головуючого судді Крисанової В.І.
секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Іванівка, Херсонської
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 14 207,21 грн.,
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (далі - банк) звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 14 207,21 грн., посилаючись
на те, що 27 листопада 2007 року між банком
та відповідачкою був укладений
кредитний договір), відповідно до п. 1.2.
якого, банк відкрив відповідачці
картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випустив та надав платіжну картку, а
також ПІН-код до картки, здійснює
обслуговування відповідачки на умовах,
викладених в тарифному пакеті Visa
Класичний. Відповідно до п. 1.3.
кредитного договору банк відкрив
відповідачці кредитну лінію на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладання кредитного договору
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3 000,00 грн. Відповідачка
зобов'язалась щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом.
Відповідачка не виконує належним чином
зобов'язання за кредитним договором, в
результаті чого станом на 20 вересня 2013
року має прострочену заборгованість на
загальну суму 14 207,21 грн., яка
складається: із тіла кредиту в сумі 3
392,74 грн., заборгованості по відсоткам в
сумі 4 181,34 грн., заборгованості за
комісіями в сумі 6 633,13 грн. Банк просить
суд стягнути з відповідачки на його
користь заборгованість по кредитному
договору на загальну суму 14 207,21 грн. та
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 грн.
Представник позивача Романченко А.С. в
судове засідання не з'явилась,
повідомивши суд про розгляд справи в її
відсутність та те, що вона позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася двічі без поважних причин,
подала до суду письмові заперечення
проти позову, в яких вказала, що позовні
вимоги не визнає з наступних підстав.
Позивач безпідставно збільшив тіло
кредиту з 01 вересня 2009 року до 3 392,784
грн., в той час як кредитними договором
був встановлений кредитний ліміт в
розмірі 3 000 грн. В позовній заяві банк
посилається на п. 2.13. кредитного
договору, якого не існує.
Заборгованість по кредитному договору
виникла з березня 2009 року, але банк
достроково кредитний договір не
розірвав та до суду не звернувся, як це
передбачено умовами кредитного
договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Право
на звернення до суду у позивача виникло
з березня 2009 року, так як останній
платіж вона внесла в лютому 2009 року, а
позов до суду банк пред'явив у грудні 2013
року, тобто через чотири роки три
місяці, після закінчення встановленого
законом строку позовної давності.
Просить суд застосувати встановлений
законодавством загальний строк
позовної давності, який становить три
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
За згодою представника позивача суд
вирішив ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, так
як позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 27
листопада 2007 року між банком та
відповідачкою був укладений кредитний
якого, банк відкрив відповідачці
картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні
для розрахунків за товари чи послуги,
які придбані відповідачкою у суб'єктів
господарювання (а.с.5-6); згідно
розрахунку відповідачка станом на 20
вересня 2013 року має прострочену
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 14 657,21 грн., яка
складається: із тіла кредиту в сумі 3
392,74 грн., заборгованості по відсоткам в
сумі 4 181,34 грн., заборгованості за
комісіями в сумі 6633,13 грн.,
заборгованості з пені в сумі 450,00 грн.
Згідно п. 1.2. кредитного договору банк
відкриває держателю картковий рахунок
№ НОМЕР_1 в національній валюті України
- гривні, оформляє та надає в
користування держателю картку
платіжної системи Visa International, а також
ПІН-код до картки; здійснює
обслуговування держателя на умовах,
викладених в тарифному пакеті Visa
Класичний, що міститься в Додатку № 1 до
цього договору, надалі - тарифи та
згідно з умовами цього договору і
правилами здійснення операцій за
картковими рахунками, відкритими
фізичним особам (а.с.5).
Відповідачка в судовому засіданні, на
якому вона була присутня, не
заперечувала проти того, що банк
відкрив їй картковий рахунок, оформив
та надав в користування платіжну
картку та ПІН-код до картки.
Відповідно до п. 1.3. кредитного договору
банк надає держателю кредит шляхом
відкриття держателю відновлюваної
відкличної кредитної лінії на загальну
цього договору встановлює ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000
грн. ліміт кредитної лінії
розраховується банком самостійно, та
не може перевищувати загальної суми
кредитної лінії (а.с.5).
Згідно п. 1.12. Правил здійснення
операцій за картковими рахунками,
відкритими фізичними особами,
затверджених головою Ради Директорів
ТОВ «Комерційний банк «Дельта» 12
квітня 2007 року (далі - Правила
здійснення операцій за картковими
рахунками), кредитна лінія - це сума
коштів, яка надається банком держателю
траншами на умовах повернення,
строковості, платності, цільового
характеру використання (для
задоволення поточних потреб) протягом
строку дії картки в межах встановленої
договором суми (ліміт кредитування)
шляхом забезпечення можливості
проведення держателем операцій з
використанням картки понад залишок
власних коштів держателя (кредитування
Із розрахунку видно, що на день
укладення з відповідачкою кредитного
договору на відкриття карткового
рахунку - 27 листопада 2007 року вона зняла
готівкою 2000 грн., після того 20 грудня 2007
року - 200 грн., 07 грудня 2007 року - 160 грн., 04
грудня 2007 року - 700 грн., 06 грудня 2007 року
- 100 грн., 17 січня 2008 року - 200 грн., 03 січня
2008 року - 45 грн., 21 лютого 2008 року - 200 грн.,
21 березня 2008 року - 200 грн., 23 квітня 2008
року - 280 грн.. 28 травня 2008 року - 200 грн., 19
червня 2008 року - 290 грн., 05 серпня 2008 року
- 200 грн., 24 вересня 2008 року - 200 грн. (графа
18), з чого можливо зробити висновок про
те, що банк встановив відповідачці
кредитний ліміт в сумі 4 975 грн. в межах
кредитної лінії - 30 000 грн. та надав
кошти траншами (а.с.13).
Відповідачка в своїх письмових
поясненнях та в судовому засіданні, на
якому вона була присутня, не
заперечувала того, що банк відкрив їй
кредитну лінію, перерахував кошти на
картку, якою вона користувалася та
Згідно п. 21.1. кредитного договору
моментом надання банком держателю
кредиту є день здійснення операції за
допомогою картки або день утримання
платежів, передбачених тарифами, за
умови відсутності на рахунку власних
Із розрахунку видно, що відповідачка у
період з 28 листопада 2007 року по 24
вересня 2008 року користувалася
кредитною карткою тим, що знімала
готівкою кошти на загальну суму 4 975 грн.
(графа 18), частково здійснювала
погашення кредиту: в сумі 300 грн. - 14
грудня 2007 року; в сумі 390 грн. - 15 січня 2008
року; в сумі 390 грн. - 18 лютого 2008 року; в
сумі 390 грн. - 13 березня 2008 року; в сумі 390
грн. - 14 квітня 2008 року; в сумі 400 грн. - 14
травня 2008 року; в сумі 400 грн. - 13 червня
2008 року; в сумі 390 грн. - 15 липня 2008 року; в
сумі 360 грн. - 12 серпня 2008 року; в сумі 390
грн. - 22 вересня 2008 року; в сумі 500 грн. - 28
листопада 2008 року; в сумі 500 грн. - 08
грудня 2008 року; в сумі 576 грн. - 13 січня 2009
року; в сумі 158 грн. - 09 лютого 2009 року
Також, в розрахунку зазначено, що в
період 03.08.2009 - 31.08.2009 (графа 2) тіло
кредиту становило 2 444,40 грн. (графа 4),
сплачено комісії - 584,34 грн. (графа 12),
відсотків - 364 грн. (графа 9), а в період
01.09.2009 - 30.09.2009 тіло кредиту збільшилось
на 948,34 грн. Таким чином, банк відніс
суму 584,34 грн. та суму 364 грн. із граф 12 та
9 до графи 4 - тіло кредиту і дані суми не
є сумами сплати, а віднесені банком в
дану графу, як суми відповідної
нарахованої заборгованості.
Згідно 5.13. Правил здійснення операцій
за картковими рахунками у разі, якщо
прострочена заборгованість на рахунку
не була погашена до передостаннього
дня місяця, наступного за місяцем
виникнення простроченої
заборгованості, строк надання
кредитної лінії, зазначеної в договорі,
достроково припиняється, а картка стає
неактивованою до моменту повного
розрахунку держателя за наявною
заборгованістю перед банком.
Пунктом 1.4. кредитного договору
передбачено, що кредитування рахунку в
межах кредитної лінії здійснюється
протягом 364 календарних днів. Кожна
наступна кредитна лінія надається
після спливу строку надання
попередньої, на умовах, погоджених
сторонами у цьому договорі, та не
потребує підписання додаткових угод.
Як видно із розрахунку після
закінчення, встановленого п. 1.4.
кредитного договору строку
кредитування (364 календарних дні),
наступна кредитна лінія (транш), в межах
встановленої кредитним договором суми
(ліміту кредитування), після закінчення
цього строку відповідачці не
надавалась (а.с.13).
Відповідно до положень ст. 526 та ст. 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, в
строк встановлений у зобов'язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1.5. кредитного договору кошти
кредитної лінії та власні кошти
держателя для розрахунків за товари чи
послуги, що придбаваються держателем у
суб'єктів господарювання, зняття
готівки, виконання держателем своїх
зобов'язань перед банком за цим
договором, та вчинення інших операцій,
передбачених договором (а.с.5).
Відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України
від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про
захист прав споживачів» (далі - Закон
№ 1023-ХІІ) споживчий кредит - це кошти,
що надаються кредитодавцем (банком
або іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.
Суд вважає, що до правовідносин, що
виникли між сторонами, необхідно
застосувати Закон № 1023-ХІІ, так як
кредит відповідачці надавався банком
для розрахунків за товари, що
придбаваються у суб'єктів
Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону №
1023-ХІІ "Про захист прав споживачів"
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.
За положеннями ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
З розрахунку видно, що останній платіж
відповідачкою здійснений 09 лютого 2009
року в сумі 158 грн. (а.с.13).
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою 04 грудня 2013 року (а.с.2), тобто
після спливу строку загальної позовної
давності, передбаченої ст. 257 ЦК
Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).
Суд вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими, підстав для їх
задоволення немає в зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності та заявою відповідачки про
застосування строку позовної давності,
відсутності заяви позивача про
поновлення цього строку.
Суд не приймає до уваги заперечення
відповідачки в тій їх частині, що
позивач безпідставно збільшив тіло
кредиту з 01 вересня 2009 року до 3 392,78
грн., в той час як кредитними
договором був встановлений кредитний
ліміт в розмірі 3 000 грн., так як
кредитний ліміт наданий відповідачці у
межах загальної суми кредитної лінії
та не суперечить п. 1.3. кредитного
Також, судом не приймаються до уваги
заперечення відповідачки щодо
дострокового розірвання банком
кредитного договору, як це передбачено
умовами кредитного договору та ч. 2 ст.
1050 ЦК України, так як відповідно до п. 5.8.
кредитного договору банк має право, але
не зобов'язаний в односторонньому
порядку достроково розірвати цій
договір у разі невиконання та/або
неналежного виконання держателем
зобов'язань по оплаті заборгованості
за цим договором понад 91 календарний
день шляхом відправлення на адресу
держателя відповідного листа.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. 213, ст. 215 ЦПК
України, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК
України, п. 1.2, п.1.3, п. 1.4, п.1.5 кредитного
року, п. 23 ст. 1, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ
«Про захист прав споживачів», п. 31
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
п. 1.12., п. 5.13 Правил здійснення операцій
за картковими рахунками, відкритими
фізичними особами, затверджених
головою Ради Директорів ТОВ
«Комерційний банк «Дельта» 12 квітня 2007,
суд
В позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 14 207,21 грн. відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Іванівського районного суду
Херсонської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. І. Крисанова