Справа № 110/5719/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.

Красноперекопський міськрайонний суд
АР Крим в складі :

головуючої - судді - Шевченко О.В..

при секретарі - Пошивай Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноперекопськ
клопотання ОСОБА_1 та мирового судді
судової дільниці №4 Жовтневого округу
м.Архангельська про визнання та
надання дозволу на виконання на
території України рішення мирового
судді судової дільниці №4 Жовтневого
округу м.Архангельська від 25 грудня 2012
року про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
дружини,-

встановив :

31.12.2013 року до суду надійшло
клопотання мирового судді судової
дільниці №4 Жовтневого округу
м.Архангельська та клопотання ОСОБА_1
про визнання та надання дозволу на
виконання на території України рішення
мирового судді судової дільниці №4
Жовтневого округу м.Архангельська від
25.12.2012 року про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
згідно якого рішенням мирового судді
судової дільниці №4 Жовтневого округу
м.Архангельська від 25.12.2012 року з ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
розміру прожиткового мінімуму із
подальшої індексацією, щомісячно,
починаючи стягнення з 14.02.2012 року і до
повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 аліменти на її
утримання у розмірі 2688 рублів, кратному
1/3 частки величини прожиткового
мінімуму із подальшою індексацією,
щомісячно, починаючи з 14.0-2.2012 року по
05.12.2013 року. З ОСОБА_3 стягнуто
державне мито в місцевий бюджет в
розмірі 200 рублів.

В судове засідання боржник ОСОБА_3 не
з'явився, надав заперечення згідно з
якими він не заперечує, що з нього
стягнуто аліментів на утримання сина
та надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду,
також зазначив, що сплачував аліменти
добровільно. Проте заперечував проти
надання дозволу на виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів на
утримання дружини, вказуючи, що
зазначені аліменти він платить
добровільно. Крім того надав платіжне
доручення про сплату державного мита у
розмірі 200 грн. добровільно станом на
29.01.2014 року.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали,
які надані до нього, вважає, що воно
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що клопотання
заявника ОСОБА_1 та клопотання
мирового судді судової ділянки №4
Жовтневого округу м.Архангельська
надійшли до Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим в порядку,
встановленому Мінської Конвенції «Про
правову допомогу та правові відносини
у цивільних, сімейних і кримінальних
справах» від 22.01.1993 р.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про
міжнародне приватне право», в Україні
можуть бути визнані та виконані
рішення іноземних судів у справах, що
виникають з цивільних, трудових,
сімейних та господарських
правовідносин, вироків іноземних судів
у кримінальних справах у частині, що
стосується відшкодування шкоди та
заподіяних збитків, а також рішення
іноземних арбітражів та інших органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних і
господарських справ, що набрали
законної сили.

Згідно Конвенції про правову допомогу
і правові відносини у цивільних,
сімейних і кримінальних справах від
22.01.1993 року, ратифікованої Верховною
Радою України 10.11.1994 року, Україна взяла
на себе зобов'язання визнавати та
виконувати на своїй території рішення,
ухвалені на території держав-учасниць
Конвенції, в тому числі і Росії.

Згідно з київською Угодою до
компетентного суду Договірної Сторони
можуть подаватися клопотання про
виконання рішень загальних,
арбітражних (господарських),
третейських судів, а також інших
органів, до компетенції яких віднесено
вирішення справ, що випливають із
договірних та інших цивільно-правових
відносин між господарюючими
суб'єктами. При цьому компетентним
судом є суд, на території якого це
рішення підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України,
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави, інших компетентних
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних чи господарських справ;
іноземних чи міжнародних арбітражів )
визнаються та виконуються в країні,
якщо їх визнання та виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або принципом
взаємності.

Стаття 391 ЦПК України передбачає, що
рішення іноземного суду може бути
пред'явлено до примусового виконання в
Україні протягом трьох років з дня
набрання ним законної сили, за винятком
рішення про стягнення періодичних
платежів, яке може бути пред'явлено до
примусового виконання протягом усього
проведення стягнення з погашенням
заборгованості за останні три роки.

Судом встановлено, що клопотання та
документи, що надані до нього оформлені
відповідно до вимог, передбачених
розділом 8 глави 1 «Про визнання та
звернення до виконання рішення
іноземного суду, що підлягає
примусовому виконанню» ЦПК України.

Встановлено, що відповідно до рішення
мирового судді судової дільниці №4
Жовтневого округу м.Архангельська від
25.12.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти
на користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3168
рублів 50 коп., кратному ? частини
величини прожиткового мінімуму із
подальшої індексацією, щомісячно,
починаючи стягнення з 14.02.2012 року і до
повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 аліменти на її
утримання у розмірі 2688 рублів, кратному
1/3 частки величини прожиткового
мінімуму із подальшою індексацією,
щомісячно, починаючи з 14.02.2012 року по
05.12.2013 року. З ОСОБА_3 стягнуто
державне мито в місцевий бюджет в
розмірі 200 рублів. (а.с.11-14). Вказане
рішення набрало законної сили та на
території Російської Федерації не
виконувалося (а.с. 8,9).

Згідно з довідкою, що видана суддею
мирового судді судової ділянки №4
Октябрьського округу м.Архангельська,
рішення суду від 25.12.2012 року набрало
законної сили 25.05.2013 року.

Згідно з клопотанням відповідач по
справі мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не
заперечував проти надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в частині стягнення
аліментів на утримання дитини.

Згідно роз'яснень, наданих Пленумом
Верховного Суду України в Постанові
"Про практику розгляду судами
клопотань про визнання та виконання
рішень іноземних судів" № 12 від 24.12.1999
р., таке клопотання розглядається в
певних ним межах і не вимагає
встановлення правильності цих рішень
по суті, внесення до них будь-яких змін.

Статтею 81 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
порядок виконання в Україні рішень
іноземних судів і арбітражів
встановлюється відповідними
міжнародними договорами України, цим
Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в
рішенні іноземного суду суму стягнення
зазначено в іноземній валюті, суд, який
розглядає це клопотання, визначає суму
в національній валюті за курсом
Національного банку України на день
постановлення ухвали.

Відповідно до відомостей, розміщеними
на офіційному сайті Національного
банку України, на 11.02.2014 р. Національним
банком України встановлено такий
офіційний курс гривні до рубля - 10
рублів - 2,4604 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 добровільно
сплатив державне мито, тому рішення
іноземного суду в частині надання
дозволу на стягнення державного мита
не підлягає задоволенню.

Довід ОСОБА_3, що він добровільно
сплачував аліменти на утримання дитини
та дружини, не являються підставами для
відмови у задоволені клопотання про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду, враховуючи ст.
396 ЦПК України. Проте враховуючи, що
ОСОБА_3 добровільно сплачував аліменти,
це не позбавляє останнього вказати це
під час виконання рішення суду у
порядку Закону України «Про виконавче
провадження".

Керуючись ст.ст. 390 -395 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та мирового судді
судової дільниці №4 Жовтневого округу
м.Архангельська про визнання та
надання дозволу на виконання на
території України рішення мирового
судді судової дільниці №4 Жовтневого
округу м.Архангельська від 25 грудня 2012
року про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
дружини, та державного мита
задовольнити частково.

Надати дозвіл на примусове виконання
рішення мирового судді судової
дільниці №4 Жовтневого округу
м.Архангельська від 25 грудня 2012 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини та дружини та
стягнення держмита.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с.Новомиколаївка
Красноперекопського району, ІНН
НОМЕР_1, зареєстрованого та
проживаючого АДРЕСА_1 аліменти на
користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
м.Архангельськ, громадянки РФ, на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 3168 рублів 50 коп. (що становить
по курсу НБУ України станом на 11.02.2014
року - 779,58 грн.), кратному ? частини
величини прожиткового мінімуму із
подальшої індексацією, щомісячно,
починаючи стягнення з 14.02.2012 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с.Новомиколаївка
Красноперекопського району, ІНН
НОМЕР_1, зареєстрованого та
проживаючого АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
м.Архангельськ, громадянки РФ,
аліменти на її утримання у розмірі 2688
рублів (що становить по курсу НБУ
України станом на 11.02.2014 року 661,36 грн.),
кратному 1/3 частки величини
прожиткового мінімуму із подальшою
індексацією, щомісячно, починаючи з
14.02.2012 року по 05.12.2013 року.

В частині стягнення державного мита у
розмірі 200 руб. відмовити.

Після набрання ухвалою законної сили
видати виконавчі листи.

Копію ухвали направити в Головне
управління юстиції Міністерства
юстиції України в АР Крим.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду АР Крим через
Красноперекопський міськрайонний суду
АР Крим протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя: О. В. Шевченко