Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді -

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі -

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з
позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем - ОСОБА_2, обґрунтовуючи
свій позов наступними обставинами.

З 21.08.2004 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
з яким проживала однією сім'єю до липня
2014 року.

Від шлюбу сторони мають двох
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя сторін не склалося.
На переконання позивачки, подальше
спільне життя і збереження шлюбу є
неможливим і суперечитиме її
інтересам.

У судовому засіданні 10.10.2014р.
позивач, підтримавши позов, пояснила,
що сім'я фактично розпалася через
зловживання відповідачем алкогольними
напоями, тому її рішення розірвати шлюб
є виваженим, оскільки бажання
перебувати далі у шлюбі з відповідачем
позивач не має.

У судове засідання 10.12.2014р.
позивач направила письмову заяву,
згідно якої позов вона підтримує в
повному обсязі і просить розірвати
шлюб.

Відповідач в судовому засіданні
10.10.2014р. заперечував проти задоволення
позову, просив надати сторонам строк на
примирення.

За клопотанням відповідача
судом був встановлений строк на
примирення.

У судове засідання, призначене на
10.12.2014р. відповідач не з'явився, про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлений, причин своєї
неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши заяву відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
21.08.2004 року, зареєстрованому
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис №960.

Від шлюбу сторони мають двох дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони не ведуть спільного
господарства і не проживають разом
однією сім»єю з липня 2014 року, з того ж
часу не підтримують шлюбних стосунків.

Згідно зі ст.. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки вжиті судом заходи щодо
примирення сторін до примирення не
призвели, позивач наполягає на
розірванні шлюбу з підстав відсутності
бажання перебувати у шлюбі з
відповідачем, суд дійшов висновку про
те, що подальше спільне проживання і
збереження шлюбу сторін суперечило б
інтересам позивача, що має істотне
значення для справи.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. ст. 24, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209,
210, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 21.08.2004 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис №96011
серпня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвати.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги, а учасниками
судового розгляду, які не були
присутніми під час проголошення
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СУДДЯ: