ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/126/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

05.02.2014 року
смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області в складі:

Головуючого - судді Калайда І.С.,

при секретарі Бойко І.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Державна нотаріальна контора
Золочівського району Харківської
області, Реєстраційна служба
Золочівського РУЮ Харківської області
про визнання права власності,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання майна особистою приватною
власністю, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 16.06.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 він
перебував в шлюбних відносинах з
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. 17.07.2007
року за його власні заощадження, але
під час перебування в шлюбі з ОСОБА_4,
вони придбали житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташовані
по АДРЕСА_1. За їх спільною згодою в
договорі купівлі-продажу покупцем було
зазначено дружину. Таким чином, вважає
спірне нерухоме майно своєю особистою
приватною власністю.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надавши заяву про те, що
позовні вимоги він підтримує в повному
обсязі та просить слухати справу без
його присутності.

Відповідачі до судового
засідання не з'явилися, в матеріалах
справи є заява представника
відповідачів за довіреністю ОСОБА_5, в
якій вона позовні вимоги визнає у
повному обсязі, просить розглянути
справу без участі представника
відповідачів.

Представники третіх осіб -
реєстраційної служби Золочівського
РУЮ та Державної нотаріальної контори
Золочівського району Харківської
області в судове засідання не
з"явились, відгуків стосовно позовних
вимог не надходило.

Виходячи із наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Спірні відносини є цивільними
правовідносинами і регулюються
нормами цивільного законодавства
ст.ст. 6,321,392 ЦК України, ст..57 СК
України та п.30 Постанови Пленуму ВСУ
від 21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя».Предметом спору є визнання
майна особистою приватною власністю
придбаного в період шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1, виданого
ВДРАЦС Золочівського РУЮ 16.06.2007 року
видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (після одруження
„ОСОБА_4"), 16.06.2007 року уклали шлюб, а/з №
45 (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають.

17.07.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був укладений
договір купівлі-продажу житлового
будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1.(а.с.7)

Житловий будинок, згідно довідки № 34
від 19.06.2013 року наданої директором КП
"Архітектурно-інвентаризаційне бюро
Золочівського району" загальною площею
66,1 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
станом на 01.01.2013 рік зареєстровано за
ОСОБА_4. Інвентаризаційна вартість
будинку з господарськими будівлями
станом на 25.06.2013 р. складає 91810 грн.(а.с.14)

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
виданого ВДРАЦС реєстраційної служби
Золочівського РУЮ 16.08.2012 року, видно, що
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в
смт.Золочів Харківської області (а.с.6).

Відповідно до ст.63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними,

За змістом ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Згідно ч.2 ст.60 СК України -
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Утім, із цього правила є певні
виключення, які передбачені ст..57 СК
України.

Зокрема, особистою приватною
власністю дружини, чоловіка визнається
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому особисто
(ч.3 ст.57 СК України).

Вказана позиція також знайшла своє
відображення і в п.24 Постанови
Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюбу, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» яким
передбачено, що не належить до спільної
сумісної власності подружжя майно
набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному
з подружжя особисто.

Договір купівлі-продажу було
оформлено на імя дружини, однак вона, як
вбачається з матеріалів справи участі
в його придбанні не приймала. Цей факт
не заперечувала представник
відповідача, визнавши позов в повному
обсязі та клопотанням про його
задоволення.

За вказаних обставин спірне нерухоме
майно є особистою приватною власністю
ОСОБА_1 оскільки, хоч і було придбано в
період шлюбу, однак за кошти які
належали йому особисто.

Згідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.

На підставі ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Крім того, одним із способів захисту
цивільного права передбачених ст..16
ЦК України є також визнання права
власності.

Таким чином, суд приходить до висновку
про визнання особистою приватною
власністю позивача житлового будинку
№ 26 по вул.. 8 Березня в смт.Золочів
Харківської області.

Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Крім того, як вказано вище позов
визнано представником відповідачів.
Визнання позову не суперечить закону
та не порушує права та законні інтереси
інших осіб та є підставою для винесення
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 10,60,61, 174, 209,212-215,
217 ЦПК України, ст. 321,392 ЦК України,
ст..57 СК України, п.24 Постанови Пленуму
ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюбу,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності на нерухоме майно
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:
Калайда І. С.