АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2201/14
інстанції Стамбула Н.В.
2014 року листопада місяця 25 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Херсонської області в складі:
Суддів:
при секретарі: Гончар
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 27 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

21 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, посилаючись на те, що
перебував з відповідачкою у шлюбі з 02
червня 2000р. по 10 січня 2012р.

Просив поділити набуте за час шлюбу
майно, виділити йому у власність
квартиру АДРЕСА_1, а відповідачці
виділити квартиру АДРЕСА_2, дачний
будинок АДРЕСА_3

В листопаді 2013р. ОСОБА_3 звернулась із
зустрічним позовом та просила виділити
їй у власність квартиру АДРЕСА_2, а
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 і стягнути з
нього на її користь компенсацію в
розмірі 178642 грн. в рахунок перевищення
вартості виділеної йому частки майна.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 27 травня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволений повністю. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм матеріального
і процесуального права в частині
відмови у задоволенні його вимог щодо
поділу дачного будинку АДРЕСА_3 та
зарахування його вартості до частини
майна переданого у власність ОСОБА_3

Просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3,
а його позовні вимоги задовольнити
повністю.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів встановила
наступне.

Сторони перебували у шлюбі з 02
червня 2000р. по 10 січня 2012р. За час шлюбу
придбані дві квартири, які за
погодженням сторін суд виділив у
власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2,
вартістю 168727 грн., а ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, вартістю 526011 грн. з
покладанням обов'язку останнього
сплатити ОСОБА_3 компенсацію за
перевищення належної йому частки у
вартості виділеного йому майна.
Звертаючись до суду із позовними
заявами кожний із сторін наполягав
саме на такому способі поділу
зазначеного майна та погоджувався на
сплату ОСОБА_2 компенсації перевищення
вартості виділеної йому квартири на
користь ОСОБА_3.(а.с. 149-152, 163-164).

Рішення суду в цій частині
доводами апеляційної скарги не
заперечене і не оскаржене, а тому не є
предметом апеляційного розгляду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
ОСОБА_2 та доводів апеляційної скарги,
майном, набутим під час шлюбу, заявник
вважав споруди, зведені на земельній
ділянці, належній відповідачці на
праві власності, а тому підлягали
поділу між ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
праві власності належить земельна
ділянка площею 0,0849га, надана їй для
ведення садівництва згідно державного
акту від 15.04.2009р., розташованої на
землях садівничого товариства
«Докобудівник-2». Ця земельна ділянка,
згідно ст.61СК України у редакції чинній
на час набуття права власності в
порядку приватизації, не належить до
спільного майна подружжя та поділу між
ними не підлягає.

Споруди на вказаній земельній
ділянці зведені у 1965 році за
відсутності дозволу та проекту
забудови. У власності садівничого
товариства це майно не перебувало, та
на час набуття ОСОБА_3 права власності
на вказану земельну ділянку ці споруди
на оплатній основі їй не передавались.

Крім того, в ході розгляду справи
ОСОБА_2 не надано жодних доказів про
придбання за час шлюбу будівельних
матеріалів чи придбання спірних
споруд, а тому з врахуванням
встановленого суд першої інстанції, у
відповідності до положень ст.60 і ч.1 ст.
70 СК України, дійшов правомірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог щодо визнання цього
майна спільним майном подружжя, та
визнання за позивачем права на
отримання 1/2 частини їх вартості.

Оскільки справу розглянуто з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстави для
скасування рішення та задоволення
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 27 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції з часу набрання нею законної
сили.

Головуючий:

Судді: