Провадження № 2/537/1056/2014
Справа № 537/462/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Дядечко І.І.,

при секретарі - Пшенишній В.А.,

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кременчуці цивільну справу за позовом
юридичної особи приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до фізичної
особи ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу), -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія ««ПЗУ Україна» - Лигін В.В.
звернувся до суду з позовом, де просить
винести рішення, яким стягнути з
відповідача на його користь суму в
розмірі 39 266 грн. 72 коп., як
відшкодування шкоди та сплачений
судовий збір в розмірі 392 грн. 67 коп.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
01.04.2011 року між ОСОБА_3 та приватним
акціонерним товариством «Страхової
компанії ПЗУ Україна» був укладений
договір страхування транспортних
засобів № 015728, предметом якого є
страхування автомобіля «Audi Q5»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4.
18.09.2011 року в м. Кременчуці на вул.
Дніпрова,16а трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Audi Q5»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
та автомобіля «KIA Sportage» державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_1 27.09.2012 року
постановою Крюківського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
провадження у справі закрито у зв'язку
з закінченням строку протягом якого
може бути накладено стягнення. До ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
звернувся страхувальник з заявою про
пошкодження транспортного засобу у
зв'язку з дорожньо-транспортною подією,
яка є страховим випадком відповідно до
умов договору страхування № 015728. 29.11.2011
року, позивач на підставі страхових
актів та розрахунку суми страхового
відшкодування до них, виходячи із акту
виконаних робіт, враховуючи звіт про
оцінку здійснив виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в розмірі 88 266 грн. 72 коп.
Оскільки між відповідачем та АТ СК «АХА
Страхування» був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, останній здійснив
відшкодування шкоди на користь ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» в
розмірі 49 000 грн. 00 коп. При цьому не
погашеною залишилась сума в розмірі 39
266 грн. 72 коп. Позивач керуючись ст.ст.
993,1187,1194 та п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» та п.6
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», звернувся до
відповідача з регресною вимогою в якій
запропонував відповідачу в
добровільному порядку відшкодувати
шкоду заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
трапилась з його вини в розмірі 39 266 грн.
72 коп., але жодних дій, спрямованих на
врегулювання даного питання в
досудовому порядку з боку відповідача
не було здійснено, в зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

В судове засідання представник ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»» не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки в судове засідання
не повідомив, при цьому надіслав заяву
в якій просить позов розглянути без
його участі, позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, заперечував проти його
задоволення, в зв'язку з тим, що
постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука від 27.09.2012 року
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього було закрито. В ході
розгляду адміністративної справи його
вина у скоєнні дорожньо-транспортної
події, яка мала місце 18.09.2011 року не була
встановлена. На думку відповідача в
судовому порядку не було встановлено,
що матеріальні збитки у вигляді
виплати страхової суми за ремонт
автомобіля на користь ОСОБА_4, завдані
позивачу саме його діями та з його вини.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.09.2011 року о 16:00
годинні на Набережній Лейтенанта
Дніпрова у м. Кременчуці відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «KIA Sportage», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «AUDI Q5»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
під керуванням ОСОБА_4. У результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Згідно звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу №
217/КВ4 від 23.11.2011 року вартість
відновлюваного ремонту автомобіля «AUDI
Q5», державний реєстраційний номер
НОМЕР_4, в результаті його пошкодження в
дорожньо-транспортній пригоді
становить 87 875 грн. 60 коп.

Як передбачено, договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів серія АМ № 015728
від 01.04.2011 року автомобіль марки «AUDI Q5»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
застрахований був у позивача.

Відновлюваний ремонт автомобіля «AUDI Q5»
становить 90 045 грн. 72 коп., що
підтверджується актом виконаних робіт
№ 11102415 від 17.11.2011 року виданого ТОВ
«Ауді - Центр Київ».

Гр. ОСОБА_4 було перерахувано кошти на
рахунок ТОВ «Ауді - Центр Київ» в
розмірі 50 016 грн. 59 коп. за виконанні
роботи згідно акту № 111018136 від 18.10.2011
року, що підтверджується квитанцією №
ПН3334 від 18.10.2011 року. Також відповідно
до квитанції № 4 від 17.11.2011 року
вбачається, що гр. ОСОБА_4 ще раз
перерахувала кошти на рахунок ТОВ
«Ауді - Центр Київ» кошти в розмірі 40 029
грн. 13 коп. за ремонт автомобіля згідно
рахунку № 1111624 від 16.11.2011 року.

Страховими актами: № UA012/L01/01 від
11.10.2011 року; № UA012/L01/02 від 01.11.2011
року; № UA012/L01/04 від 28.11.2011 року
встановлено суму страхового
відшкодування в розмірі 88 266 грн. 72 коп.

Виплата коштів на рахунок гр. ОСОБА_6
підтверджується платіжними
дорученнями № 10764 від 14.10.2011 року - 60 440
грн. 68 коп., № 11566 від 07.11.2011 року - 300 грн.
00 коп., № 12471 від 29.11.2011 року - 15 756 грн. 04
коп.

За вимогами ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених цим кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
№ 4 від 01.03.2013 року обов'язок
відшкодувати завдану шкоду виникає у
її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Так, у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення через
закінчення строків накладення
адміністративного стягнення, суд
повинен звернути увагу на те, чи
містить така постанова суду відповіді
на питання про те, чи мала місце
дорожньо-транспортна пригода та чи
сталася вона з вини відповідача.

Судом, встановлено, що постановою
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 27.09.2011 року по справі №
3-1322/11 провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124
КУпАП закрито. Так, дана постанова суду
підтверджує, що дорожньо-транспортна
пригода 18.09.2011 року мала місце, але вона
не підтверджує вини відповідача у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 18.09.2011 року.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як, вбачається з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 обставини, які
потрібно з'ясувати при розгляді справи
відповідно до норм ст. 280 КУпАП не
з'ясовані, відповідні експертизи для їх
з'ясування проведенні не були.

А тому суд приходить до висновку, що
всупереч положенням ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України представник позивача не надав
суду достатніх доказів, на
підтвердження своїх позовних вимог, та
жодним чином не обґрунтував свого
висновку, а матеріали справи не містять
доказів, що вина відповідача є
встановлена у законному порядку.

Так, судом в ході судового розгляду
даної справи було визнано явку
представника позивача обов'язковою, в
зв'язку з необхідністю дачі додаткових
пояснень по суті позовних вимог. Проте
представник позивача на судові виклики
до суду не з'явився, надіславши на
адресу суду письмові пояснення в яких
викладено обставини аналогічні змісту
позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначені обставини, а
також виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає, що майнова шкода в порядку
регресу не підлягає до відшкодування,
оскільки наданні докази представником
позивача є необґрунтовані,
безпідставні, а тому суд у позові
відмовляє за безпідставністю позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову юридичної особи
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» до
фізичної особи ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (в порядку регресу) та
стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
І.І.Дядечко

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2014
року.