Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2996/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
УХВАЛА

Іменем
України

26.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Авраменко
Т.М.

суддів:
Суржика М.М., Суровицької Л.В.

при секретарі:
Кравченко Я.С.

за участю представників відповідача

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 21 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
фермерського господарства
«Вершино-Власівське», треті особи:
відділ Держземагенства у Долинському
районі Кіровоградської області,
селянське фермерське господарство
«Міллер Надія Іванівна» про визнання
договорів оренди землі недійсними та
повернення земельних ділянок.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до
фермерського господарства
«Вершино-Власівське» (далі-ФГ) про
визнання договорів оренди землі
недійсними та повернення земельних
ділянок.

Зазначала, що їй на праві приватної
власності належить дві земельні
ділянки НОМЕР_1 площею 3,99 га та НОМЕР_2
площею 3,7 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які розташовані на території
Кіровської сільської ради Долинського
району Кіровоградської області. 15
лютого 2007 року уклала з відповідачем
договори оренди вищевказаних
земельних ділянок строком на 10 років.
Договори оренди є недійсними, оскільки
в них відсутні передбачені законом
істотні умови договору: зокрема,
відсутня інформація про об'єкт оренди.
Також недійсними є додаткові угоди від
01 липня 2010 року та 01 серпня 2010 року до
вищевказаних договорів оренди,
оскільки вона їх не підписувала та
наміру їх укладати не мала.

Просила визнати недійсними договори
оренди землі та додаткові угоди до них,
зобов'язати відповідача повернути
належні їй земельні ділянки.

Ухвалою Долинського районного суду
Кіровоградської області від 21 жовтня
2014 року позовні вимоги в частині
визнання недійсними додаткових угод до
договорів оренди земельних ділянок
залишено без розгляду за заявою
позивача (а.с.50,56).

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 21 жовтня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено. Суд встановив, що спірними
угодами передбачені встановлені
законом істотні умови договорів на час
їх укладення та додані до цих договорів
документи містять визначені законом
відомості про земельні ділянки:
державні акти на право приватної
власності на землю, плани та опис
зовнішніх меж ділянок, акти
приймання-передачі, тому передбачені
законом підстави для визнання
правочинів недійсними відсутні.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду, ухвалене з
порушенням норм права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Посилається на
те, що договір оренди не містить
необхідної інформації про об'єкт
оренди, як одну з істотних умов
договору оренди землі, та до нього не
додано документи, передбачені Законом
України «Про оренду землі», що є
підставою для визнання договорів
оренди земельних ділянок недійсними.

В засіданні апеляційного суду
представники відповідача просили
відхилити апеляційну скаргу.

Позивач та її представник, треті
особи, які повідомлені про час та місце
розгляду справи під розписку
(а.с.80-83,85,88) в засідання апеляційного
суду не прибули. Відділ
Держземагенства подав письмове
заперечення, в якому просив відхилити
апеляційну скаргу та розглянути справу
у його відсутності (а.с.89-90 ) .

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
оскільки ухвалене судом першої
інстанції рішення є законним і
обґрунтованим, вимоги матеріального і
процесуального права при розгляді
справи додержано, а доводи апеляційної
скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Відповідно до ст.93 Земельного
кодексу України право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК
України). Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

В ст.15 Закону України «Про оренду
землі» визначені істотні умови
договору оренди землі. Частиною другою
зазначеної статті встановлено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

У п.7 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» зазначено, що
угода може бути визнана недійсною лише
з підстав і з наслідками, передбаченими
законом.

Як на підставу визнання
недійсними договорів оренди позивач
посилався на відсутність в них
передбачених ст.15 Закону України «Про
оренду землі» істотних умов, а саме: не
зазначено об'єкт оренди, місце
розташування земельної ділянки, до
договору не долучено плану або схеми
земельних ділянок, які передані в
оренду.

Судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
15 лютого 2007 року орендодавець ОСОБА_2 і
орендар ФГ «Вершино-Власівське» уклали
договір оренди земельної ділянки
площею 3,99 га, яка знаходиться на
території Кіровської сільської ради
Долинського району, для вирощування
сільськогосподарських культур строком
на 10 років та договір оренди земельної
ділянки площею 3,7 га, яка знаходиться на
території Кіровської сільської ради
Долинського району, для вирощування
сільськогосподарських культур строком
на 10 років. Додатками до договорів є
копії державних актів на право
приватної власності на землю з описом
зовнішніх меж орендованих земельних
ділянок, підписані сторонами акти
приймання - передачі земельних ділянок
Договори оренди зареєстровані у
встановленому законом порядку 26
лютого 2007 року за №280 і №281 (а.с.6-7,9, 10-11,
13).

Посилання позивача щодо не
зазначення в договорі об'єкту оренди та
місця його розташування
спростовуються текстами договорів від
15 лютого 2007 року та доданими до
договорів документами. Оригінали
договорів оренди з доданими до них
документами, які зберігаються у
відділі Держземагенства у Долинському
районі, були витребувані судом першої
інстанції та оглянуті в судовому
засіданні (а.с.49,51-54,60).

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України та статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України у
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право.

Правильним є висновок суду про те, що
законні права орендодавця під час
укладення та підписання договору
оренди не були порушені, також між
сторонами відсутній спір щодо
ідентифікації земельних ділянок як
об'єктів оренди під час виконання
договорів оренди.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання його стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу саме в
момент вчинення правочину, а тому
підстави для недійсності договору
повинні існувати саме в момент
вчинення правочину сторонами.

Аналогічна правова позиція
викладена у постановах Верховного Суду
України №6-127цс13 від 18 грудня 2013 року та
№ 6-118цс13 від 25 грудня 2013 року у справах
за позовом про визнання недійсним
договору оренди, яка відповідно до
положень статті 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України.

Договори оренди підписано
сторонами 15 лютого 2007 року та
зареєстровано 26 лютого 2007 року, а зміни
в ст.15 Закону України «Про оренду
землі» щодо зазначення кадастрового
номеру об'єкту оренди внесено Законом
України від 07 липня 2011 року, тобто після
укладення та підписання договору
сторонами і його державної реєстрації.

Рішення суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону. В
межах заявлених позовних вимог та
доводів апеляційної скарги підстав
для його скасування або зміни не
встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 21 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: