Провадження № 2/263/478/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 214 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя у складі:
головуючого судді Соловйова О. Л., при
секретарі Ханча С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський завод важкого
машинобудування» (далі за текстом ПАТ
«МЗВМ»), ОСОБА_2 про заміну боржника у
зобов'язанні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідачів,
відповідно до якого просить змінити
умови договору від 27.03.2006 року № 2РР-00742,
замінивши сторону Позичальника з
ОСОБА_2 на ОСОБА_1; змінити умови
іпотечного договору, замінивши сторону
Іпотекодавця з ОСОБА_2 на ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала у
шлюбі з ОСОБА_2 до 27.06.2013 року В період
шлюбу сторонами було придбано квартиру
АДРЕСА_1 придбання наведеної квартири
між ОСОБА_2 та ПАТ «МЗВМ» було укладено
договір від 27.03.2006 року № 2РР-00742,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від
ПАТ «МЗВМ» безвідсоткову позику у сумі
254 117 грн. терміном на 20 років з метою
оплати вартості квартири АДРЕСА_1.
Повернення позики, відповідно до п. 3.1
вказаного договору повинно
здійснюватися шляхом внесення на
поточний рахунок Позикодавця грошових
коштів у розмірі 1 059 грн. щомісячно. В
якості забезпечення зобов'язань за
вказаним договором Позичальник взяв на
себе зобов'язання не пізніше 15 днів з
моменту надання позики передати
Позикодавцю придбану квартиру в
іпотеку за ціною придбання. 30.03.2006 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «МЗВМ» було укладено
договір іпотеки, відповідно до якого
ОСОБА_2 передав в іпотеку ПАТ «МЗВМ»
квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час у
квартирі АДРЕСА_1 мешкає позивачка з
двома неповнолітніми дітьми. Позивачці
відомо, що ОСОБА_2 має перед ПАТ «МЗВМ»
заборгованість за договором позики,
станом на 30.10.2013 року розмір
заборгованості ОСОБА_2 складає 171 641,67
грн. Посилаючись на норми ст. 68,73
Сімейного кодексу України, ст. 520
Цивільного кодексу України, враховуючи
той факт, що на теперішній час
позивачка самостійно сплачує
щомісячно в рахунок повернення
грошових коштів за договором позики,
укладеним між ПАТ «МЗВМ» та ОСОБА_2,
01.12.2013 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2
було направлено лист з проханням
укласти договір переведення боргу за
зобов'язанням перед ПАТ «МЗВМ», на
адресу ж ПАТ «МЗВМ» позивачкою було
направлено лист щодо надання згоди на
переведення боргу з ОСОБА_2 на ОСОБА_1,
проте до теперішнього часу сторони не
дійшли згоди щодо врегулювання
вказаного питання, з огляду на що
позивачка вимушена звернутись до суду
із даним позовом.

В судовому засіданні позивачка та її
представник - ОСОБА_3, яка діє на
підставі договору про надання
адвокатських послуг, підтримали
позовні вимоги з вказаних у позові
підстав та наполягали на їх
задоволенні.

Представник відповідача ПАТ «МЗВМ» -
Мельник І.М. - в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на
той факт, що заміна сторони у
зобов'язанні - за договором позики,
укладеним між ПАТ «МЗВМ» (Позикодавець)
та ОСОБА_2 (Позичальник) можливо лише за
наявності згоди сторін цього
зобов'язання. На теперішній час ПАТ
«МЗВМ» не вбачає доцільності заміни
Позичальника за вказаним договором
позики, враховуючи, зокрема,
матеріальний стан ОСОБА_1, з огляду на
що, враховуючи відсутність згоди
Позикодавця, на заміну Позичальника,
вважає за доцільне в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
також заперечував проти задоволення
позову ОСОБА_1, зазначивши, що ним
частково - у розмірі 30 % - виконано його
зобов'язання перед ПАТ «МЗВМ» за
договором позики. На теперішній час є
актуальним питання щодо поділу
квартири АДРЕСА_1, за рахунок продажу
якої можливо задовольнити вимоги ПАТ
«МЗВМ» щодо стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за договором позики.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 за наступних
підстав, встановлених при розгляді
даної справи.

Так, 27.03.2006 року між ВАТ «МЗВМ»,
правонаступником якого є ПАТ «МЗВМ
(Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник)
було укладено договір позики № 2РР-00742,
відповідно до п. 2.1 якого ПАТ «МЗВМ»
було надано ОСОБА_2 безвідсоткову
позику у сумі 254 117 грн. на строк 20 років
з метою оплати вартості квартири
АДРЕСА_1. Відповідно до п. 3.1 наведеного
договору, позика повертається шляхом
внесення на поточний рахунок
Позикодавця грошових коштів у рівних
частках у розмірі 1 059 грн. щомісячно.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 з повернення грошових коштів за
договором позики, 30.03.2006 року між ОСОБА_2
(Іпотекодавець) та ПАТ «МЗВМ»
(Іпотекодержатель) було укладено
іпотечний

договір, посвідчений приватним
нотаріусом ММНО ОСОБА_5 предметом
іпотеки є нерухоме майно на яке може
звернено стягнення - квартира АДРЕСА_1,
що належить Іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
30.03.2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом ММНО ОСОБА_5

Відповідно до посилань, які містяться у
позовній заяві, ОСОБА_1 є колишньою
дружиною ОСОБА_2 - шлюб між сторонами
було розірвано 27.06.2013 року. Від
наведеного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того позивачка має
дитину від попереднього шлюбу - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно із посиланнями
позивачки, на теперішній час у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрована та мешкає вона
та її неповнолітні діти, хоча фактично
суду не надано відомостей про коло осіб
зареєстрованих у вказаній квартирі.

ОСОБА_2 не виконує своїх зобов'язань з
повернення суми боргу за договором
позики, який забезпечено квартирою
АДРЕСА_1. Так, відповідно до рішення
суду від 09.12.2013 року з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «МЗВМ» стягнуто заборгованість за
договором позики у розмірі 171 641,64 грн.,
судовий збір. Вказане рішення суду
набрало законної сили 09.01.2014 року.

ОСОБА_1 має намір сплачувати грошові
кошти за договором позики № 2РР-00742,
укладеного між ПАТ «МЗВМ» та ОСОБА_2 в
рахунок погашення заборгованості за
наведеним договором, оскільки фактично
вона та її неповнолітні діти мешкають у
квартирі, якою забезпечено виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за договором позики,
відповідно до іпотечного договору,
посилання на який міститься вище.

01.12.2013 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ «МЗВМ»
було направлено лист щодо надання
згоди на переведення боргу за
договором позики № 2РР-00742 з ОСОБА_2 на
ОСОБА_1 шляхом укладання додаткової
угоди до договору позики, договору
купівлі-продажу квартири та іпотечного
договору.

Частиною ст.1 ст. 520 ЦК України
передбачено можливість зміни боржника
у зобов'язанні іншою особою
(переведення боргу) лише за згодою
кредитору. Подібне обмеження зроблено
законодавцем з урахування безспірної
презумпції: від особи боржника
залежить можливість реального і
належного виконання зобов'язання.

Як було вказано вище, при розгляді
судом даної справи встановлена
відсутність згоди ПАТ МЗВМ на заміну
Позичальника у зобов'язанні - за
договором позики № 2РР-00742 - з ОСОБА_2 на
ОСОБА_1, оскільки, на переконання
Позикодавця, вказана заміна може
привести до неможливості виконання
наведеного договору позики через
неспроможність ОСОБА_1, з урахуванням
її матеріального стану та конкретних
обставин даної справи, сплачувати
обов'язкові платежі за договором
позики. Враховуючи викладене, згідно із
вимогами ч. 1 ст. 520 ЦК України, наявність
згоди кредитора на заміну боржника у
зобов'язанні є обов'язковою,
враховуючи, зокрема, той факт що
переведення боргу є багатостороннім
правочином, який опосередковує зміну
суб'єктного складу зобов'язання, що
можливо лише за наявністю
волевиявлення всіх учасників цього
зобов'язання.

При цьому суд не вбачає у даному
конкретному випадку підстав для
застосування до склавшихся між
сторонами спірних правовідносин норм
ч. 4 ст. 652 ЦК України, оскільки, на
переконання суду, зміна обставин
вважається істотною, якщо вони
змінились настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір, або уклали його на інших
умовах. У даному конкретному випадку
неналежне виконання Позичальником
ОСОБА_2 умов договору позики,
укладеного між ним та ПАТ «МЗВМ» не є
істотною зміною обставин.

Крім того суд вважає за необхідне
зазначити, що посилання ОСОБА_1 на норми
ст. ст. 68,70 СК України, щодо рівності
часток подружжя у майні, яке набуто
подружжям в період шлюбу також не
містить у собі правового обґрунтування
з урахуванням заявлених ОСОБА_1
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215,218 ЦПК
України, ст.520,652 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський завод важкого
машинобудування», ОСОБА_2 про заміну
боржника у зобов'язанні, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов