Справа № 133/3194/13-ц Провадження №
22-ц/772/873/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Городівський А. А.Категорія:
20Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Колоса
С.С., Якименко М.М.,при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі-проваджу будинку дійсним,
визнання права власності на земельну
ділянку та будинок з господарськими
прибудовами,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
ухвалу Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 30 грудня 2013
року,

у с т а н о в и л а :

ухвалою Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 30 грудня 2013
року цивільну справу за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі-продажу будинку дійсним та
визнання права власності залишено без
розгляду з підстав неявки в судове
засідання позивача повторно без
поважних причин.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши додержання вимог закону
при постановленні ухвали, її
законність і обґрунтованість, у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
виходячи із наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_6
про визнання договору купівлі-продажу
будинку дійсним та визнання права
власності, за правилами пункту 3
частини 1 статті 207 ЦПК України, суд
виходив із того, що позивач повторно не
з'явився без поважних причин у судове
засідання 30 грудня 2013 року, хоча про
розгляд справи повідомлявся завчасно
та належним чином.

Проте, до такого висновку суд дійшов
через невідповідність висновків
обставинам справи та суд вирішив це
питання через неправильне
застосування норм процесуального
права, що є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали суду.

Так, відповідно до частини 3 статті 169
ЦПК України у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
207 ЦПК України, за правилами якого суд
залишив без розгляду заяву, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

За правилами частини 1 статті 74 ЦПК
України та частин 1, 2 статті 76 цього
Кодексу судові виклики здійснюються
судовими повістками про виклик та
вручаються фізичним особам під
розписку. Розписка про одержання
судової повістки з поміткою про дату
вручення в той самий день особами, які
її вручали, повертається суду.

Отже, доказом повідомлення належним
чином особи про день, час та місце
судового засідання є розписка про
одержання судової повістки з поміткою
про дату вручення судової повістки.

Оскільки такої розписки в матеріалах
справи немає, як немає і інших
допустимих законом доказів
повідомлення про розгляд справи, то
відповідно немає підстав вважати, що
позивач у справі був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи.

Посилання в ухвалі суду на те, що
позивач повторно не з'явився у судове
засідання на 30 грудня 2013 року, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час і місце розгляду справи про що
свідчить копія реєстру почти
рекомендованої кореспонденції (а.с.27)
не ґрунтуються на вимогах закону,
оскільки копія реєстру почти
рекомендованої кореспонденція не є
допустимим доказом повідомлення особи
про розгляд справи.

З огляду на зазначене, висновок суду
про те, що позивач повідомлявся
завчасно та належним чином про розгляд
справи та повторно не з'явився в судове
засідання без поважних причин не
відповідає фактичним обставинам
справи, а тому підстав для застосування
положень пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК
України у суду не було.

Крім того, вирішуючи вказане питання
суд першої інстанції залишив без
розгляду цивільну справу, тоді як
положенням статті 207 ЦПК України
передбачено залишення без розгляду
заяви, а не залишення без розгляду
цивільної справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду першої інстанції, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

За таких обставин ухвала суду підлягає
скасуванню із направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду, оскільки судом при вирішенні
цього питання порушені норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 30 грудня 2013
року у цій справі скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
С.С. Колос

/підпис/
М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук