Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2080/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним за апеляційною скаргою ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» на рішення
Знам»янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 5 червня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року публічне
акціонерне товариства «Банк «Фінанси
та Кредит» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_6, ОСОБА_7 , у якому ( з
урахуванням зміни підстави та уточнень
позовних вимог), просило визнати
недійсним договір купівлі-продажу 88/100
часток нежитлової будівлі,
розташованої по АДРЕСА_1, укладений 27
січня 2011 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що зазначений
договір купівлі-продажу, посвідчений
приватним нотаріусом Знам»янського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
є недійсним, оскільки він не відповідає
вимогам закону ( ст.55 Закону України
«Про нотаріат», п.38 Інструкції про
порядок здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Мін»юсту України №20/5 від 03.03.3004
року, Положенню про єдиний реєстр
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна, затвердженому
наказом Мін»юсту України №31/5 від 09.06.1999
року), оскільки він був посвідчений за
наявності заборони відлучення та за
наявності арешту нерухомого майна, яке
було предметом договору, накладеного
на підставі ухвали Знам»янського
міськрайонного суду від 10.08.2010 року про
забезпечення позову в цивільній справі
№2-54/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Договір купівлі-продажу
укладений між батьком і донькою, яким
було достовірно відомо про арешт майна
продавця, накладений на підставі
судового рішення.

Свій законний інтерес позивач
обґрунтовував тим, що він позбавлений
можливості забезпечити задоволення
своїх вимог як кредитора за
зобов»язанням, в якому боржником є
особа, на майно якої було накладено
арешт, і яка незаконно відчужила його в
період дії заборони на відчуження та
арешту, накладеного судом.

Рішенням Знам»янського
міськрайонного суду від 5 червня 2014
року у задоволенні позову ПАТ «Банк
Фінанси та Кредит» відмовлено. Суд
виходив з того, що на час укладення
договору купівлі-продажу спірна
частина нежитлової будівлі під арештом
чи під забороною її відчуження не
перебувала, що підтверджується
інформацією з Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна
від 22.05.2014 року ( індексний номер
документа № 21987997), а тому позивач не
довів обставин, на які посилався як на
підставу для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати це рішення і
ухвалити нове, яким задовольнити позов,
через невідповідність висновку суду
першої інстанції обставинам справи,
недоведеність обставин справи, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вказує на те, що суд не перевірив
правомірність вилучення обтяження за
реєстраційним № 10211682 від 1.12.2010 року, у
той час як ухвала Знам»янського
міськрайонного суду від 31.08.2010 року про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих за ухвалою того ж суду
від 10.08.2010 року, не набрала законної
сили та була скасована ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18.02.2014 року. Суд також не
перевірив правомірності дій
державного виконавця щодо вилучення
обтяження ( реєстраційний № 9824555) 26.01.2011
року, зареєстрованого 14.05.2010 року на
виконання ухвали Знам»янського
міськрайонного суду від 28.04.2010 року про
забезпечення позову, постановленій у
цивільній справі № 2-54/10 ( про стягнення
кредитної заборгованості). Позивач
доводить, що ухвала Знам»янського
міськрайонного суду від 31.08.2010 року про
скасування заходів забезпечення
позову не набрала на момент вчинення
правочину (договору купівлі-продажу)
законної сили, а після його вчинення
була скасована судом апеляційної
інстанції, повернута на новий розгляд
до суду першої інстанції, який ухвалою
від 2.06.2014 року відмовив ОСОБА_6 у
задоволенні його заяви про скасування
заходів забезпечення позову. Не
набрало законної сили на момент
вчинення правочину і рішення
Знам»янського міськрайонного суду від
27.09.2010 року, яким зокрема були скасовані
заходи забезпечення позову, вжиті на
підставі ухвали того ж суду від 28.04.2010
року.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача
Волошину Н.Л., яка просила задовольнити
скаргу, заперечення представника
відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_12, який просив
її відхилити, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
колегія суддів вирішила, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
Знам»янського міськрайонного суду від
5.06.2014 року - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням
Знам»янського міськрайонного суду від
27.09.2010 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 8 лютого 2011 року, стягнута
солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 5 696 019,88 гривень, вирішене питання
розподілу судових витрат та скасовані
заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою від 28.04.2010 року, якою було
накладено арешт на належні ОСОБА_6
нежитлові приміщення, розташовані у
АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5, житловий будинок
з надвірними будівлями, розташований у
АДРЕСА_3, та на земельну ділянку за
адресою житлового будинку.

Ухвалою Знам»янського
міськрайонного суду від 10.08.2010 року
була задоволена заява ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» про забезпечення
позову та накладено арешт на все
належне ОСОБА_6, ОСОБА_9 і ОСОБА_10
майно. Ухвалою того ж суду від 31.08.2010
року були скасовані заходи
забезпечення позову у вигляді арешту
належного ОСОБА_6 майна. Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18.02.2014 року ухвала
Знам»янського міськрайонного суду від
31.08.2010 року була скасована з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, який ухвалою від 2.06.2014 року
відмовив ОСОБА_6 у задоволенні його
заяви про скасування арешту належного
йому майна, накладеного на підставі
ухвали суду від 10.08.2010 року.

27.01.2011 року відповідачі уклали
договір купівлі-продажу 88/100 часток
нежитлової будівлі - торгового центру,
загальною площею 737,9 кв.м ( разом з
підвалом - 878,4 кв.м), кадастровий номер
земельної ділянки 351600000:50:138:0017, яка
знаходиться у АДРЕСА_1, згідно з яким
ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_7 (його донька)
купила зазначене майно (т.2а.с.65-66).

На підставі рішення Знам»янської
міської ради від 11.11.2011 року № 656
зазначеному об»єкту нерухомості
присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1,- та
вирішено видати ОСОБА_7 свідоцтво про
право приватної власності на цілу
частину нежитлової будівлі - торгового
центру, загальною площею 737,9 кв.м по
АДРЕСА_1 замість договору
купівлі-продажу частки нежитлової
будівлі - торгового центру від 27.01.2011
року.

Відповідно до ч.11ст.153 ЦПК України
оскарження ухвали про скасування
забезпечення позову або про заміну
одного виду забезпечення іншим зупиняє
виконання цієї ухвали.

Зважаючи на те, що ухвала
Знам»янського міськрайонного суду від
31.08.2010 року про скасування заходів
забезпечення позову ПАТ «Банк Фінанси
та Кредит» до ОСОБА_6 та інших про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ( арешту всього належного
ОСОБА_6 майна) була скасована в
апеляційному порядку з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, який ухвалою від 2.06.2014 року
відмовив ОСОБА_6 у задоволенні його
заяви про скасування арешту, слід дійти
до висновку, що ухвала того ж суду від
10.08.2010 року про забезпечення позову
шляхом накладення арешту, зокрема, на
все належне ОСОБА_6 майно, є чинною до
цього часу, а тому на момент укладення
договору купівлі-продажу 88/100 часток
нежитлової будівлі - торгового центру
по АДРЕСА_1 від 27.01.2011 року існувала
заборона щодо здійснення права
розпорядження цим майном його
власником.

Заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи. На момент
вчинення відповідачами оспореного
правочину рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 27.09.2010 року
виконано не було.

Відповідно до ч.2ст.319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Діяльність власника може бути
обмежена чи припинена або власника
може бути зобов»язано допустити до
користування його майном інших осіб
лише у випадках і в порядку,
встановлених законом (ч.7 цієї статті).

Згідно із ч.1, 2 ст.13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов»язана утримуватися від дій, які б
могли порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що на момент
укладення договору купівлі-продажу від
27.01.2011 року ОСОБА_6 не мав права
розпоряджатися належним йому майном, а
тому укладений договір може бути
визнаний недійсним з підстав,
передбачених ч.1ст.215, ч.1ст.203 ЦК України.

Оскільки укладеним між
відповідачами договором зачіпаються
законні інтереси позивача, як
кредитора продавця майна, якому
законом надано право задовольнити свої
вимоги також і за рахунок належного
боржнику майна, позивач має право
захистити свій інтерес саме таким
способом, що передбачено ч.3ст.215 ЦК
України.

Отже, на розсуд колегії суддів,
наявність лише факту вилучення
обтяження з Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна
на момент вчинення правочину за
наявності вищенаведених обставин щодо
нечинності судового рішення про
скасування заходів забезпечення
позову на момент вчинення правочину у
зв»язку із його скасуванням
вищестоящою судовою інстанцією після
вчинення правочину не може бути
підставою для висновку про відсутність
заборони відчуження майна на момент
укладення договору купівлі-продажу, до
якого помилково дійшов суд першої
інстанції відмовляючи у задоволенні
позову.

Невідповідність висновку суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права
є, відповідно до п.п.3,4 ч.1ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення в
апеляційному порядку.

Наведене дає підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 88 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 5 червня 2014
року скасувати і ухвалити нове рішення,

Позов ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової
будівлі, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 27 січня 2011 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений
приватним нотаріусом Знам»янського
міського нотаріального округу ОСОБА_8

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
по 53 гривні 65 коп. у відшкодування
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: