Провадження № 2/522/3545/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 лютого 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні заяву позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди, упущеної вигоди,
моральної шкоди, судових витрат,
усунення перешкод у користуванні
квартирою та зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.12.2013
року звернулися до суду з позовом, який
доповнили 10.02.2014 року, до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної шкоди у розмірі
13 313,25 грн., упущеної вигоди в розмірі 80
000 грн., моральної шкоди у розмірі 25 000
грн., судових витрат у розмірі 230 грн.,
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
вказаною квартирою.

Разом з позовом позивачі надали
клопотання про забезпечення позову,
шляхом накладання арешту на квартиру
АДРЕСА_1, яка є спірною. Вимоги заяви
позивачі обґрунтовують тим, що це
необхідно для запобігання продажу
вказаної квартири.

В судове засідання з'явилася
позивачка ОСОБА_1, яка також є
представником позивача ОСОБА_2, яка
підтримала заяву про забезпечення
позову та просила накласти арешт на
404/1000 частини квартири АДРЕСА_1, яка на
праві спільної часткової власності
належить відповідачці.

В судове засідання відповідачка
ОСОБА_3 не з'явилася, хоча про час, дату
та місце судового засідання була
повідомлена належним чином у
встановленому порядку, чим позбавила
суд можливості вислухати її думку по
суті питання.

Виходячи із норми ч.1 ст. 153 ЦПК
України неявка відповідачки не створює
перешкод для вирішення питання про
розгляд вказаної заяви.

Суд, розглянувши заяву, яка
відповідає вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК
України, вивчивши позовну заяву та
додані до неї документи, прийшов до
наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивачі
звернулися до суду з позовом до
відповідачки, предметом спору якого є
стягнення матеріальної шкоди у розмірі
13 313,25 грн., упущеної вигоди в розмірі 80
000 грн., моральної шкоди у розмірі 25 000
грн., судових витрат у розмірі 230 грн.,
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
вказаною квартирою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачам належить 596/1000 частин
зазначеної квартири.

Твердження позивачів про те, що не
вжиття заходів забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим
у подальшому виконання рішення суду
вважаються судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В позові позивачі вказують на те,
що відповідачка своїми діями
спричинила їм значну матеріальну та
моральну шкоду, а також значний час
створює їм перешкоди у користуванні їх
власністю.

Враховуючи, що предметом позову
позивачів є стягнення з відповідачки
ні їх користь грошових коштів у
значному розмірі, суд приходить до
висновку щодо співмірності позовних
вимог та видами забезпечення позову,
які позивачі просять вжити.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов'язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані
до неї матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе задовольнити
заяву позивачів стосовно застосування
способу забезпечення позовних вимог до
розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення спору між Сторонами по суті,
необхідно накласти арешт на: 404/1000
частини квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно, а саме: 404/1000 частини квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
(м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) і заяву
відповідного зразка про накладання
арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.