Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/467/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний
суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

з
участю:

позивачки ОСОБА_1

представника
позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань у
м.Олевську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2013 року ОСОБА_1, звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3, в якому
просить суд, стягнути з відповідача на
її користь 145.92 грн., - у відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди,
внаслідок придбання ліків на
лікування, 4000.00 грн., - у відшкодування
заподіяної їй моральної шкоди та
стягнути понесені витрати при сплаті
судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1, посилається на те, що ОСОБА_3, є
її сусідом, вони проживають у АДРЕСА_1
та при зустрічах відповідач
систематично ображає її, принижує її
честь і гідність та погрожує. Такі
випадки мали місце: 28.01.2012 року, близько
22-ї години; 27.05.2012 року, близько 21-ї
години; 02.07.2012 року, близько 07-ї години
та 19.05.2013 року, близько 19.40 години.
Вказаними діями відповідача їй завдано
моральної шкоди, яку вона оцінила в 4000.00
грн., які і просить стягнути з
останнього.

У судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_2, який діє на
підставі доручення, заявлені вимоги
позивачки підтримали у повному обсязі,
із підстав, що наведені у позовній
заяві. Просять суд задовольнити позов
ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3, у судовому
засіданні відносно позову заперечував,
посилаючись на те, що дійсно між ним та
позивачкою ОСОБА_1, 28.01.2012 року, близько
22-ї годині, біля під'їзду будинку
АДРЕСА_1 виник словесний конфлікт, під
час якого між ним і ОСОБА_1, ніяких
протиправних дій з його боку не було
вчинено. Він зробив лише зауваження
позивачці про те, що навіщо вона в 25-ти
градусний мороз відкриває вхідні двері
до їхнього під'їзду в будинку де вони
разом проживають як сусіди, підперши
двері цеглиною, оскільки до будинку
проникає холод, після чого відкинувши
цеглину від дверей пішов до свого
будинку. 27.05.2012 року та 19.05.2013 року
позивачки він не міг бачити взагалі,
так як в ці дні знаходився на роботі в
м.Київ, де працює водієм тролейбусу
(а.с.36,37). 02.07.2012 року, близько 07 годині
він спав, так як приїжджає із м.Київ
додому об 22 годині, втомленим і бачити
позивачку також не міг. Моральної шкоди
своїми діями ОСОБА_1, завдати не міг,
оскільки внаслідок своїх дій для
позивачки не наставали наслідки в яких
полягає моральна шкода. У зв'язку з чим
просить суд відмовити позивачці у
задоволенні її позовних вимог за їх
безпідставністю.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, надала суду свідчення про те, що
вона перебуває у цивільному шлюбі із
ОСОБА_3 Вони разом проживають в АДРЕСА_1.
Разом із ними проживає і її сестра
ОСОБА_5 Так дійсно 28.01.2012 року вона
будучи у вказаній квартирі чекала на
ОСОБА_3, який повертався із м.Київ де
працює водієм тролейбусу. Цього ж дня,
близько 22-ї години вона бачила у вікно
та чула, як її співмешканець ОСОБА_3,
зробив зауваження сусідці ОСОБА_1, щодо
відкривання останньою дверей під'їзду
у морозну погоду та підпирання дверей
цеглиною, так як до приміщення будинку
проникає холод. Після чого відкинувши
цеглину ОСОБА_3, зайшов до будинку.
Будь-яких дій з боку ОСОБА_3, до ОСОБА_1,
вона не бачила та не чула. 27.05.2012 року і
19.05.2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, бачити
взагалі не могла, так як в ці дні він
знаходився на роботі в м.Київ. 02.07.2012
року, близько 07 годині ОСОБА_3,
відпочивав (спав) разом із нею, так як
приїжджає із м.Київ додому об 22 годині,
втомленим.

Свідок ОСОБА_5, у судовому засіданні
надала суду показання про те, що вона
проживає разом із своєю сестрою ОСОБА_4,
та її співмешканцем ОСОБА_3, у квартирі
АДРЕСА_1. Так 19.05.2013 року, об 22 годині
вона зустрічала на ст.Білокоровичі
ОСОБА_3, який повертався із м.Київ де
працює водієм тролейбусу. Цього ж дня, і
у вказаний час, вони повертаючись разом
додому по дорозі до будинку АДРЕСА_1,
тобто до місця свого проживання
будь-кого не зустрічали і ОСОБА_1, не
бачили. Будь-яких дій з боку ОСОБА_3, до
ОСОБА_1, вона не бачила і не чула.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6, надав суду показання про те, що
він є сином позивачки ОСОБА_1 Йому мати
декілька разів дзвонила по телефону, де
у розмові повідомляла його про те, що її
сусід ОСОБА_3, систематично ображає її.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши
матеріали справи та подані сторонами
докази, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову ОСОБА_1, до ОСОБА_3,
про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди слід
відмовити виходячи із наступного.

Так предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених Цивільним процесуальним
Кодексом України.

Статтею 60 ЦПК України крім того
покладено обов'язок доказування і
подання доказів сторонами. Із
зазначеної статті слідує, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до статті 1166 ЦК України
загальними підставами
відповідальності за завдану майнову
шкоду є майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Заявляючи позов, позивачка посилалася
на статті 15, 16, 23 ЦК України, як правову
основу позовних вимог, пов'язаних з
заподіянням їй моральної шкоди
внаслідок завдання їй душевних
страждань, яких вона зазнала у зв'язку
із поведінкою її сусіда ОСОБА_3, де між
останнім та ОСОБА_1, тривалий час
існують неприязні відносини.

Разом з тим, позивачка не надала суду
доказів винної поведінки відповідача,
яка призвела до завдання їй
матеріальної та моральної шкоди, як
підстави для їх відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України встановлено
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду і зазначено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовуються
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою статті 1167 ЦК України.

Таким чином ч.1 ст.1167 ЦК України
встановлює загальне правило,
відповідно до якого відповідальність
за заподіяння моральної шкоди настає
за наявності загальної підстави -
наявності моральної (немайнової) шкоди,
а також за наявності всіх основних умов
відповідальності, а саме:
неправомірної поведінки, причинного
зв'язку та вини заподіювача. Проте, під
час судового розгляду встановлено, що
між сторонами фактично існує спір з
приводу збереження тепла у будинку, в
якому проживають сторони та
відповідно, здійснення його належного
утримання, у зв'язку із чим, враховуючи
відсутність в матеріалах справи
належних та допустимих доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог, суд приходить до висновку про
відмову позивачці у задоволенні
позову.

Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наведеного та керуючись
ст.21,55,129 Конституції України,
ст.ст.16,23,1166,1167 ЦК України,
ст.ст.3,10,11,15,57,60,88,179,209,212-218 ЦПК України,
суд -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди -
відмовити.

Рішення суду може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області, протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: В. В. Волощук