Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4371/14
Головуючий у 1 інстанції: Ткачов О.М.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 11 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні нерухомим
майном.

У позові зазначалось, що 04.03.2013 року
позивачкою була придбана
приватизована квартира в АДРЕСА_1. Їй
було повідомлено, що сарай переходить у
власність наймача квартири і окремій
приватизації не підлягає. Сарай
самовільно зайняла відповідачка і
користується ним. Звільнити сарай вона
відмовилась.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд визнати законною
належність сараю за квартирою АДРЕСА_1.
ОСОБА_4 передати сарай в користування
мешканцям квартири АДРЕСА_1 та стягнути
з відповідачки судові витрати.

Рішенням Краснолиманського міського
суду Донецької області від 11 серпня 2014
року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення апелянта, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 04.03.2013 року ОСОБА_3
придбала квартиру АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Краснолиманської
державної нотаріальної контори
Семеновою І.М. 04 квітня 2013 року за
реєстровим №833, право власності на яку
зареєстровано в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно 04.04.2013 року за
№2015434 (а.с. 7,8).

Із цього договору купівлі-продажу
вбачається, що об'єктом купівлі -
продажу була тільки зазначена
квартира, відомостей про купівлю
позивачкою разом з квартирою сараю чи
його частини не міститься.

Із інформаційного листа директора СЕЗ
м. Красний лиман №67 від 05.09.2013 року та
викопіровки із плану будівництва
кварталу вбачається, що згідно
проектної документації, в житловий
комплекс по АДРЕСА_1 входять: літ. А-2
будинок, земельна площа 417 кв. м, літ. Б
сарай, земельна площа 136 кв. м, літ. В
прибудинкова територія 1401 кв. м. Також
зазначено, що сарай призначений для
господарських потреб мешканців цього
будинку.

В судовому засіданні апеляційного
суду ОСОБА_3 пояснила, що вона купила
квартиру, яка була приватизована
попередніми власниками, власники
квартир цього двоповерхового будинку
користуються кожний, виділеною їм
часткою в зазначеному сараї.

Вона не зверталася до місцевих органів
влади і їй не відомо на балансі якої
юридичної особи перебуває спірний
сарай та які частки його виділялися для
користування мешканцям будинку (чи
приватизувалися) та на підставі яких
документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартир у дво-або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Так, за правилами ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" суть приватизації
державного житлового фонду полягає у
відчуженні на користь громадян
України, тобто у їх власність як
квартир (будинків), кімнат у квартирах
та одноквартирних будинків, де
мешкають два і більше наймачів, так і
належних до них господарських споруд і
допоміжних приміщень (підвалів, сараїв
тощо) цього фонду. Допоміжні приміщення
відповідно до ч. 2 ст. 10 указаного Закону
стають об'єктами права спільної
власності співвласників будинку
одночасно з приватизацією квартир, що
засвідчується свідоцтвом про право
власності на квартиру.

Рішенням Конституційного Суду
України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004
визначено, що власник (власники)
неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

У той же час, звертаючись з вимогами
про визнання законною належності сараю
за квартирою АДРЕСА_1 та передачу цього
сараю в користування власникам цієї
квартири, позивачка фактично просить
про усунення їй перешкод в
користуванні зазначеним сараєм, який
належить на праві сумісної власності
всім власникам квартир зазначеного
будинку. При цьому вона не заперечує,
що кожний із власників квартир цього
будинку користується виділеною їм
часткою в зазначеному сараї. Тобто, у
позивачки відсутні підстави для
усунення перешкод у користуванні всім
сараєм, оскільки він належить на праві
сумісної власності всім власникам
квартир зазначеного
багатоквартирного будинку та
позивачкою не надано суду технічної
документації на цей сарай з
визначенням її частки.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволені зазначених
позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснолиманського
міського суду Донецької області від 11
серпня 2014 року по цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: