Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого-судді Борис О.Н.,
при секретарі Хазієвій Т.В., без
присутності осіб, які беруть участь у
справі, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною
заявою, в якій просила розподілити між
нею та відповідачем спільну сумісну
власність, набуту під час спільного
сімейного життя, та визнати за нею
право власності на 2/3 частки квартири
АДРЕСА_1, а за відповідачем визнати
право власності на автомобіль марки KIA
SOUL 2011 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

В обґрунтування позову позивач
вказала, що з відповідачем по справі
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
під час якого ними були придбані
автомобіль марки KIA SOUL 2011 року випуску
та двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Власниками квартири у
правовстановлюючих документах вказані
позивач, відповідач та їх спільна
малолітня дочка, кожному належить по 1/3
частці вказаної квартири. Після
припинення шлюбних відносин, сторони
перестали вести спільне господарство,
мешкають окремо. У добровільному
порядку спір вирішити не надалось
можливим, тому позивач змушена
звернутись до суду.

Сторони у судове засідання не
з'явились, надали заяви про розгляд
справи у їх відсутність, позивач -
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила їх задовольнити,
відповідач - позов визнав у повному
обсязі.

Проаналізувавши обставини справи, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі. До такого висновку суд
приходить на підставі з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12 червня
2013 року було розірвано. За час
перебування у шлюбі, подружжям було
спільно нажито та придбано майно:
квартира та автомобіль.

Так, згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 13624014 від
19.02.2007 року, квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, кожному по 1/3
частці (а.с. 24). 30 квітня 2011 року на
підставі договору купівлі-продажу
автомобіля із використанням
банківського кредиту, подружжям був
придбаний автомобіль марки KIA SOUL 2011
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 (а.с. 20-23).

Суд погоджується з доводами позивача,
що спірна квартира та автомобіль були
придбані у шлюбі, що знаходить
підтвердження в матеріалах справи та
не спростовано відповідачем.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2
суд приходить до висновку, що вимоги є
обґрунтованими та законними, оскільки
ст. 60 СК України встановлено, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. У разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором, що
передбачено ч. 1 ст. 70 СК України.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 16 ЦК України, особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212, 213, 215, 256
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя
задовольнити.

Розділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільну
сумісну власність, набуту під час
спільного сімейного життя.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 2/3
частини квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль KIA SOUL 2011 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис