АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/189/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Маліновська В.М. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Кулікової С.В, Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю: представника позивача
ЧередниченкоГ.О.

відповідача
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києві від 4 червня 2013 року у
справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-Страхування» до ОСОБА_5, ОСОБА_6
про відшкодування шкоди в порядку
регресу.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду з
вищезазначеним позовом вказував на те,
що у червні 2007 року між ними та ОСОБА_7
було укладено договір страхування
майнових інтересів відносно
транспортного засобу - автомобіля «Nisan
Primera». У липні 2007 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода
учасником якої був застрахований
транспортний засіб. Винним у ДПТ було
визнано ОСОБА_5 У результаті ДТП
автомобіль ОСОБА_7 отримав технічні
пошкодження. Згідно акту
товарознавчого дослідження була
встановлена вартість матеріального
збитку, з урахуванням якого було
зроблено розрахунок страхового
відшкодування до виплати, а саме - 97 489
гривень, які були перераховані
страхувальнику. Що і є підставою для
звернення до відповідача як винної
особи в порядку регресних вимог.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 4 червня 2013 року позов
було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО - Страхування» грошові кошти у
розмірі виплаченого страхового
відшкодування - 97 486 гривень.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну
скаргу де ставив питання про
скасування рішення суду та
постановлення нового, за яким
відповідальність по регресному
відшкодуванню повинна бути покладена
на співвідповідача ОСОБА_6. Вказуючи
при цьому на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав
подану апеляційну скаргу та просив суд
її задовольнити. Представник позивача
не визнав подану апеляційну скаргу,
заперечував проти її задоволення.

ОСОБА_6 ( відповідач) повідомлявся про
розгляд справи в порядку вимог ст. 77
ЦПК України. У судове засідання не
з'явився, заяву про зміну місця
знаходження до суду не надав. Колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у його відсутність в силу вимог
ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що 27.07. 2007 року приблизно о
06:00 год. на автодорозі Київ-Одеса (124 км.)
відбулась ДТП за участю автомобілів
ЗАЗ державний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_5, та «Nisan Primera»
державний номер НОМЕР_2, що належав на
праві власності ОСОБА_7 під керуванням
ОСОБА_6

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 01 жовтня 2007 року
ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження
у справі закрито у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

19 червня 2007 року між ЗАТ
«ПРОСТО-Страхування» та ОСОБА_7 було
укладено договір добровільного
страхування транспортних засобів,
згідно з яким було застраховано
транспортний засіб «Nisan Primera» д.н.
НОМЕР_2 на суму страхового
відшкодування 142 486 гривень, за
страховими подіями «пошкодження»,
«незаконне заволодіння» з франшизою
«0» по обох випадках.

30 липня 2007 року ОСОБА_7 звернувся до
страхової компанії з повідомленням про
настання страхового випадку, в якому
вказав про подію, що сталася за участю
застрахованого автомобіля «Nisan Primera»,
під керування ОСОБА_6 та автомобіля ЗАЗ,
водій якого з місця ДТП зник.

14 серпня 2007 року страховою компанією
було складено розрахунок страхового
відшкодування №7644, за яким сторони
також визначили вартість
ліквідаційних залишків в розмірі 45
тисяч гривень та розмір страхового
відшкодування - 97 486 гривень, які у
відповідності до розпорядження № 7370
від 03.09.2007 року були перераховані на
ремонт автомобіля «NisanPrimera» д.н. НОМЕР_2,
власник ОСОБА_7

Суд першої інстанції задовольняючи
позов виходив з положень ст. 27 ЗУ «Про
страхування» та ст. 993 ЦК, зазначаючи
при цьому, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток. А
відтак з урахуванням наданих до суду
доказів вважав вимоги позивача
доведеними та такими що підлягають
задоволенню.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Апелянт звертаючись до суду зі скаргою
вказував на те, що суд покладаючи
матеріальну відповідальність у
повному розмірі на нього помилково
посилався на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, та дійшов невірного висновку
стосовно того, що обставини
встановлені постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2007 року доказуванню
не підлягають. Не взявши до уваги те, що
апелянт (правопорушник) не був
присутнім при розгляді
адміністративної справи і зазначені
обставини викладені в постанові не
доводились ним.

Колегія суддів вважає, зазначені
доводи апеляційної скарги такими, що
не ґрунтуються на нормах діючого
законодавства та матеріалах справи.

Так як у відповідності до постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 01.10.2007 року ОСОБА_5 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження
у справі закрито у зв'язку з
закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності. У
прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5
було відмовлено. Прокуратурою м. Києва
та Шевченківського району м. Києва
останньому було повідомлено про
відсутність підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування. При цьому
матеріали адміністративної справи
також містили у собі пояснення водія (
апелянта), де зазначались обставини
щодо ДТП.

А відтак, посилання суду першої
інстанції на зазначену вище постанову
суду, як доказ у справі з посиланням на
положення ст. 61 ЦПК України є
правомірними.

Також апелянтом вказувалось на те, що
суд неповно дослідив всі належні
докази у їх сукупності і взаємозв'язку,
не призначив необхідні експертні
дослідження у справі, що потребують
спеціальних знань (не досліджував
схему ДТП, яка була відсутня в
адміністративному матеріалі) та дійшов
помилкового висновку відносно
обставин ДТП.

Зазначені вище доводи апеляційної
скарги, на думку колегія суддів
спростовуються висновком судової
транспортно - трасологічної та
автотехнічної експертизи від 31.01.2013
року яка проводилась в рамках даної
справи ( т. 1 а.с. 196 - 202), який також
досліджувався судом першої інстанції
при постановленні судового рішення. Т а
не містив у собі обставин, які б
вказували на відсутність вини
відповідача ( апелянта).

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують та не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції при
постановленні судового рішення були
допущені порушення норм матеріального
права які призвели до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування рішення суду з доводів
викладених в апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києві від 4 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: