ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві ДАНИЛЮК ОЛЬГИ
БОРИСІВНИ про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
акту опису та арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
до суб'єкту оскарження про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
акту опису та арешту майна.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 вимоги скарги
підтримала, просила їх задовольнити,
пояснивши, що 1.10.2013 року старший
державний виконавець Данилюк О.Б. в
квартирі скаржника здійснила опис та
арешт майна, як вона вказала належного
ОСОБА_2 Однак дії суб'єкту оскарження
були незаконними, поскільки вона
відкрила виконавче провадження на
підставі виконавчого листа, який не
містить номеру; старшим державним
виконавцем не встановлена назва
стягувача, в самій постанові значиться
як ТОВ „МБК „Сіленд", так і ТОВ
„Сіленд"; вона не направила копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження боржнику, чим позбавила
ОСОБА_2 права добровільно сплатити
кошти стягувачу за рішенням суду; опис
та арешт був здійснений щодо майна, яке
належить іншим особам проживаючим в
даній квартирі; акт опису та арешту був
складений в супереч інструкції про
проведення виконавчих дій не на
спеціальному бланку. Тому просить
визнати такі дії старшого державного
виконавця незаконними, скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження та акт опису та арешту
майна.

Суб'єкт оскарження: старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Данилюк О.Б. в судовому засіданні
вимоги скарги не визнала, пояснивши, що
всі її дії по даному провадженню
відповідали вимогам чинного
законодавства і будь-яких порушень з її
боку не було.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що вимоги
скарги необхідно задовольнити з
наступних підстав.

Згідно ч.1, ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

3.11.2013 року скаржник ОСОБА_2 направив
до суду дану скаргу, про що свідчить
штамп поштового відділення зв'язку
(а.с.12), яка була зареєстрована в
Дарницькому районному суді м. Києва
4.11.2013 року, що підтверджується
відбитком штампу суду (а.с.1).

У відповідності до ст.7 Закону України
„Про державну виконавчу службу"
працівник органу державної виконавчої
служби зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності
порушення прав громадян та юридичних
осіб, гарантованих Конституцією
України, законами України.

Як передбачено ч.1, ст.6 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Як встановлено у судовому засіданні,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 21.02.2013 року було стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ТОВ „МБК „Сіленд" 20
000 грн. поворотної фінансової допомоги,
214 грн. 60 коп. судового збору, а всього
20214 грн. 60 коп. Дане рішення набрало
законної сили 17.07.2013 року. 27.08.2013 року
Дарницьким районним судом м. Києва було
видано виконавчий лист №2-5923/13 по
вказаній цивільній справі (а.с.5-6) і
переданий до відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
для виконання за заявою стягувача
(а.с.4).

Згідно ч.2, ст.25 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частина 5 цієї ж ст.25 Закону України
„Про виконавче провадження" наголошує,
що копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

2.09.2013 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Данилюк О.Б. винесла постанову про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом (а.с.7).
Доказів, які б містили інформацію про
направлення боржнику ОСОБА_2 копії
зазначеної постанови, судові сторонами
не надано. Ствердження суб'єкту
оскарження про направлення і вручення
боржнику зазначеного копії
процесуального документу, не знайшли
свого підтвердження у судовому
засіданні. Представник скаржника
стверджувала, що боржник копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження не отримував і був
позбавлений 7-денного терміну на
добровільне виконання рішення суду.
Дані показання на день розгляду справи
ні чим не спростовані.

Як наголошує ч.1, ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.1, ст.27 Закону України
„Про виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

У відповідності до ч.1-2; 5, ст.52 Закону
України „Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Однак 1.10.2013 року старшим державним
виконавцем Данилюк О.Б. було складено
акт про опис та арешт майна боржника
(а.с.7), за яким було арештовано майно, що
знаходилось в квартирі ОСОБА_2

Аналізуючи докази, зібрані у
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що поскільки в судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження обставини отримання
боржником ОСОБА_2 копії постанови
старшого державного виконавця про
відкриття вказаного виконавчого
провадження, що є порушенням положення
ст.25 Закону України „Про виконавче
провадження", і позбавленням боржника
права на добровільне виконання рішення
суду, тому дії суб'єкту оскарження
необхідно визнати незаконними, а
вказана постанова підлягають
скасуванню. Також підлягає скасуванню
і зазначений вище акт з приводу
порушення процедури добровільного
виконання рішення суду і передчасного
початку примусового виконання.

Згідно ст.388 ЦПК України при
задоволенні вимог даної скарги зі
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Данилюк О.Б.
необхідно стягнути 243 грн. 60 коп.
судового збору, від якого був
звільнений скаржник при зверненні до
суду.

Керуючись ст.10; 11; 60; 209-210 ЦПК України,
на підставі ст.383-388 ЦПК України, ст.6; 11;
25; 27; 52 Закону України „Про виконавче
провадження", ст.7 Закону України „Про
державну виконавчу службу", суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Данилюк О.Б. щодо винесення постанови
від 2.09.2013 року про відкриття
виконавчого провадження та акту опису
та арешту майна боржника від 1.10.2013 року
протиправними.

Скасувати постанову від 2.09.2013 року
про відкриття виконавчого провадження
та акт опису та арешту майна боржника
ОСОБА_2 від 1.10.2013 року, винесені старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві ДАНИЛЮК ОЛЬГОЮ
БОРИСІВНОЮ.

Стягнути з старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Данилюк О.Б. на користь держави 243 грн. 60
коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя :