________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа
№ 1512/2-1366/11
Провадження № 2/520/526/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Одеської
міської ради про виділ частки із
домоволодіння у самостійний об»єкт
нерухомості, про визнання права
власності на самостійне
будинковолодіння, про усунення
перешкод у користуванні власністю, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення порядку користування
земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю і відшкодування моральної
шкоди,

Встановив,

ОСОБА_1 у 2007 році звернувся до суду
з позовом про виділення в натурі
належної йому на праві власності 14
частини будинковолодіння по АДРЕСА_1,
про зобов»язання ОСОБА_2 на членів його
родини не чинити перешкод у
користуванні власністю. Надалі позивач
уточнював свої вимоги і в судовому
засіданні представники ОСОБА_1
підтримали такі вимоги: виділити
ОСОБА_1 в натурі 14 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок
загальною площею 112,4 кв.м., в тому числі
житловою - 59,9 кв.м.; стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію
вартості 1,8 кв.м.; зобов»язати ОСОБА_2 не
чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні
права власності на майно, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 позов брата не визнав і заявив
зустрічні вимоги про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою площею 756 кв.м. по АДРЕСА_1
відповідно до фактично існуючого
порядку користування. Надалі ОСОБА_2
уточнив свої вимоги і в судовому
засіданні просив визначити порядок
користування земельною ділянкою
відповідно до ідеальних часток сторін
у домоволодінні.

ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_2) є власником
житлового будинку по АДРЕСА_2. Будинок з
надвірними спорудами розташований на
суміжній до ділянки ОСОБА_1 і ОСОБА_2
ділянці. ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом знесення навісу до прибудови
літ.»А1» по АДРЕСА_1. Позов ОСОБА_3 було
об»єднано зі справою за позовом ОСОБА_1
Надалі ОСОБА_3 свої вимоги доповнила і
вимагала зобов»язати ОСОБА_1 знести
прибудову літ.»А1» і стягнути з ОСОБА_1
на її користь моральну шкоду, розмір
якої вона визначила у суму 80000 грн.

Представник Виконкому Одеської
міської ради до суду не з»явився, про
час та місце слухання справи
сповіщений.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив
матеріали справи, оглянув спірну
земельну ділянку і будівлі на місці,
вислухав пояснення експертів і
встановив наступне:

Житловий будинок з надвірними
спорудами АДРЕСА_1 належить на праві
власності в порядку спадкування:
ОСОБА_1-14 частина на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
3.10.2002 року, ОСОБА_2 - 34 частини на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 3.10.2002 року.
Спадковий будинок має 51,8 кв.м.
загальної площі, в тому числі 38 кв.м. -
житлової; надвірні споруди у вигляді
цистерни, мостіння, огорожі. Будівлі і
споруди по АДРЕСА_1 були розташовані на
земельній ділянці площею 534 кв.м., яка у
встановленому законом порядку
надавалась для індивідуального
житлового будівництва у 1953 році
батькові сторонам по справі.

На сьогодні у користуванні ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка
загальною площею 756 кв.м. по АДРЕСА_1. На
цій ділянці розташовані житловий
будинок літ.»А» з прибудовою літ.»а1»,
мостіння, цистерна, огорожі та
самочинні будівлі у вигляді: житлових
прибудов літ.»А1,А2»,»а4»,а6», веранди
літ.»а3», тамбура «а5», сараїв літ.»З,Л»,
двоповерхового гаражу літ.»Ж», тамбура
з підвалом літ.»ж», навісів літ.»Б,И,К».

ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_2) є власником 13
частини домоволодіння АДРЕСА_2 і
користувачем земельної ділянки площею
440 кв.м., що межує з ділянкою
користувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ОСОБА_1 просить суд виділити йому в
натурі 14 частину житлового будинку
літ.»А» по АДРЕСА_1; визнати за ним -
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок, який складається з 14 частини
літ.»А», прибудов літ.»А1,А2»,»а6»,
веранди літ.»а3», тамбура «а5»,
загальною площею 112,4 кв.м., в тому числі
житловою - 59,9 кв.м.; стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію
вартості 1,8 кв.м.; зобов»язати ОСОБА_2 не
чинити перешкод йому - ОСОБА_1 у
здійсненні права власності на 14
частину житлового будинку літ.»А»,
посилаючись на небажання співвласника
ОСОБА_2 поділити будинок в
добровільному порядку та стверджуючи,
що технічно можливо поділити житловий
будинок літ.»А» між співвласниками
відповідно до ідеальних часток
співвласників, що спільне користування
будинком не є можливим, що самочинні
будівлі і споруди відповідають діючим
будівельним, санітарним і
архітектурним нормам та правилам.

ОСОБА_2 позов брата в частині визнання
права власності на самочинні будівлі
не визнав, стверджуючи, що ці будівлі
порушують його права щодо права
власності на 34 частини будинку літ.»А»
і щодо права на користування земельною
ділянкою. ОСОБА_2 надав до суду позов
про визнання порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між
співвласниками будинку відповідно до
ідеальних частин.

ОСОБА_3 вимагає зобов»язати ОСОБА_1
знести самочинно зведену житлову
прибудову літ.»А1», стверджуючи, що
прибудова не відповідає вимогам
будівельних норм і правил - будівля
зведена по межі між суміжними
ділянками і порушує її -ОСОБА_3- право на
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_2.

На обґрунтування своїх вимог сторони
посилались на правовстановлюючі
документи на житлові будинки і споруди
(свідоцтва про право на спадщину),
виписку з рішення виконкому Одеської
міськради від 1953 року про відведення
земельної ділянки під індивідуальне
житлове будівництво площею 534 кв.м., акт
визначення меж ділянки від 16.03.1959 року,
рішення Київського райвиконкому за 1978
рік «Про прийняття в експлуатацію
будинку АДРЕСА_1», письмову згоду
користувачів суміжних земельних
ділянок на прийняття в експлуатацію
самочинних будівель ОСОБА_1, технічний
висновок, виготовлений у 2007 році КП
«Прохідник» про можливість збереження
самочинних будівель по АДРЕСА_1,
узгодження від 2007 року щодо можливості
прийняти в експлуатацію самочинних
будівель по АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 від
управління архітектури та
містобудування, міськСЕС (висновок
зупинено до вирішення спору судом),
управління ГУ МЧС України в Одеській
області, управління інженерного
захисту міста і розвитку узбережжя,
висновок №2438 судової
будівельно-технічної експертизи,
виконаної експертами ОНДІСЕ 26.04.2012
року, висновок повторної судової
будівельно-технінчої експертизи №390403,
виготовлений 26.09.2013 року експертами ТОВ
ОФ «Инюг-Експертиза», технічні
паспорти на домоволодіння за 1986 р., 1999
р., 2007р. зі схемами земельної ділянки і
планами будинку.

При наведених обставинах суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не підлягають
задоволенню у повному обсязі з таких
підстав:

Ст.358 ЦК України визначає, що «право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхню
згодою». Суд встановив, що власник 14
частини житлового будинку (ОСОБА_1) без
письмової згоди співвласника (ОСОБА_2)
зробив прибудови до спільного
житлового будинку.

Право користування земельною ділянкою
по АДРЕСА_1 у сторін по справі виникло
на підставі ч.2 ст.377 ЦК України - до
особи, яка придбала у власність будівлю
або споруду (її частину) переходить
право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування. У
даному випадку земельна ділянка площею
534 по АДРЕСА_1 у встановленому законом
порядку в 1953 році була надана для
індивідуального житлового будівництва
ОСОБА_5 Земельна ділянка по АДРЕСА_1, що
перебуває у користуванні ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 має площу у розмірі - 756 кв.м. Суд
не отримав доказів того, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 мають будь-які правові підстави
для володіння і користування земельною
ділянкою площею 222 кв.м.

Співвласник має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності. Однією з
правових форм такого розпорядження є
право співвласника на виділ у натурі
частки із спільного майна. Ст.364 ЦК
України закріплює право співвласника
на виділ в натурі його частки із майна,
яке знаходиться в спільній частковій
власності, якщо річ є подільною. Разом з
тим, не підлягають поділу об»єкти
нерухомого майна, до складу яких
входять самочинно збудовані об»єкти
нерухомого майна. До житлового будинку
літ.»А» зроблені обома співвласниками
самочинні прибудови.

Ст.376 ЦК України встановлює, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу, або із
істотним порушенням будівельних норм і
правил. У даному випадку самочинні
прибудови літ.»А1,А2, а3,а4,а5,а6»
побудовані без належно затвердженого
проекту та дозвільних документів зі
сторони органів місцевого
самоврядування і частково на земельній
ділянці, на яку відсутні документи щодо
її відведення. Суд не отримав доказів,
що питання прийняття в експлуатацію
самочинних будівель по АДРЕСА_1
розглядалось інспекцією державного
будівельно-архітектурного контролю за
заявою ОСОБА_1 або ОСОБА_2 (ОСОБА_1 надав
тільки узгодження щодо можливості
прийняття в експлуатацію житлових
прибудов).

Щодо позовних вимог про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до вимог ст.376 ЦК право на
звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинно
збудованого об»єкта нерухомості мають
органи державної влади і органи
місцевого самоврядування. У випадку
порушення прав інших осіб право на
звернення до суду належить таким
особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (ст.391
ЦК).(роз»яснення містяться в п.5
Постанови №6 Пленуму ВССУ від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами статті 376 ЦК України). ОСОБА_3 ні в
позові ні в поясненнях в судових
засіданнях не зазначила які її права
порушує самочинно зведена житлова
прибудова літ.»А1» по АДРЕСА_1.

Правовідносини, що виникли між
сторонами з приводу визнання права
власності на самочинні будівлі, виділу
частки із спільного майна, усунення
перешкод у здійсненні права власності,
визначення порядку користування
земельною ділянкою регламентовані
ст.ст.358,364,376,377 ,391 ЦК України, ст.88 ЗК
України, ЗУ «Про основи
містобудування», «Про архітектурну
діяльність».

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову
до ОСОБА_2, виконкому Одеської міської
ради про виділ частки із домоволодіння
у самостійний об»єкт нерухомості, про
визнання права власності на самостійне
будинковолодіння, про усунення
перешкод у користуванні власністю.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову
до ОСОБА_1 про визначення порядку
користування земельною ділянкою.

ОСОБА_3 відмовити у задоволенні позову
до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю і відшкодування моральної
шкоди,

Рішення може бути оскаржене до
Одеського апеляційного суду через
Київський райсуд м.Одеси протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Калашнікова О.І.