Справа № 369/187/14-ц
Провадження № 2/369/767/14
У Х В А Л А

іменем україни

04.02.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
Волчко А.Я. ,

за участю секретаря
Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків.

04 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності.

Сторони в судове засідання не
з'явились, проте їх неявка не
перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з
неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову слід залишити без
задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити в подальшому
неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на
можливість, а не обов'язок суду
забезпечити позов, при чому відповідно
до вимог законодавства це можливо за
умови, що з матеріалів справи чи самої
заяви про забезпечення позову
вбачається, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини
справи, доводи викладені у заяві ОСОБА_1
про забезпечення позову, суд не вбачає
підстав для задоволення
вищезазначеної заяви на даній стадії
судового процесу, оскільки не надано
доказів, які підтверджують, що за
ОСОБА_2 зареєстроване будь-яке рухоме
та нерухоме майно на яке необхідно
накласти арешт і що він має намір
відчужити належне йому майно з метою
уникнення обов'язку щодо відшкодування
збитків позивачу у разі задоволення
позову, а також не обґрунтовано
необхідність застосування обраного
позивачем виду забезпечення позову.

Проте, позивач вправі повторно
звернутися з даною заявою до суду після
надання доказів, які підтверджують
обсяг і вартість майна, що належить
відповідачеві на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Я. Волчко