Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №290/675/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання
Крижанівській М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Романівського районного суду
Житомирської області від 19.08.2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Романівського районного
суду Житомирської області від 19.08.2014
року заяву ОСОБА_2 задоволено
частково. Ухвалено додаткове рішення,
яким закрито провадження у справі в
частині позовної вимоги „про
залишення дітей на вихованні батька".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить дану
ухвалу скасувати та постановити
додаткове рішення в частині визначення
місця проживання неповнолітніх дітей.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу та визначення
місця проживання неповнолітніх дітей.

Рішенням Романівського районного суду
Житомирської області від 15.07.2014 року
шлюб, зареєстрований між сторонами
розірвано. Позовна вимога щодо
визначення місця проживання дітей
судом не була вирішена.

31.07.2014 року ОСОБА_2 подала заяву про
винесення додаткового рішення в
частині невирішених судом позовних
вимог.

Вирішуючи дану заяву, суд 1-ї інстанції
дійшов висновку про наявність підстав
для закриття провадження у справі в
частині позовної вимоги „про
залишення дітей на вихованні батька",
посилаючись на п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна, мотивуючи таким.

Відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення.

Системний аналіз норм ч.1,3,5 ст.220 ЦПК
України дозволяє дійти висновку, що в
результаті розгляду такої заяви суд
або ухвалює додаткове рішення по
справі або відмовляє в його ухваленні.

Всупереч вимогам процесуального
закону суд 1-ї інстанції помилково
закрив провадження у справі,
посилаючись на те, що справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Крім того, слід зазначити, що визнання
відповідачем позову не є тотожним
поняттю відсутності спору. Відповідач
ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду
справи пояснив, що між ним та
позивачкою дійсно досягнуто
домовленості про визначення місця
проживання дітей. Оскільки позивачка
виїжджає на проживання до Російської
Федерації, а діти приймають участь у
спортивних змаганнях, в тому числі і з
виїздом за межі України, тому для
здійснення ним представницьких
функцій щодо дітей, факт їхнього
проживання з ним повинен бути
закріплений судовим рішенням.

Враховуючи наведене, ухвала суду
підлягає скасуванню з переданням
питання на новий розгляд до суду 1-ї
інстанції.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Романівського районного суду
Житомирської області від 19.08.2014 року
скасувати, передати питання на новий
розгляд до суду 1-ї інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: