Справа № 130/3551//13-ц Провадження №
22-ц/772/420/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Порощук П.П.Категорія:
57Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Вінницької області
у складі: головуючого - судді
Панасюка О.С., суддів Іванюка М.В.,
Камзалова В.В., з участю секретаря
Руденко О.М, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на бездіяльність головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Троїцької К.Г., за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 20 грудня 2013
року, -

встановила:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з цією скаргою, відповідно до якої
вимагав визнати протиправною
бездіяльність головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Троїцької К.Г., виражену у: тривалому
невиконанні понад 1 рік 7 місяців та 23
дні рішення Апеляційного суду
Вінницької області від 9 вересня 2011
року в частині вжиття невідкладних
заходів щодо усунення загрози його та
його сім'ї життю, здоров'ю, майну шляхом
демонтажу та перенесення ємностей для
зберігання паливно-мастильних
матеріалів АЗС ПП «Адіс» в м. Жмеринка
відповідно до Державних будівельних
норм; неподання письмових звернень до
вищестоящих органів ДВС щодо наявності
асигнувань на виконання судового
рішення стосовно демонтажу цих
ємностей; не розроблення плану
подальшої процедури проведення робіт
щодо демонтажу ємностей та не
залучення до цих робіт відповідних
спеціалістів; тривалому
незатвердженні та не узгодженні
перевірки документів, що отримані нею
для здійснення виконавчого
провадження, - локальних кошторисів;
неприйняття рішення по заяві ОСОБА_2
від 13 лютого 2013 року та не здійснення
комісійної перевірки фактичного
виконання керівництвом АЗЗ ПП «Адіс»
перенесення ємностей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів. Також
просив зобов'язати головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Троїцьку К.Г.
здійснити перевірку листа директора
АЗЗ ПП «Адіс» про фактичне перенесення
ємностей для паливно-мастильних
матеріалів; звернутись до суду з
вимогою щодо зміни та встановлення
способу і порядку виконання
виконавчого листа про демонтаж
ємностей АЗЗ ПП «Адіс» шляхом їх
демонтажу за рахунок власника АЗЗ ПП
«Адіс»; зробити нові заявки (тендерні
пропозиції) щодо демонтажу зазначених
ємностей, про що оголосити у засобах
масової інформації.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 20 грудня 2013
року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, неповне з`ясування обставин, що
мають значення для справи, просив
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та ухвалити нову, якою визнати
протиправною бездіяльність головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Троїцької К.Г.,
виражену у: тривалому невиконанні
рішення Апеляційного суду Вінницької
області від 9 вересня 2011 року; неподанні
до вищестоящих органів ДВС відповідних
документів щодо визначення асигнувань
на виконання рішення суду в період з 1
січня 2013 року по 23 січня 2013 року та з 12
листопада 2013 року по 22 листопада 2012
року, не проведення відповідних робіт
щодо демонтажу ємностей АЗЗ ПП «Адіс»;
не надсилання на узгодження і
перевірку документів, отриманих
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Троїцькою К.Г. для
виконання виконавчого провадження
документів (локальних кошторисів), до
вищестоящих органів; не перевірці
звернень боржника щодо фактичного
виконання судового рішення та невжиття
заходів до нього по цих неправдивих
зверненнях.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

П. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України передбачено, що
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що державним виконавцем належним
чином вчинялись дії по виконанню
судового рішення у відповідності до
приписів Закону України «Про виконавче
провадження», у встановлені у ньому
строки, зокрема, строк здійснення
виконавчого провадження, без
урахування часу відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження, не
перевищував шести місяців.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» відповідно до
ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 383, 384 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи. Скаргу може бути подано до
суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.
Про подання скарги суд повідомляє
відповідний відділ державної
виконавчої служби не пізніше
наступного дня після прийняття її
судом.

Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
учасниками виконавчого провадження є:
державний виконавець, сторони,
представники сторін, прокурор,
експерти, спеціалісти, перекладачі,
суб'єкти оціночної діяльності -
суб'єкти господарювання.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» №14
від 26 грудня 2003 року роз`яснено, що
учасник виконавчого провадження
(особа, залучена до проведення
виконавчих дій), який звернувся до суду
зі скаргою, заявою (поданням), бере
участь у їх розгляді як заявник, а інші
учасники цього провадження, прав і
обов'язків яких безпосередньо
стосується зазначене звернення, - як
заінтересовані особи.

Відповідно до статей 1, 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Крім того, виконання судових
рішень - це заключна стадія цивільного
процесу, а саме заключний етап у
процесі реалізації захисту цивільних
прав.

Таким чином, завданням Державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинення таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положення ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду.

Зі змісту ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і у повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, враховуючи принцип
змагальності цивільного судочинства
та забезпечення права на судовий
захист всіх сторін виконавчого
провадження, на права і обов'язки яких
може вплинути судове рішення, суд
першої інстанції порушив порядок,
встановлений для розгляду скарги
стягувача ОСОБА_2, оскільки не залучив
до участі у справі в якості
заінтересованої особи боржника у
виконавчому провадженні - ПП «Адіс».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду підлягає
скасуванню, а питання про визнання
протиправною бездіяльності державного
виконавця передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 20 грудня 2013 року
скасувати.

Питання про визнання протиправною
бездіяльності головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Троїцької К.Г. передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: