АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ апеляційного
провадження:22-ц/796/2052/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Новак
А.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф. 13 січня
2014 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва в складі :

Головуючого - Лапчевської О.Ф.

Суддів - Слободянюк С.В., Корчевного Г.В.

при секретарі - Лужецька І.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_3.

представників відповідача - Гаєвська
Н.І., Крох О.С., Матвійчук Р.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 19 листопада
2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
аудиторська група» про зміну
формулювання причини звільнення та
стягнення вихідної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 19 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено (а.с.94-98).

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість. Вказує на те, що
судом не враховано, що він звільнений з
посади директора з розвитку ТОВ
«Міжнародна аудиторська група» на
підставі ст.. 38 КЗпП України 20.09.2012 року,
однак 19.09.2012 року ним було подано до
адміністрації підприємства заяву про
звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП
України, що не було враховано
роботодавцем при видачі наказу про
звільнення. Крім того, відповідачем
постійно порушувалися строки виплати
заробітної плати. Просив рішення суду
скасувати, та постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з»явились в судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з слідуючих підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
станом на 19 вересня 2013 року 2012 року
позивач мав прізвище «ОСОБА_3», яке
змінив на прізвище «ОСОБА_3» відповідно
до свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого 26
листопада 2012 року Заводським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції.

19 вересня 2012 року ОСОБА_3. було подано
заяву до генерального директора ТОВ
«Міжнародна аудиторська група»
Гаєвської Н.І. про звільнення на
підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, у
зв»язку із затримкою виплати
заробітної плати у вересні 2012 року
(а.с.6-71).

Відповідно до наказу №101-к від 20
вересня 2013 року «Про звільнення з
роботи ОСОБА_3» вбачається, що ОСОБА_3
директора з розвитку було звільнено за
власним бажанням відповідно до ст.. 38
КЗпПУкраїни на підставі заяви від
19.09.2012 року.

При ознайомленні з наказом ОСОБА_3
зазначив про непогодження з таким
формулюванням, про що здійснив на ньому
відповідний письмовий запис.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив того, що
позивачем в порушення вимог ст.. 60 ЦПК
України не доведено ті обставини на які
він посилається.

Доводи апелянта на порушення
відповідачем строків виплати
заробітної плати колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вказане
спростовується матеріалами справи, а
саме відповідно до наказу який було
видано генеральним директором ТОВ
«Міжнародна аудиторська група» від
28.08.2006 року №110 «Про затвердження
Правил внутрішнього розпорядку,
Положень про підрозділи, Посадову
інструкцію головного бухгалтера», яким
у тому числі було затверджено
«Положення про оплату праці
працівників товариства «Міжнародна
аудиторська група» строк виплати
заробітної плати становить виплату
авансу до 20 числа поточного місяця,
остаточна заробітна плата за
відпрацьований місяць виплачується до
05 числа місяця наступного за
відпрацьованим.

З вказаним положенням позивача було
ознайомлено, про що свідчить його
власноручний підпис на оригіналі
вказаного положення(а.с.72). Крім того, як
вбачається з матеріалів справи, факт
наявності проміжків часу між виплатою
авансу та виплатою заробітної плати, що
перевищує 16-ть днів зумовлений
виплатою заробітної плати у строки
раніше ніж обумовлені Законом та
«Положення про оплату праці
працівників ТОВ «Міжнародна
аудиторська група», а також у зв'язку з
виплатою заробітної плати напередодні
святкових і вихідних днів, на які
припадала виплата заробітної плати.
Так аванс за вересень 2012 рік був
виплачений позивачу 19 вересня 2012 року
при встановленні виплати у строк,
встановлений у «Положенні про оплату
праці працівникам ТОВ «Міжнародна
аудиторська група», а заробітна плата
за серпень 2012 року була виплачена 31
серпня 2012 року.

Вказані обставини не підтверджують
факт порушень умов трудового
законодавства відповідачем щодо
строків виплати заробітної плати у
вересні 2012 року, на які посилався
позивач у своїй заяві про звільнення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позову та постановив
законне та обґрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 19 листопада 2013 року -
залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: