Справа №127/2785/14-ц
Провадження № 6/127/280/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі

Головуючого судді Борисюк І.Е.

За участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Собчука Валентина Васильовича
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2014 року до Вінницького міського
суду Вінницької області звернувся
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Собчук Валентин Васильович із
поданням про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Вінницького
районного суду Вінницької області №
2-1062/2011 від 12.01.2012 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПП «Автопарк» боргу
в сумі 168 112, 65 гривень. 17.01.2012 року
боржнику було направлено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано строк для добровільного
виконання до 18.01.2012 року. Станом на
10.02.2014 року боржником не вжито ніяких
заходів, які б свідчили про намір
виконати рішення суду.

Вище викладене й стало підставою для
звернення державного виконавця до суду
про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України до виконання ним своїх
зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції Собчук
В.В. не з'явився, хоча про час та місце
розгляду подання повідомлявся
завчасно та належним чином. В
прохальній частині подання зазначено
про розгляд подання без його участі.

Розглянувши подання, суд приходить до
висновку, що в його задоволенні слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції перебуває виконавче
провадження № 31188210 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1062,
виданого 12.01.2012 року Вінницьким
районним судом Вінницької області, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП
«Автопарк» завданої матеріальної
шкоди в сумі 164 442, 65 гривень, а також
судових витрат в сумі 3 670, 00 гривень.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод зазначено, що
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
і до таких обставин віднесено, зокрема,
наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачено право державного
виконавця на звернення до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче
провадження» закріплює заходи
примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункта «г» п. 11.1.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, подання державного
виконавця, зокрема, має містити
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань.

Отже, з погляду значення
словосполучення «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.
1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання.
Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст .10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання».

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження 17.01.2012 року.

З подання, поданого головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції Собчуком
В.В., вбачається відсутність належних
доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням. Суду не надано
доказів того, що боржник може виїхати
за межі України, не виконавши вказані
зобов'язання.

Враховуючи вищевказані обставини і
зважаючи на положення вказаних норм,
суд приходить до переконання про
відсутність достатніх підстав для
задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 2
протоколу № 4 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод,
Законом України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити головному державному
виконавцю відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції Собчуку
Валентину Васильовичу в задоволенні
подання про тимчасове обмеження
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: