Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:
Ізвольській С.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_3 звернулася з
позовом до відповідача - ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовані
наступними обставинами.

З відповідачем - ОСОБА_2 позивач
перебувала у фактичних шлюбних
стосунках з серпня 2003 року, від яких
мають двох малолітніх синів:
ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час діти проживають та
зареєстровані разом з позивачем, як і
відповідач, який зареєстрований разом
з ними.

В силу стосунків, які склалися між
сторонами, позивач звернулася до суду з
позовом про стягнення аліментів на
утримання дітей.

02 листопада 2010 року Дарницьким
районним судом м. Києва її позовні
вимоги про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 були задоволені частково,
аліменти були стягнуті лише на одну
дитину - старшого сина ОСОБА_4 в розмірі
800 гривень щомісячно, починаючи з 19.08.2010
року до досягнення дитиною повноліття,
і відмовлено у стягненні аліментів на
другу дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 19.08.2011 року ОСОБА_2
було визнано батьком другого сина -
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке
набрало законної сили 18.10.2011р.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 23 липня 2012 року з
ОСОБА_2 на користь позивачки було
стягнуто аліменти на утримання другого
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600
грн. щомісячно , починаючи з 19.08.2010 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 01.08.2013 року було зменшено розмір
аліментів , які підлягають стягненню з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_6 до 400 грн., починаючи з 13
квітня 2012 року.

За вищевказаними рішеннями судів
позивач отримала виконавчі листи,
надала їх для примусового виконання до
ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції м. Києва, де наразі
триває виконавче провадження.

Проте, відповідач несвоєчасно і не
в повному обсязі виконує рішення судів.

Державні виконавці неодноразово
складали довідки - розрахунки про
розмір заборгованості по сплаті
аліментів зі сторони ОСОБА_2

Так, згідно розрахунку Державного
виконавця Дніпровської ДВС
Дніпровського РУЮ м. Києва станом на
01.02.2014 року заборгованість по сплаті
аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4 складала 6400 грн.,
а згідно розрахунку державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м.
Києва станом на 01.02 2014 року
заборгованість по сплаті аліментів
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_6 складала 8800 грн.

ОСОБА_2 за його особистою заявою
ніде не працює.

Після оформлення ним пенсії у
березні 2014року, державний виконавець
надіслала розпорядження до Управління
ПФУ у Дніпровському районі м. Києва для
звернення пропорційного стягнення
аліментів з пенсії ОСОБА_2

У вказаних розпорядженнях
державного виконавця була вказана
заборгованість ОСОБА_2 окремо по
кожному виконавчому листу станом на
01.04.2014 року.

З травня 2014 року позивач почала
отримувати аліменти на утримання
дітей, які стягують з пенсії боржника.

Пенсію ОСОБА_2 отримує мінімальну -
1100 грн., стягнення з пенсії не може
перевищувати 50% її розміру, хоча за
рішенням суду ОСОБА_2 повинен
сплачувати на двох малолітніх дітей
суму в розмірі 800 грн.

Відповідно, рішення суду не
виконується належним чином.

Відповідно до ст. 196 Сімейного
Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи , яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду , одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно розрахунків позивача, сума
неустойки ( пені) за прострочення
відповідачем сплати аліментів за
період з 01.11.2012 року по 01.04.2014 року по
рішенню суду на утримання сина ОСОБА_4
складає 20 764 грн.

Сума неустойки ( пені) за
прострочення відповідачем сплати
аліментів за період з 01.052012 року по
01.04.2014 року по рішенню суду на утримання
сина ОСОБА_6, згідно розрахунку
позивача, складає 36 456 грн.

Саме цю суму на підставі ч. 1 ст. 196 СК
України представник позивача,
підтримавши у судовому засіданні
позовні вимоги, просив стягнути з
відповідача.

Відповідач у судовому засіданні
позов не визнав, зазначивши, що він
сплачував аліменти в повному обсязі у
період часу до листопада 2012 року, поки
мав можливість, що підтвердив
квитанціями. Пояснив, що в свій час в
рахунок сплати аліментів подарував
позивачці та дітям квартиру, проте, не
зазначив у договорі дарування про те,
що квартира передається саме в рахунок
аліментів; на даний час аліменти
нараховуються з його пенсії, як єдиного
джерела доходів, тому позов вважає
безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Наданий позивачем розрахунок пені
наданий за період часу з 01.11.2012 року по
01.04.2014 року, не може бути взятий судом до
уваги, оскільки сума боргу за кожен
попередній місяць додана до суми боргу
за наступний місяць, що не відповідає
правовим позиціям Верховного Суду
України.

Пеня за прострочення сплати
аліментів розраховується судом в
межах вказаного строку у наступний
спосіб: пеня (неустойка) нараховується
на всю суму несплачених аліментів
(заборгованості) за кожен день
прострочення її сплати; при цьому, сума
неустойки рахується за кожен окремий
місяць.

Отже, при щомісячній сплаті
аліментів сума неустойки (пені)
визначається у розмірі одного відсотка
від суми аліментів за кожен день
прострочення.

Враховуючи вказаний спосіб
розрахунку, наявну в матеріалах справи
довідку - розрахунок заборгованості по
аліментам на утримання дитини ОСОБА_4
№2250 від 07.02.2014р. головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Києві Рибалко І.М., - сума пені становить
5524 грн. 00 коп.

Враховуючи вказаний спосіб
розрахунку, наявну в матеріалах справи
довідку - розрахунок заборгованості по
аліментам на утримання дитини ОСОБА_8
№2250 від 07.02.2014р. головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Києві Рибалко І.М., - сума пені становить
2 920 грн. 00 коп.

Отже, позовні вимоги про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів підлягають частковому
задоволенню, - в сумі 6 444 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
оскільки позивач була звільнена від
сплати судового збору, з відповідача у
розмірі пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог але не менше
розміру, передбаченого Законом України
«Про судовий збір» - 243, 60 грн., судовий
збір слід стягнути в дохід держави.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.ст. 180, 195, 196 СК України, ст.
ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-209, 211, 212-215, 218, 222, 223, 294
ЦПК України, суд -

в
и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів в сумі 6 444 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом
десяти днів після його проголошення в
судовому засіданні, а учасниками
судового розгляду, які не брали участь
у справі протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ: