Броварський міськрайонний суд
№ провадження 2/361/703/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Білик Г.О.

при секретарях
Наумець І.А., Гончар О.А., Семенець Н.Ю.,

Кондратенко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Київській області,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди. Заявлені вимоги обгрунтовує тим,
що уклала з відповідачем попередній
договір купівлі-продажу від 18 червня 2011
року та відповідно до умов договору
внесла забезпечувальний платіж та
щомісячні платежі на загальну суму 168 520
грн. 00 коп. Відповідач натомість
зобов'язувався ввести будинок в
експлуатацію до 20 січня 2012 року, але
цього не зробив, про що свідчить
складений відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення від 01
грудня 2011 року про порушення ним вимог
містобудівного законодавства.
Виходячи з цього, просить стягнути з
відповідача у відшкодування
матеріальної шкоди кошти в сумі 305 890
грн. 57 коп., штраф в сумі 1 500 грн.
передбачений умовами попереднього
договору, моральну шкоду в сумі 10 000
грн., витрати на правову допомогу в сумі
5 300 грн. та витрати пов'язані зі сплатою
судового збору в сумі 3 654 грн.

Позивач та її представник - ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов підтримали, з
викладених в позовній заяві підстав.

Відповідач та третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, про його
проведення повідомлені, відповідно до
ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області в судове засідання
не з'явився, направив на адресу суду
письмові пояснення, в яких зазначив, що
відповідач здійснював будівельні
роботи самовільно без розробленої та
затвердженої у встановленому порядку
проектної документації, про що було
складено припис з вимогою припинити
будівельні роботи. Оскільки інспекцією
були вжиті всі засоби впливу по
усуненню відповідачем містобудівного
законодавства, які не принесли
бажаного результату, то вони змушені
були звернутися до суду з позовом про
зобов'язання ОСОБА_3 знести об'єкт
самовільного будівництва, а саме:
індивідуальний двоповерховий
житловий будинок з цокольним та
мансардним поверхом, який будується за
адресою: АДРЕСА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, повно та всебічно
з'ясувавши обставини в справі,
об'єктивно дослідивши докази, що мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, знаходить
позов таким, що не підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

18 червня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено попередній договір купівлі-
продажу. Відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язувалася не пізніше 20 лютого 2012
року придбати у ОСОБА_3 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 48 кв. м. або майнові права на
зазначену квартиру за ціною, що
еквівалентна 25 864 доларів США за
офіційним курсом НБУ, а саме 206 136 грн. 08
коп.

На підтвердження дійсних намірів щодо
укладення договору, ОСОБА_2 передала
відповідачу забезпечувальний платіж в
сумі 4 000 доларів США, що на день
укладення попереднього договору
становило 31 880 грн. за офіційним курсом
НБУ. Решту коштів зобов'язувалася
вносити рівними частинами щомісяця
протягом 24 місяців в сумі, що
еквівалентна 911 доларів США (7260 грн. 67
коп.) на визначений рахунок до
двадцятого числа кожного місяця,
починаючи з 20 липня 2011 року. Судом
встановлено, що на виконання умов
договору позивачем сплачені кошти в
сумі 168 520 грн. ( 21 091, 36 доларів США).

Попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Законом може бути
встановлено обмеження щодо строку
(терміну), в який має бути укладений
основний договір на підставі
попереднього договору. Істотні умови
основного договору, що не встановлені
попереднім договором, погоджуються у
порядку, встановленому сторонами у
попередньому договорі, якщо такий
порядок не встановлений актами
цивільного законодавства. Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору, а
якщо форма основного договору не
встановлена, - у письмовій формі ( ч. 1 ст.
635 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України
сторона, яка необгрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п. 10 попереднього
договору відповідач зобов'язувався
ввести в експлуатацію зазначений
будинок до 20 січня 2012 року, але цього не
зробив.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про адміністративне
правопорушення № 570 від 01 грудня 2011
року на ОСОБА_3 накладено штраф в сумі
850 грн. за порушення вимог
містобудівного законодавства. Та
винесено припис № 53 про зупинення з 01
грудня 2011 року будівельних робіт до
оформлення проектної, дозвільної
документації на виконання будівельних
робіт в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що набуло
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку від 04
травня 2005 року земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6.

Листом від 17 травня 2013 року за підписом
міського голови Сапожко І.В.
підтверджено, що будівельні роботи по
АДРЕСА_1 проводяться самочинно без
затвердженої проектної документації.
Та зазначено, що станом на 14 травня 2013
року містобудівні умови і обтяження
забудови зазначеної земельної ділянки
не надавалися.

Згідно положень ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.
Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п. 11 переднього договору
у разі коли договір купівлі-продажу не
відбудеться з вини (не введення об'єкту
в експлуатацію в термін передбачений
договором) продавця ОСОБА_3, зазначена
сума забезпечувального платежу та інші
платежі повертаються покупцю ОСОБА_2 В
цьому разі ОСОБА_3 має додатково
сплатити штраф у розмірі 1 500 грн.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав
споживачів» споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт (надання послуг) і вимагати
відшкодування збитків, якщо виконавець
своєчасно не приступив до виконання
зобов'язань за договором або виконує
роботу так повільно, що закінчити її у
визначений строк стає неможливим.

22 жовтня 2012 року позивач направила на
адресу відповідача лист, в якому
зазначила, що поштовий переказ на
повернення забезпечувального платежу
в сумі 31 880 грн., свідчить про намір
припинити договірні відносини, а тому
пропонує зустрітися в офісі
приватного нотаріус для повного
вирішення питання про припинення
договірних відносин. Але позасудовим
чином це питання так і не було вирішено.

П. 18 попереднього договору передбачено,
що ОСОБА_3 гарантує відсутність
будь-якого обману чи інше приховування
фактів, які б мали значення та були
свідомо прихованими.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Частиною другою зазначеної статті
передбачено відповідальність для
сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Виходячи з наведеного, в судовому
засіданні було встановлено, що
правочин вчинено під впливом обману,
оскільки на час укладення попереднього
договору, позивач не була повідомлена,
що об'єктом договору є самочинне
будівництво, а тому з відповідача
необхідно стягнути збитки у подвійному
розмірі в сумі 305 890 грн. 57 коп., штраф
відповідно до п. 11 попереднього
договору в сумі 1 500 грн., та моральну
шкоду, яка полягає в душевних
хвилюваннях пов'язаними з введенням її
в оману та неможливість отримати житло,
на яке вона розраховувала в сумі 2 000
грн, оскільки такий розмір моральної
шкоди, буде відповідати засадам
розумності та справедливості.

Щодо відшкодування витрат на правову
допомогу в розмірі 5 300 грн., то в цій
частині слід відмовити, оскільки
представником позивача не надано
належних доказів, відповідно до
Положення про форму та зміст
розрахункових документів
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000р. № 614, сплати коштів позивачем -
представнику ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею судові витрати, а тому з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору в
сумі 3 654 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 10 ЗУ «Про захист прав
споживачів», ст. ст. 202, 203, 212, 215-216, 230, 376,
626, 631, 632, 635, 657 ЦК України, Постанова
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.2012 року, ст. ст.
10-11, 31, 60, 79, 84, 88, 213 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої порушенням умов
попереднього договору купівлі-продажу
від 18 червня 2011 року про зобов'язання
ОСОБА_2 придбати у ОСОБА_3 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 48 кв.м., посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстраційний номер № 2361 в сумі 305 890
(триста п'ять тисяч вісімсот дев'яносто)
грн. 57 коп., штраф в сумі 1 500 (одна тисяча
п'ятсот) грн. 00 коп. та моральну шкоду в
сумі 2 000 грн. та судовий збір в сумі 3 654 (
три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Г.О.
Білик