Справа № 1316/1860/12
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/99/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя
Шумська Н.Л.

судді:
Шандра М.М., Приколота Т.І.

секретар Олексів О.А.

особи, які беруть участь у справі:
Данчишин Й.А., ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу Приватної агрофірми «Нива» в
особі директора Данчишина Й.А. на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 24 квітня 2013
року у справі за позовом Приватної
агрофірми «Нива» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
скасування реєстрації права власності
на квартиру, виселення з квартири,
визнання права власності на квартиру
та зобов»язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 24 квітня 2013 року
у позові Приватної агрофірми «Нива» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОКП ЛОР «БТІ
та ЕО» про скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
скасування реєстрації права власності
на квартиру, виселення з квартири,
визнання права власності на квартиру
та зобов»язання до вчинення дій
відмовлено.

Рішення суду оскаржила Приватна
агрофірма «Нива» в особі директора
Данчишина Й.А. В апеляційній скарзі
вказує, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, будинок
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі
Приватної агрофірми «Нива». На
підставі розпорядження №8 від 19.11.2007
року органом приватизації
Лисиничівської сільської ради 22.11.2007
року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею квартири 46,6
кв.м., а також коморою в підвалі площею
30, 80 кв.м. Однак, всупереч розпорядженню
№30 від 24.02.1997 року Агроспілка «Нива»,
яким передбачено продати ОСОБА_3 - кв. 17
загальною площею 43,00 кв. м. орган
приватизації Лисиничівської сільської
ради прийняв рішення про приватизацію
квартири №17 загальною площею 46,6 кв.м.
та коморою в підвалі площею 30,8 кв.м.,
хоча ні Агроспілка «Нива», ні її
правонаступник - Приватна агрофірма
«Нива» не приймали будь яких рішень
щодо продажу ОСОБА_3 АДРЕСА_1 загальною
площею 46, 6 кв. м., а також комори в
підвалі площею 30, 8 кв. Рішенням
виконавчого комітету Лисиничівської
сільської ради №64 від 28 квітня 2010 року
скасовано розпорядження органу
приватизації Лисиничівської сільської
ради №8 від 19.11.2007 року та листом ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» № 12073 від 11.01.2011 року
повідомлено Приватну агрофірму «Нива»,
що внесено запис у реєстраційну справу
за адресою АДРЕСА_1 про скасування
розпорядження органу приватизації
Лисиничівської сільської ради №8 від
19.11.2007 року. Відтак, є всі підстави
вважати, що судом не повно досліджено
докази у справі та безпідставно
відмовлено у задоволенні позовних
вимог. Просить рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 24 квітня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
з»ясувавши обставини справи та доводи
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, відповідно до ст.303
ЦПК, під час апеляційного розгляду
справи перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Зазначаючи про незаконність рішення
суду першої інстанції апелянт вказує
про порушення норм процесуального та
матеріального права, не доведення
обставин, які мають значення по справі
та які суд вважав встановленими.

У доводах апеляційної скарги
посилається на розпорядження №30 від
24.02.1997року Агроспілки «Нива», яким
передбачалось продати шість
двокімнатних квартир у 18-ти
квартирному будинку АДРЕСА_1
працівникам Агроспілки, зокрема ОСОБА_3
АДРЕСА_1, загальною площею 43кв.м.
Житловий будинок був зданий в
експлуатацію, згідно розпорядження
голови Пустомитівської районної
державної адміністрації 11.05.2007року №257
затверджено Акт державної приймальної
комісії від 20.04.2007року про прийняття в
експлуатацію 18-ти квартирного
житлового будинку в АДРЕСА_1.
Замовником будівництва вказано
приватну агрофірму «Нива». Таким чином
апелянт вважає, що перебуваючи на
балансі позивача, будинок належить
Агрофірмі «Нива». Відтак свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
видане відповідачам у 2007році слід
скасувати та визнати право власності
на це майно за позивачем.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність права власності за
позивачем щодо спірної квартири та
недоведеність на підставі належних та
допустимих доказів набуття майнових
прав позивача на будинок вцілому.

На час завершення будівництва об»єкту
нерухомості та прийняття його в
експлуатацію у 2007році діяли норми ЦК
України, зокрема ч.2 ст.331 ЦК право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки тощо) виникає з
моменту завершення будівництва. Якщо
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту
державної реєстрації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону виникає з моменту державної
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Згідно ст.182 ЦК України право власності
та інші речові права на нерухоме майно,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

З системного аналізу норм ЦК України
слідує висновок, що після прийняття
будинку в експлуатацію позивач міг
набути право власності на житловий
будинок, його частину чи окреме житлове
приміщення (квартиру) лише з часу
державної реєстрації.

Оскільки такої державної реєстрації
права за позивачем не відбулося,
відсутні законні підстави вважати
позивача власником нерухомого майна.

Приватизація спірного майна відбулась
в порядку приватизації державного
(комунального) майна, з чого слідує
набуття права на спірне житлове
приміщення сільською громадою
(довідчий власник Лисиничівська
сільська рада Пустимитівського
району).

По це також зазначено в ухвалі
Апеляційного суду Львівської області
від 01.04.2010року, якою залишено без змін
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 12.11.2009року
про відмову в задоволенні позову ПАФ
«Нива» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним ордеру на квартиру АДРЕСА_1,
скасування розпорядження органу
приватизації №8 від 19.11.2007року та
виселення сім»ї ОСОБА_4 з квартири. Ці
судові рішення мають преюдиційне
значення при розгляді даної справи.

Крім того, Апеляційним судом
постановлялась окрема ухвала
01.04.2010року про встановлені судом
порушення під час приватизації спірної
квартири. Суд зазначив, що внаслідок
неналежного контролю з боку органів
місцевого самоврядування ордер на жиле
приміщення було видано не виконавчим
комітетом ради, а ПАФ «Нива».

Вказана окрема ухвала була врахована
прокурором Пустомитівського району
Львівської області, який відреагував
протестом від 21.04.2010 року, зазначаючи,
що ордер ОСОБА_3 належало видавати
виконавчому комітету сільської ради, а
не ПАФ «Нива».

Таким чином, судом та прокурорською
перевіркою встановлено набуття у
власність спірного житлового
приміщення після його здачі в
експлуатацію у власність
територіальної громади, не приватної
агрофірми.

Відтак внутрішні акти директора ПАФ
«Нива» (накази і розпорядження),
винесені до набуття права власності на
нерухоме майно, які стосуються
розпорядження квартирами спірного
будинку не мають правового значення та
не можуть слугувати доказами
обґрунтованості позову.

Зазначені обставини та наявні докази в
сукупності свідчать про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарг щодо необхідності судового
захисту порушеного права власності ПАФ
«Нива» у спосіб скасування свідоцтва
про право власності за ОСОБА_3 та
визнання права власності за ПАФ «Нива».

Крім норм, які регулюють набуття права
власності ЦК України, позивач також
покликається у позовній заяві на ст.392
ЦК, згідно якої власник майна може
пред»явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати документа,
який засвідчує його право власності.
Однак суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про не набуття
позивачем права власності на спірне
нерухоме майно, відтак ця норма як і
інші на які покликається позивач, не
обґрунтовує підставність позову.

Кожна особа, згідно ст.3 ЦПК України, має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Однак, вказуючи про
порушення права, зокрема права
власності, позивачем не доведено,
згідно ст..61ЦПК наявність обставин та
законних підстав вважати його
суб»єктом права власності на спірне
нерухоме майно.

Квартира АДРЕСА_1 приватизована в
порядку приватизації державного
житлового фонду». Видано свідоцтво про
право власності (спільна сумісна) на
ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.12) 19.11.2007року, вчинено
державну реєстрацію права власності
22.11.2007року (а.с.13).

Порушення Лисиничіською сільською
радою при приватизації спірної
квартири носять формальний характер та
не свідчать про набуття права на спірне
майно за позивачем.

У разі наявності спору щодо первинного
набуття майна у власність місцевої
громади (сільська рада), позивач вправі
вирішити спір у передбаченому законом
судовому порядку із залученням органу
приватизації.

З врахуванням матеріалів справи та
встановлених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
про відсутність підстав для
задоволення вимог позивача. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
обґрунтованих висновків суду. Тому на
підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Приватної агрофірми
«Нива» в особі директора Данчишина Й.А.
відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 24 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення й
може бути оскаржене протягом 20-ти днів
шляхом подання на неї касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Т.І. Приколота

М.М. Шандра