Провадження № 2/712/624/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого
судді - Мельник І.О.

при секретарі -
Аліценко О.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Черкаської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Черкаської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно. В
обґрунтування своїх вимог вказував, що
він є єдиним спадкоємицем за заповітом
всього майна, яке належало його
батькові, ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси (заповіт
складений 20.01.2003 року). Заява про
прийняття спадщини подана 21 червня 2013
року у встановлений законодавством
термін. Інші спадкоємці із заявами про
прийняття чи відмову від спадщини до
нотаріальної контори не зверталися. До
складу спадкового майна входить
частина будинку з надвірними
спорудами, розташована за адресою
АДРЕСА_1 та земельні ділянки,
розташовані за тією ж адресою, надані
для будівництва та обслуговування
вищевказаного будинку, господарських
будівель та споруд, розміром 0,0490 га, та
для ведення садівництва, розміром 0,0525
га.

Вказаний житловий будинок з надвірними
спорудами належав позивачу та
померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності, виданого органом
приватизації Соснівського
райвиконкому м. Черкаси.

Згідно правовстановлюючих документів
на землю, державні акти на земельні
ділянки площею 0,0490 га і 0,0525 га видані на
ім'я позивача. Відомостей про наявність
померлого ОСОБА_2, як ще одного
співвласника цих земельних ділянок,
містяться лише в додатку до державного
акту, який відповідно до ст. 19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
витягу з Державного земельного
кадастру, не відноситься до
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

Як наслідок, позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельні ділянки, що
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Дахнівська, 19, розміром 0,0490 га і 0,0525 га,
що залишилася після смерті ОСОБА_2,
через відсутність документу, що
підтверджує право власності на вказану
земельну ділянку. Враховуючи
викладене, позивач просить визнати за
нею право власності на вказані вище
земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просила задоволити, визнати
за ним право власності на земельні
ділянки розміром 0,0490 га та 0,0525 га по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом, оскільки він, будучи єдиним
спадкоємицем після смерті батька,
позбавлений можливості оформити право
власності в нотаріальному порядку на
спадкове майно.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали цивільної справи, дослідивши
спадкову справу померлого ОСОБА_2., суд
приходить до наступного.

Встановлено, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть, актовий запис № 526. Після
його смерті відкрилась спадщина, до
складу спадкового майна увійшли
частина будинку з надвірними
спорудами, розташована за адресою
АДРЕСА_1 та земельні ділянки,
розташовані за тією ж адресою, надані
для будівництва та обслуговування
вищевказаного будинку, господарських
будівель та споруд, розміром 0,0490 га, та
для ведення садівництва, розміром 0,0525
га.

Судом достеменно встановлено, що
земельні ділянки, розташовані за
адресою АДРЕСА_1, надані для
будівництва та обслуговування будинку,
господарських будівель та споруд, за
тією ж адресою, розміром 0,0490 га, та для
ведення садівництва, розміром 0,0525 га
належали ОСОБА_2 на праві власності
згідно з державними актами про право
власності на земельні ділянки серія ЯИ
№ 809898 та серія ЯИ № 809899 з часткою у
спільній власності у розмірі 33 %. Про це
зазначено у додатках до державних
актів на право власності на землю.

Згідно з ст.1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи,
упродовж вставленого законом
шестимісячного строку, ОСОБА_1
звернувся до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини після смерті
батька. Він є єдиним спадкоємцем всього
майна на підставі заповіту, складеного
ОСОБА_2 за життя.

Інші спадкоємці із заявами про
прийняття чи відмову від спадщини до
нотаріальної контори не зверталися,
спадкова справа № 294/2013 р.

Частина житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 належала позивачу
та померлому ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого органом приватизації
Соснівського райвиконкому м. Черкаси.

На зазначений будинок Перша Черкаська
міська нотаріальна контора видала
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно правовстановлюючих документів
на землю, державні акти на земельні
ділянки площею 0,0490 га і 0,0525 га видані на
ім'я позивача. Відомості про наявність
померлого ОСОБА_2, як ще одного
співвласника цих земельних ділянок,
містяться лише в додатку до державного
акту, який відповідно до ст. 19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
витягу з Державного земельного
кадастру, не відноситься до
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

Як наслідок, позивачу листом від 03.12.2013
року відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
частку земельної ділянки, що
розташована в АДРЕСА_1 що залишилася
після смерті ОСОБА_2, через відсутність
документу, що підтверджує право
власності на вказані земельні ділянки.

Згідно з ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, з
правочинів, тобто дій особи,
спрямованих на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно з приписами ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Тобто з
моменту, як спадкодавець фактично
прийняв її, успадковане майно належить
спадкоємцю, він має право
користуватися, управляти майном, але
доки він не отримає на це майно
свідоцтва про право на спадщину, він не
може розпоряджатися майном.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд вважає, що позивач
будучи спадкоємцем за заповітом, з
незалежних від нього підстав
позбавлений можливості оформити право
власності в нотаріальному порядку на
частину спадкового майна, а саме
земельних ділянок розміром 0,0490 га та
0,0525 га по АДРЕСА_1, оскільки відомості
про батька позивача, як співвласника
вищевказаних земельних ділянок
містяться лише у додатку до державного
акта, який відповідно до ст. 19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
витягу з Державного земельного
кадастру, не відноситься до
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку. Належність
спадкодавцю права на спадкове майно -
земельні ділянки по по АДРЕСА_1
документально підтверджено.

За таких обставин, суд вважає за
можливе задоволити позовні вимоги
ОСОБА_1, визнавши за ним право
власності на земельні ділянки розміром
0,0490 га та 0,0525 га по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 1220, 1261, 1269, 1278 ЦК України,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Черкаської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті батька ОСОБА_2 на земельні
ділянки, надані для будівництва та
обслуговування вищевказаного будинку,
господарських будівель та споруд,
розміром 0,0490 га та для ведення
садівництва, розміром 0,0525 га, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Черкаської області через
Соснівський районний суд м. Черкаси
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
були відсутні при проголошенні рішення
- протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий: