Провадження № 2/521/42/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.

за секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права володіння,
користування та розпорядження ?
частиною квартири, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права володіння,
користування та розпорядження ?
частиною квартири, встановити порядок
користування квартирою, зобов'язання
вчинити певні дії.

Після остаточного уточнення позовних
вимог ОСОБА_1 просив суд зобов'язати
відповідача усунути позивачу
перешкоди у здійсненні права
володіння, користування та
розпорядження ? частиною квартири,
заборонити відповідачу провадити
торгівельну діяльність у спірній
квартирі, відшкодувати компенсацію
витрат на утримання квартири в розмірі
72980,61 грн., а також стягнути з
відповідача судові витрати на розгляд
справи, посилаючись на такі обставини.

Позивач був власником квартири
АДРЕСА_1. В цій квартирі позивач зробив
ремонт, придбав необхідні меблі,
техніку, зареєстрував за вказаною
адресою СПД ОСОБА_1 та займався
підприємницькою діяльністю. Скарг та
зауважень на здійснення ним
підприємницької діяльності не було.
Він мав намір відкрити магазин у
належній йому на праві власності
квартирі. Для відкриття торгівельного
магазину позивачу необхідно було
перевести житлове приміщення, а саме
квартиру у нежитлове приміщення. На той
час у нього не було грошей для
переведення приміщення в нежитловий
стан та відкриття торгівельного
магазину. Тому позивач запропонував
ОСОБА_2 купити у нього ? частину
квартири та допомогти йому в
оформленні всіх необхідних документів
для переведення приміщення в
нежитловий фонд та відкриття магазину.
Відповідач погодився купити ? частину
квартири та в подальшому сплачувати
необхідну суму для переведення
приміщення з житлового фонду в
нежитловий для відкриття магазину і
здійснення в ньому підприємницької
діяльності.

27 грудня 2006 року позивач продав ?
частину своєї квартири ОСОБА_2 за 3000,0
гривень. У 2007 році позивач допоміг
ОСОБА_2 зареєструвати СПД ОСОБА_2 для
здійснення ним підприємницької
діяльності. Відповідач почав займатись
у квартирі підприємницькою діяльністю,
однак не сплачував за комунальні
послуги та ніяк не допомагав позивачу у
переведенні квартири в нежитловий
фонд. На бездіяльність ОСОБА_2 стосовно
утримування частки спільного майна та
виконання обіцянки стосовно
матеріальної допомоги у переведенні
зазначеної квартири у нежитловий фонд
з подальшим відкриттям магазину
позивач запропонував продати вказану
квартиру та повернути відповідачу
суму, яку він заплатив за купівлю ?
квартири, а саме 3000,0 гривень. Однак
відповідач не погодився з цією
пропозицією та 07 червня 2010 року за
допомогою невідомих осіб захопив усю
квартиру. В липні 2010 року ОСОБА_2 змінив
замки на вхідній двері та встановив
відео-спостереження, влаштував магазин
у квартирі та займається торгівельною
діяльністю будівельних матеріалів.

У цій квартирі прописані ОСОБА_1, його
мати ОСОБА_3 та його неповнолітній син
ОСОБА_4 Усі особові рахунки по квартирі
оформлені на позивача. Відповідач з
моменту купівлі ? частини квартири і по
теперішній час не утримує квартиру, усі
витрати, пов'язані з утриманням
квартири позивач сплачую самостійно в
повному обсязі.

Для захисту свого законного права
власності 04 липня 2012 року позивач
звернувся із заявою дати правову
оцінку діям ОСОБА_2, а саме незаконне
володіння ? частки квартири, яка
належить ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності до Хмельницького
ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області. Однак, вжиті заходи
не вплинули на протиправну поведінку
відповідача, а позивачу лише радили
звернутися за захистом своїх прав та
прав своєї дитини до суду.

На сьогоднішній день позивач не має
місця для постійного проживання крім
квартири, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, яка використовується як
магазин, цей фактор також унеможливлює
використання квартири за цільовим
призначенням, тобто для проживання.
Позивач зазнав значну майнову шкоду,
так як він більше 3-х років утримую
зазначену квартиру, а також в тому що на
протязі цього часу він не міг
використовувати по цільовому
призначенню або здавати в оренду ?
часку квартири, яка належить позивачу
на праві спільної часткової власності.
Позивач оцінюю завдану йому
відповідачем майнову шкоду у розмірі
72980,61 грн., а саме: за весь період сплати
послуг на утримання прибудинкової
території - 3232,44 грн., вивезення сміття -
702,0 грн., доходи, які б він міг отримати
від здачі в оренду - 140832,0 грн. Загальні
збитки складають 144766,44 грн., тому
позивач йому має відшкодувати 50% від
цієї суми, а саме: 72383,22 грн.

Крім того, позивачем було сплачено по
лічильнику за газ - 233,36 грн. від 22.08.2013 р.,
214,98 грн. борг за газ станом на 01.08.2014 р.,
штраф за електроенергію - 149,05 від 28.11.2013
р., що разом становить 597,39 грн., які
також мають бути відшкодовані,
оскільки квартирою в цей період
користувався відповідач. Загалом: 72383,22
грн. + 597,39 грн. = 72980,61 грн.

ОСОБА_2 позов не визнав, вказавши, що він
не перешкоджає відповідачу в
користуванні квартирою, декілька разів
пропонував позивачу зустрітися, щоб
зробити дублікати ключів від квартири,
але позивач ігнорує його пропозиції.
Відповідач не проводить
підприємницьку діяльність в цій
квартирі, як підприємець
зареєстрований за іншою адресою,
квартира не має статусу нежитлового
приміщення. Розрахунок вивезення
сміття розраховується з кількості
зареєстрованих, а позивачем за адресою
квартири зареєстровано три особи,
відповідач за цією адресою не
зареєстрований. Не погодився із
розрахунком можливих втрат від не
здачі квартири в оренду в розмірі 140832,0
грн.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 червня 2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування приміщенням
квартири та відшкодування моральної
шкоди залишено без розгляду, та
продовжено провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження ?
частиною квартири, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
матеріальної шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 13 листопада 2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
майна з чужого незаконного володіння
залишено без розгляду, та продовжено
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження ? частиною квартири,
зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування матеріальної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із частковим задоволенням
позову. Судом встановлені такі
фактичні обставини на підставі
представлених письмових доказів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала на праві приватної власності
ОСОБА_1, згідно договору
купівлі-продажу від 26 квітня 2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, за реєстровим № 671. Право
власності на спірну квартиру було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 26
квітня 2004 року за № 395пр на стор. 127 за
реєстровим № 52.

27 грудня 2006 року ОСОБА_1, продав, а
ОСОБА_2, купив ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається в цілому з
однієї житлової кімнати, загальною
житловою площею 17,1 кв. м. та підсобних
приміщень; загальна площа квартири № 5 -
32,8 кв. м., про що свідчить договір
купівлі-продажу від 27 грудня 2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, за реєстровим № 5974.

Відповідно до довідки (виписка із
будинкової книги про склад сім'ї та
реєстрації) від 28 березня 2012 року за №
862, вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1
проживають та зареєстровані: ОСОБА_1
(основний), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_8 (мати).

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 жовтня 2013 року була
призначена у цій цивільній справі
судова будівельно-технічна експертиза,
на вирішення якої поставлені питання:
визначити можливі варіанти порядку
користування квартирою, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.,
виходячи із часток співвласників - по ?
частці за кожним, а також встановити
можливі варіанти порядку користування
квартирою з відступом від ідеальних
часток співвласників з можливим
проведенням робіт по переобладнанню
приміщень та встановленням розміру
грошової компенсації при відступі від
ідеальних часток.

Відповідно до висновку СЕ-2-1-67/13
складеного 08 січня 2014 року, вбачається,
що вимоги нормативної
законодавчо-технічної документації,
викладені на стор. 10-15 даного висновку,
а саме, у відповідності до п.2.24 ДБН
В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення»
передбачено, що «Мінімальна площа
спальні на одну особу - 10 кв. м. на дві -14
кв. м.»: об'ємно-планувальне рішення
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, де
площа житлової кімнати, яка складає 17,10
кв. м., та її місце розташування в об'ємі
квартири, не дозволяє її перепланувати
на дві окремі житлові кімнати (спальні)
мінімальними нормативними площами не
менше 10 кв. м. з подальшим виділенням
окремої спальні кожному з
співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
визначити порядок користування
вказаною квартирою, виходячи із часток
співвласників - по ? частці за кожним, а
також з відступом від ідеальних часток
співвласників з можливістю проведення
робіт по переобладнанню приміщень, а
саме виділити кожному з співвласників
окрему житлову кімнату (спальню)
мінімальною нормативною площею не
менше 10 кв. м., інші приміщення залишити
у спільному користуванні - не надається
можливості. Розмір грошової
компенсації за недоотриману одним із
співвласників ? частину квартири
АДРЕСА_1, становить: 15728,0 доларів США, що
на день складення висновку за курсом
НБУ складає 125710,0 гривень.

Згідно листа Державної служби України
з надзвичайних ситуацій Малиновського
районного відділу від 14 жовтня 2013 року
за №Р-14/11, вбачається, що ? частина
житлової квартири АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2 на правах приватної власності,
згідно листа ОСОБА_2 відмовив посадовій
особі державного пожежного нагляду в
огляд житлового приміщення
переобладнаного під магазин. Вирішення
питання із знесенням, перенесенням,
переплануванням, зміною
функціонального призначення будівель
не входить до компетенції та
повноважень органів Державного
нагляду у сфері пожежної та
техногенної безпеки.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування й
розпорядження своїм майном (від
порушень, не пов'язаних з позбавленням
володіння). Тому такими діями
відповідачами порушені права та
законні інтереси позивача у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

В судовому засіданні стороною
відповідача не надано достовірних
доказів не перешкоджання позивачу у
володінні та користуванні власністю, а
саме ? частиною спірної квартири. На
пропозицію суду оголосити перерву та
надати час для виготовлення дублікату
ключів від квартири, відповідач
відповів про неможливість, посилаючись
в цей день на свою зайнятість,
припустивши, що позивач має дублікати
ключів.

За таких обставин суд має зобов'язати, з
метою вирішення спору, ОСОБА_2 не
перешкоджати ОСОБА_1 у володінні та
користуванні власністю - ? частиною
квартири АДРЕСА_1.

При цьому суд враховує, що
розпорядження ? частиною квартири має
відповідати вимогам ст. 361 ЦК України.
Жодного доказу щодо перешкоджання
відповідачем позивачу саме у
розпорядженні своєю ? часткою квартири
до суду не надано.

Згідно ст. 11, 525, 526, 615 ЦК України, ст. ст. 66
- 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», власник квартири та
повнолітні особи, які проживають в ній,
зобов'язані своєчасно сплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.
Плата за житлово-комунальні послуги
вноситься щомісячно.

Згідно квитанції 69/98 від 22.08.2013 року
позивачем сплачено по лічильнику за
газ - 233,36 грн., також сплачено 214,98 грн.
боргу за газ станом на 01.08.2014 р. та штраф
за електроенергію 149,05 від 28.11.2013 р., що
разом становить 597,39 грн.

Оскільки в цей час позивач не
користувався спірною квартирою, але
сплатив платежі, заборгованість та
штраф, ці витрати мають бути йому
відшкодовані відповідачем.

За період з червня 2010 року по листопад
2014 року позивачем сплачено 3232,44 грн. за
утримання будинку та прибудинкової
території. Відповідач не надав доказів
участі як співвласник у цих витратах.
Відшкодуванню позивачу підлягає 50% від
сплачених коштів, а саме - 1616,22 грн.

За період з червня 2010 року по листопад
2014 року позивачем сплачено 702,0 грн. за
вивезення сміття. Оскільки розрахунок
за цю послугу розраховується з
кількості зареєстрованих, а також з
врахуванням обов'язку власника
сплачувати комунальні платежі, на
користь позивача підлягає
відшкодуванню ? частина означених
витрат, а саме 175,5 грн.

В частині відшкодування втраченого
заробітку за задачу в оренду спірної
квартири з відповідача за період з
червня 2010 року по листопад 2014 року в
сумі 70416,0 грн. суд має відмовити,
оскільки згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їх
згодою. Жодного доказу щодо
домовленостей та їх реалізації
стосовно передачу спільного майна в
оренду до суду не надано, тому ці
розрахунки є припущенням.

За викладених обставин відповідачем на
користь позивача має бути відшкодовано
2389,11 грн. (1616,22 грн. + 175,5 грн. + 233,36 грн. +
214,98 грн. + 149,05 грн.).

Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З викладених обставин
суд має стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати в
частині задоволених майнових вимог та
судовий збір за забезпечення позову в
сумі 358,30 грн. (243,6 грн. + 114,7 грн.).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 23, 321, 386, 391, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати
ОСОБА_1 у володінні та користуванні
власністю - ? частиною квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути зі ОСОБА_2, мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати на
утримання квартири в сумі 2389,11 грн. (дві
тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 11
коп.).

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 358,30 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ:
Гуревський В.К.