Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2014 Справа №607/10049/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

представника
позивача Онишкевич О.О.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом Тернопільського
національного економічного
університету до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - орган опіки та піклування
Тернопільської міської ради, про
виселення без надання іншого житлового
приміщення, визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, -

в с т
а н о в и в:

Тернопільський національний
економічний університет (надалі - ТНЕУ)
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування Тернопільської міської
ради, про виселення без надання іншого
житлового приміщення. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2
разом із дружиною ОСОБА_3 та дочкою
ОСОБА_4 проживає в гуртожитку №1, кім.
НОМЕР_1, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. У трудових відносинах з
позивачем відповідачі не перебували та
не перебувають. Гуртожиток, в якому
вони проживають, належить ТНЕУ та,
оскільки ОСОБА_2 разом із сім'єю не був
вселений у спірне житло з дотриманням
вимог житлового законодавства, не є
студентом університету та не перебуває
з ним у трудових відносинах, то
проживає у студентському гуртожитку
без законних на це підстав, чим грубо
порушує права ТНЕУ. 23 квітня 2014 року
ОСОБА_2 повідомлено під розписку про те,
що він повинен виселитися із
студентського гуртожитку до 08 травня
2014 року, в іншому випадку виселення
буде проведено в судовому порядку,
однак відповідач на попередження не
прореагував. За вказаних обставин
позивач просить суд виселити ОСОБА_2
разом із дружиною ОСОБА_3 та дочкою -
ОСОБА_4 з студентського гуртожитку №1,
кімната НОМЕР_1, Тернопільського
національного економічного
університету розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення.

14 серпня 2014 року представником
позивача подано заяву про уточнення
позовних вимог, в обґрунтування якої
зазначено, що згідно з карткою прописки
ОСОБА_2 разом із сім'єю зареєстровані в
кім.НОМЕР_2 студентському гуртожитку №2
ТНЕУ, розташованому за адресою:
АДРЕСА_2. Незважаючи на факт не
проживання в гуртожитку за вказаною
адресою, відповідачі з реєстраційного
обліку в добровільному порядку не
знялися та залишаються
зареєстрованими. З урахуванням
наведенного просить суд визнати ОСОБА_2
разом із дружиною ОСОБА_3 та дочкою -
ОСОБА_4, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
кімнатою НОМЕР_2 студентського
гуртожитку №2 ТНЕУ, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, та виселити ОСОБА_2
разом із дружиною ОСОБА_3 та дочкою -
ОСОБА_4 з студентського гуртожитку №1,
кімната НОМЕР_1, Тернопільського
національного економічного
університету розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заявлений позов визнав частково, в
частині визнання його таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
кімнатою НОМЕР_2 студентського
гуртожитку №2 ТНЕУ, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2. Додатково пояснив, що
в гуртожитку за вказаною адресою його
сім'я не проживала жодного дня, однак
він з дружиною там зареєстровані з 2007
року, а їх малолітня дочка з часу
народження - 2010 рік. З 2007 року по 2010 рік
він з дружиною проживав в кімнаті
НОМЕР_2 студентського гуртожитку №1
ТНЕУ, а з 2010 року їхня сім'я проживає в
кімнаті НОМЕР_1 даного гуртожитку. В
трудових відносинах з ТНЕУ він та його
дружина не перебувають. Просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
про виселення його з сім'єю з кімнати
НОМЕР_1 студентського гуртожитку №1
ТНЕУ, оскільки іншого житла для
проживання в нього немає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, однак подала суду заяву, в
якій просить суд справу розглядати у її
відсутності. Щодо вирішення спору
покладається на думку суду.

Представник третьої особи - орган опіки
та піклування Тернопільської міської
ради в судовому засіданні просила
захистити житлові права дитини та
відмовити в позові про виселення
ОСОБА_4 із приміщення гуртожитку ТНЕУ.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, представника
третьої особи, дослідивши та оцінивши
докази по справі, суд встановив
наступні обставини.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від 17
грудня 2013 року власником студентського
гуртожитку №1, розташованого в АДРЕСА_1,
загальною площею 4253,1 кв.м., є Держава в
особі Міністерства освіти і науки,
правовий режим майна - право
оперативного управління,
Тернопільський національний
економічний університет.

У листах №1/9-726 від 19.10.2009 року, №1/9-564 від
17.08.2010 року, №1/9-927 від 30.12.2011 року
Міністерство освіти і науки України
інформує керівників вищих навчальних
закладів про необхідність
забезпечення студентів місцями у
гуртожитках та використання приміщень
гуртожитків за призначенням шляхом
виселення сторонніх осіб.

Як вбачається із довідки про склад
сім'ї №81 від 13 серпня 2014 року, виданої
Тернопільським національним
економічним університетом, ОСОБА_2
зареєстрований в студентському
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. Разом з
ним проживають: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4
- дочка.

Водночас, відповідно до актів №03.01/14
від 31 січня 2014 року, №14.02/14 від 28 лютого
2014 року, №23.03/14 від 28 березня 2014 року
№39.04/14 від 30 квітня 2014 року, №55.05/14 від 30
травня 2014 року, №63.06/14 від 27 червня 2014
року про втрату підстав на право
користування житловим приміщенням
громадянином ОСОБА_2 із сім'єю у
студентському гуртожитку №2 будинку
НОМЕР_2 Тернопільського національного
економічного університету, ОСОБА_2 та
його сім'я у складі дружини ОСОБА_3 і
дочки ОСОБА_4 не є студентами та не
перебувають у трудових відносинах з
Тернопільським національним
економічним університетом. Не
проживають у студентському гуртожитку
№2 блок НОМЕР_2, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. В блоці НОМЕР_2
студентського гуртожитку №2 проживає
ОСОБА_7 з сім'єю. Не проживання ОСОБА_2.
ОСОБА_3. ОСОБА_4 за вказаною адресою
засвідчують мешканці гуртожитку №2:
ОСОБА_8 (блок НОМЕР_3), ОСОБА_9 (блок
НОМЕР_4), ОСОБА_10 (блок НОМЕР_5).

Вказані обставини підтверджуються
довідкою №126-07/3051 від 04 листопада 2014
року, виданою Тернопільським
національним економічним
університетом, згідно якої в
студентському гуртожитку №2
Тернопільського національного
економічного університету в блоці
НОМЕР_2 з 1996 року, безперервно і по
теперішній час проживає ОСОБА_7 із
дружиною та дочкою.

У повідомленні адміністрації
студентського містечка
Тернопільського національного
економічного університету №28.04/14 від 23
квітня 2014 року ОСОБА_2 поінформовано
про те, що у нього закінчився термін
проживання у студентському гуртожитку
№1, кім. НОМЕР_1, і йому відмовлено у
проханні щодо надання дозволу для його
продовження. Згідно наказу ректора
ТНЕУ від 08.05.2009 року «Про укладання
договорів (контрактів) на проживання у
гуртожитках університету» у ОСОБА_2
відсутні правові підстави для
продовження проживання і він підлягає
виселенню з гуртожитку університету.

У відповідності до акту про фактичне
проживання громадянина ОСОБА_2 із
сім'єю у студентському гуртожитку №1
Тернопільського національного
економічного університету №69.07/14 від 30
липня 2014 року, ОСОБА_2 і його сім'я у
складі: дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_4
фактично проживає у кімнаті НОМЕР_1
студентського гуртожитку №1
Тернопільського національного
економічного університету. Вказаний
гуртожиток знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Проживання сім'ї ОСОБА_2 за
вказаною адресою засвідчують мешканці
гуртожитку №1 ОСОБА_11 (кімната НОМЕР_6),
ОСОБА_12 (кімната ОСОБА_13) і ОСОБА_14
(кімната НОМЕР_7).

За вищевказаних обставин судом
встановлено, що відповідачі разом із
малолітньою дитиною з 2007 року і до дня
вирішення судом виниклого спору
жодного дня не проживали по місцю їх
реєстрації в кімнаті НОМЕР_2
студентського гуртожитку №2
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.
ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та донькою
ОСОБА_4 мешкають в кімнаті НОМЕР_1
студентського гуртожитку №1
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 Постанови Ради
Міністрів Української РСР «Про
затвердження Примірного положення про
гуртожитки» № 208 від 03.06.1986 року
гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
та п.2 Наказу Міністерства освіти і
науки України № 1004 від 13.11.2007 року «Про
затвердження Примірного положення про
студентський гуртожиток вищого
навчального закладу» студентські
гуртожитки вищих навчальних закладів
призначені для проживання на період
навчання іногородніх студентів,
слухачів, курсантів,
асистентів-стажистів, інтернів,
клінічних ординаторів, аспірантів,
ад'юнктів, докторантів тощо, а також
студентів з числа дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
за умови відсутності в них іншого місця
проживання.

Згідно положень п.37 «Примірного
положення про студентський гуртожиток
вищого навчального закладу»,
затвердженого Міністерством освіти і
науки України від 13.11.2007 р. №1004 та п.18
«Примірного положення про гуртожитки»
затвердженого Постановою РМ УРСР від
03.06.1986 р. №208, особа, що проживає в
гуртожитку зобов'язана своєчасно
сплачувати за проживання та
попереджати завідувача гуртожитку при
залишенні гуртожитку на тривалий час
(більше 5 діб).

При тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців
(ч.1 ст.71 ЖК УРСР).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» передбачено, що у справах про
визнання наймача або члена його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

В силу ст.72 ЖК УРСР визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.

З проаналізованих в судовому засіданні
матеріалів справи вбачається, що
відповідачі та їх малолітня дитина
більше шести місяців без поважних
причин відсутні по місцю реєстрації, а
тому має місце порушення ними житлових
прав позивача, які підлягають захисту
шляхом задоволення позовних вимог в
частині визнання ОСОБА_2 разом із
дружиною ОСОБА_3 та дочкою - ОСОБА_4,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - кімнатою НОМЕР_2
студентського гуртожитку №2
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Заявлені позовні вимоги щодо
виселення ОСОБА_2 разом із дружиною
ОСОБА_3 та дочкою - ОСОБА_4 з
студентського гуртожитку №1, кімната
НОМЕР_1, Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без
надання іншого житлового приміщення,
також підлягають до задоволення.

До такого висновку суд прийшов,
виходячи із наступного.

В силу ст.810 ЦК України за договором
найму (оренди) житла одна сторона -
власник житла (наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.
Підстави, умови, порядок укладення та
припинення договору найму житла, що є
об'єктом права державної або
комунальної власності, встановлюються
законом. До договору найму житла, крім
найму житла, що є об'єктом права
державної або комунальної власності,
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

На підставі Постанов Кабінету
Міністрів України від 20 січня 1997р. №38
«Про затвердження переліку платних
послуг, які можуть надаватися
державними навчальними закладами»,
відповідно до п.п.4 п. 8 якої, у тому
числі, у сфері житлово-комунальних
послуг - проживання у гуртожитках
навчальних закладів, та від 27 серпня 2010
року №796 «Про затвердження переліку
платних послуг, які можуть надаватися
навчальними закладами, іншими
установами та закладами системи
освіти, що належать до державної і
комунальної форми власності», а у п.7
Постанови перелічені житлові обєкти,
які можуть надаватися у користування
та категорії осіб, яким можуть
надаватися такі послуги: 1) надання
спеціально облаштованих будинків і
приміщень, що перебувають на балансі
навчальних закладів, для тимчасового
проживання; 2) надання під час канікул
вільних спеціально облаштованих
приміщень гуртожитків для тимчасового
проживання; 3) надання спеціально
облаштованих приміщень гуртожитків
навчальних закладів для проживання:
осіб, які навчаються або працюють у
відповідному навчальному закладі;
абітурієнтів відповідного навчального
закладу під час вступних іспитів; осіб,
які направлені у відрядження до таких
навчальних закладів. Вказані Постанови
Кабінету Міністрів України надавали
лише право навчальним закладам
надавати послуги проживання у
гуртожитках і ніяким чином не
врегульовували відносини між цими
навчальними закладами та громадянами,
яким надавалися ці послуги.

До правових відносин між навчальними
закладами, іншими установами та
закладами системи освіти, що належать
до державної і комунальної форми
власності та мешканцями гуртожитків, у
тому числі осіб, які поселилися у
гуртожитки, отримуючи послугу, надану
на підставі вказаних Постанов, слід
застосовувати норми Житлового
законодавства.

Відповідно до ст.127 ЖК УРСР, п.2
Постанови Ради Міністрів Української
РСР №208 від 3 червня 1986 року «Про
затвердження примірного положення про
гуртожитки» гуртожитки призначаються
лише для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період їх роботи або
навчання.

Пленум Верховного Суду України в п.22
постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» указав, що, вирішуючи спори
про виселення з гуртожитків, судам слід
з'ясовувати, крім інших питань, і
питання щодо видачі відповідно до
Примірного положення ордера на
зайняття жилої площі в гуртожитку.

Згідно із ч.2 ст.128, ст.129 ЖК Української
РСР, ч.1 п.10 Примірного положення на
підставі спільного рішення
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Під час розгляду справи ОСОБА_2
надано ордер №248, адресований
коменданту гуртожитку №1 ТНЕУ, про
направлення студентів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
кімнату НОМЕР_2 на період з 01 вересня 2007
року по 01 липня 2008 року та ордер
№ОНП-001308 для поселення ОСОБА_2 в
кімнату НОМЕР_2 гуртожитку №1 на період
з 01 вересня 207 року по 30 червня 2008 року.

Вказані ордери суд до уваги не
бере, оскільки в судовому засіданні
було встановлено, що на час їх видачі
відповідачі не були студентами ТНЕУ, не
перебували та не перебувають з
навчальним закладом у трудових
відносинах. Їх вселення в студентський
гуртожиток відбулося за домовленістю з
адміністрацією вузу «як виняток».

Як вбачається з повідомлення №28.04/14 від
23 квітня 2014 року та підтверджено в
судовому засіданні ОСОБА_2, в кімнатах
НОМЕР_2, а в подальшому НОМЕР_1
гуртожитку №1 Тернопільського
національного економічного
університету розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, він проживає разом із дружиною
та дочкою без будь-якої правової
підстави. Відповідачі були поселені в
кімнату НОМЕР_1 вказаного гуртожитку,
як тимчасові мешканці, термін
проживання їх у даному приміщенні
закінчився і у його продовженні
позивачем відмовлено, а тому їх право
на проживання є припиненим.

За урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 разом
із дружиною ОСОБА_3 та дочкою - ОСОБА_4
слід виселити із студентського
гуртожитку №1, кімната НОМЕР_1,
Тернопільського національного
економічного університету
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без
надання іншого житлового приміщення.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідачів
солідарно в користь позивача слід
стягнути 243,60 грн. понесених судових
витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.71, 72, 127, 128, 129 ЖК УРСР, ст.810
ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ №2
від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», Постановою
Ради Міністрів Української РСР «Про
затвердження Примірного положення про
гуртожитки» № 208 від 03.06.1986 року,
Наказом Міністерства освіти і науки
України № 1004 від 13.11.2007 року «Про
затвердження Примірного положення про
студентський гуртожиток вищого
навчального закладу», ст.ст.10, 60, 88, 169, 212,
213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 разом із дружиною
ОСОБА_3 та дочкою - ОСОБА_4, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - кімнатою НОМЕР_2
студентського гуртожитку №2
Тернопільського національного
економічного університету,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Виселити ОСОБА_2 разом із дружиною
ОСОБА_3 та дочкою - ОСОБА_4 з
студентського гуртожитку №1, кімната
НОМЕР_1, Тернопільського національного
економічного університету
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без
надання іншого житлового приміщення.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
користь Тернопільського національного
економічного університету 243 (двісті
сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська