Справа № 309/4139/13-ц
Провадження № 2/309/44/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді
Волощук О. Я.

при секретарі с/з
Галай В.В.

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4,

ТОВ «ЛКВ
Україна»

про стягнення авансу за договором
купівлі-продажу, відсотків за
користування

коштами -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_4,
третьої особа без самостійних вимог:
ТОВ «ЛКВ Україна» про стягнення
заборгованості за договором завдатку.

В обгрунтування вимог позивач зазначив
про те, що 07 червня 2012 року між ТОВ «ЛКВ
Україна» та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля
марки «DAF 95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу
марки «SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2.

Позивач посилався на те, що 07 липня 2012
року між позивачем та ОСОБА_4 було
укладено договір завдатку у вигляді
розписки, згідно з яким ОСОБА_3 передав
ОСОБА_4 286877 грн., що еквівалентно 29000
євро за курсом Національного банку
України на момент передачі грошей, як
завдатку в рахунок оплати за вантажний
автомобіль марки «DAF 95XF430», д/н НОМЕР_1 і
причіп марки «SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2.
Згідно з домовленістю між позивачем та
відповідачем, який представляв
інтереси третьої особи, як директор,
купівлі-продаж автомобіля мав бути
здійснений з розстрочкою платежів. При
передачі відповідачеві завдатку за
автомобіль в розмірі 29000 євро був
присутній ОСОБА_6, який може
підтвердити домовленість сторін та
факт передачі коштів у якості завдатку.
За домовленістю сторін, вартість
автомобіля на момент оформлення угоди
становила 37800 євро, еквівалент 373930
гривень за курсом Національного банку
України на момент оформлення угоди.

Решта суми в розмірі 8800 євро за
домовленістю сторін в безготівковому
порядку перераховувалася позивачем
відповідачеві щомісячно з серпня 2012
року по березень 2013 року, а саме згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк» №15 від 28.08.2012
року перераховано 12000 грн., згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк»№26 від 25.09.2012
року перераховано 15900 грн., згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк» №21 від 29.10.2012
року перераховано 16020 грн., згідно
квитанції № від 26.11.2012 року
перераховано 7072 грн. на картковий
рахунок відповідача НОМЕР_3 в ПАТ
«Приватбанк», згідно квитанції ПАТ
«ОТП Банк» №11 від 27.11.2012 року
перераховано 9050 грн., згідно квитанції
ПАТ «ОТП Банк» №7 від 04.01.2013 року
перераховано 16095 грн., згідно квитанції
ПАТ «Ощадбанк» №1 від 07.03.2013 року
перераховано 17120 грн., що загалом склало
93257 грн.

Позивач вважає, що загальна сума
заборгованості відповідача станом на 03
жовтня 2013 року становить 719802 грн. та
складається з - 29000 євро сума завдатку,
що станом на 03.10.2013 року становить 313272,50
грн., - 29000 євро додатковий розмір
завдатку у зв»язку з порушенням умов
договору завдатку, що станом на 03.10.2013
року становить 313272,50 грн., 93257 грн. сума
сплачена по квитанціям безготівковим
чином.

07 березня 2013 року позивачем було
повністю виконано зобов»язання по
сплаті повної вартості автомобіля у
розмірі 37800 євро, після якої згідно
домовленістю протягом 5 робочих днів
відповідач, як директор третьої особи
повинен був передати позивачу всі
права на автомобіль , оформивши
належним чином угоду купівлі-продажу.

Оскільки станом на 26 серпня 2013 року
автомобіль та причіп не передано у
власність позивачеві, ним було
направлено письмову вимогу про
повернення суми завдатку та суми
позики, яка була отримана відповідачем
11.09.2013 року, однак відповіді на вимогу
не поступило, кошти не було повернуто.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4
на користь .ОСОБА_3 подвійну суму
завдатку в розмірі 626545 грн., 93257 грн. за
договором від 07 липня 2012 року, а всього
суму в розмірі 719802 грн., 3441 грн. судових
витрат.

04.11.2013 року ОСОБА_3 подав суду заяву про
уточнення позовних вимог просив суд
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
подвійну суму завдатку в розмірі 626545
грн., 93257 грн. за договором позики від 07
липня 2012 року, нараховані відсотки за
користування грошовими коштами в
розмірі 77291,36 грн., а всього суму в
розмірі 797093,36 грн. та суму судових
витрат, що складається з 3441 грн.
судового збору та 2450 грн. витрат на
правову допомогу.

15.01.2014 року ОСОБА_3 подав заяву про
уточнення позовних вимог просив
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму передоплати ( авансу ) за договором
купівлі-продажу автомобіля марки «DAF
95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу марки
«SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2 в розмірі 316494,50
грн., 93257 грн. за договором позики від 07
липня 2012 року, нараховані відсотки за
користування грошовими коштами в суму
92163,46 грн., а всього суму в розмірі 501914,86
грн. та стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_3 суму судових витрат, що
складається з 3441 грн. судового збору та
2450 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні 15.01.2014 року
позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_7 підтримали уточнені позовні
вимоги просили їх задоволити в повному
обсязі.

В судовому засіданні за згодою
позивача та представника відповідача
ОСОБА_4 та третьої сторони без
самостійних вимог ТОВ «ЛКВ Україна»
процесуальне становище ТОВ»ЛКВ
«Україна» змінено на відповідача.

В судовому засіданні представник
відповідачів ОСОБА_4 та ТОВ«ЛКВ
Україна» ОСОБА_2 позов не визнав, подав
суду заперечення в якому зазначено про
те, що 07 червня 2012 року між ТОВ «ЛКВ
Україна» директором якого є ОСОБА_4
було укладено договір купівлі-продажу
марки «DAF 95XF430», д/н НОМЕР_1 і причіп
марки «SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2.

07 липня 2012 року відповідачем було
отримано від позивача суму 29000 євро як
передоплату ( попередню оплату ) за
проданий автомобіль.

Залишок недоплаченої суми коштів - 8800
євро позивач зобов»язався виплатити
частинами в строк до 10.03.2013 року.

Як свідчать копії документів, що додані
позивачем до позову, сторони уклали
просту розписку, за умовами якої одна
сторона передала іншій суму коштів у
рахунок попередньої оплати за
автомобіль.

Представник відповідачів ОСОБА_2
зазначив про те, позивач помилково
вважає, що згідно розписки від 07.07.2012
року він передав відповідачу суму
коштів саме як завдаток. Угода про
завдаток має бути укладена в письмовій
формі. В такій угоді повинно бути чітко
визначено, що сума, яка передається в
рахунок належних за договором
платежів, а саме завдатком. В разі, якщо
це не буде встановлено, сплачена сума
буде вважатися авансом, тобто
звичайною сумою попередньої оплати за
договором, яка не виконує
забезпечувальної функції, властивої
завдатку.

Отримана сума відповідачем за
договором від 07 червня 2012 року не є
завдатком та такі твердження позивача
є безпідставними, оскільки вона є
авансом, а саме попередньою оплатою,
тому що вона по суті своєї не
відповідає природі завдатку, не
виконує забезпечувальну функцію
виконання зобов»язання.

Відповідачем передано позивачу
автомобіль та необхідні документи на
нього. Для того щоб перереєструвати
автомобіль з реєстраційного
відповідач просив неодноразово
позивача доставити автомобіль у
Хустське МРЕВ, так як автомобіль
перереєструвати необхідно в тому
відділі МРЕВ, де він був поставлений на
облік.

Відповідачеві з автомобіля потрібно
зняти систему GPS, ціна якої на даний
момент становить близько 2000 доларів
США, що є досить складно в технічному
плані і для цього автомобіль потрібно
позивачу доставити на ТОВ «ЛКВ
Україна», де відповідні спеціалісти
знімуть систему GPS.

Однак до цього часу позивачем прохань
відповідача не виконано, натомість
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з позивача заборгованості за
договором завдатку.

Жодних відносин позики між ТОВ «ЛКВ
Україна», відповідачем та позивачем не
існує, між ними ніколи не укладався
договір позики .

Дійсність укладеного сторонами 07.06.2012
року договору не оспорюється, а
відповідно до вимог цивільного
законодавства право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом та
враховуючи те, що за умовами укладеного
сторонами договору право власності на
автомобіль переходить до покупця з
моменту передачі майна, яка фактично
відбулася у визначений договором строк
та враховуючи, що спірний договір
купівлі-продажу не підлягає
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації, відповідач вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив
відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 05.02.2014 представник
відповідачів змінив позицію
відповідачів зазначивши що договору
купівлі-продажу між сторонами не
укладався, просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд ухвалює про розгляд справи у
відсутності позивача.

Заслухавши пояснення представника
відповідачів та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав .

В судовому засіданні встановлено, що
сторони мали намір укласти договір
купівлі-продажу автомобіля договір
купівлі-продажу автомобіля марки «DAF
95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу марки
«SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2.

Представником відповідачів ОСОБА_2 на
початку в судового засідання було
визнано факт укладення 07 червня 2012 року
між ТОВ «ЛКВ Україна» договору
купівлі-продажу автомобіля марки «DAF
95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу марки
«SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2.

07 липня 2012 року відповідачем було
отримано від позивача суму 29000 євро як
передоплату ( попередню оплату ) за
проданий автомобіль.

Решта суми в розмірі 8800 євро за
домовленістю сторін в безготівковому
порядку перераховувалася позивачем
відповідачеві щомісячно з серпня 2012
року по березень 2013 року, а саме згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк» №15 від 28.08.2012
року перераховано 12000 грн., згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк»№26 від 25.09.2012
року перераховано 15900 грн., згідно
квитанції ПАТ «ОТП Банк» №21 від 29.10.2012
року перераховано 16020 грн., згідно
квитанції № від 26.11.2012 року
перераховано 7072 грн. на картковий
рахунок відповідача НОМЕР_3 в ПАТ
«Приватбанк», згідно квитанції ПАТ
«ОТП Банк» №11 від 27.11.2012 року
перераховано 9050 грн., згідно квитанції
ПАТ «ОТП Банк» №7 від 04.01.2013 року
перераховано 16095 грн., згідно квитанції
ПАТ «Ощадбанк» №1 від 07.03.2013 року
перераховано 17120 грн., всього - 93257 грн.

Відповідачами передано позивачу
автомобіль ,однак, не перереєстровано
перехід права власності на автомобіль
марки «DAF 95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу
марки «SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2 у
Хустському МРЕВ, де він був поставлений
на облік, що повинно було проведено
відповідачами по справі.

Представник відповідачів ОСОБА_2 на
вимогу ухвали суду про витребування
доказу - оригіналу договору
купівлі-продажу автомобіля марки «DAF
95XF430», д/н НОМЕР_1 і причепу марки
«SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2 заперечив у його
представленні, посилаючись на його
відсутність, зазначаючи між сторонами
був складений лише проект даного
договору, сам договір не був укладений,
оскільки не був підписаний і
скріплений печаткою юридичної особи
ТОВ «ЛКВ Україна» .

Враховуючи те, що відповідачами
визнано факт отримання грошових
коштів, заперечення ними укладення
договору купівлі-продажу автомобіля та
причепу, вимогу позивача щодо
повернення грошових коштів, тим самим
стверджено факт користування ОСОБА_4
грошовими коштами, і підлягає до
задоволення вимога позивача щодо
стягнення відсотків за користування
грошовими коштами в порядку вимог ст.625
ЦК України.

За наведених обставин позов ОСОБА_3
підлягає до задоволення.

В частині стягнення витрат позивача на
правову допомогу в розмірі 2450 гривень
слід відмовити , оскільки не додано
позивачем належної квитанції про
сплату даної суми.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209 ЦПК України та
ст.ст. 205, 526, 655, 663, 625, 626, 638, 570, 571, 1046-1049, 1050,
1052 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
316494,50 грн. авансу по договору
купівлі-продажу автомобіля марки «DAF
95XF430», д/н НОМЕР_1 і причіп марки
«SCHWARCMULLER», д/н НОМЕР_2, 93257 грн. - сплачені
суми вартості автомобіля , 92163,46 грн. -
відсотки за користування грошовими
коштами та 3441 грн. .судових витрат.

Сторонами може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Закарпатської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення ,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення .

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Волощук О.Я.