Провадження № 2/522/1921/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.02.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
вказуючи на те, що вона є власницею
квартири АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі зареєстрований
ОСОБА_2, колишній чоловік позивачки,
однак з 2006 року він у квартирі не
проживає, його місцезнаходження
невідоме.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1
просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, у зв'язку з тим, що вона
продовжує сплачувати комунальні
послуги за відповідача.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивачка в письмовій заяві
просила розглянути справу без її
участі заочно, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, відповідач
про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяви
про розгляд справи в його відсутність
до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду позивача на
заочний розгляд справи, суд вважає
можливим заочно розглядати справу у
відсутності належно повідомленого
відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

30.04.2002 року, був укладений договір
дарування між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 (дарувальники), з однієї сторони,
та ОСОБА_1 (обдарована) з іншого, про
таке: що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
подарували, а ОСОБА_1 прийняла в дар
401/1000 частину квартири під номером
АДРЕСА_1 посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 3425.

29.05.2002 року вищевказаний договір було
зареєстровано Комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» в
книзі № 196 стр. 54 кн. 448 пр.

Відповідно до довідки (виписка з
будинкової книги про склад сім'ї та
реєстрації) від 22.07.2013 року, в квартирі
АДРЕСА_1 08.11.2002 року зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був чоловіком
позивачки (свідоцтво про розірвання
шлюбу серія НОМЕР_1 від 08.08.2006 року).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Як випливає з акту від 22.07.2013 року,
складеного мешканцями квартир НОМЕР_2,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1
не проживає з березня 2006 року.

Так, згідно ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
вправі вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
особи такаю, що втратила право
користування житловим приміщенням є
законними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15-16, 317, 321, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст. ст.
3-4, 10, 15, 59-60, 109, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК
України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме: 401/1000 частинами
квартири під номером АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:

О.С.Турецький

12 лютого 2014 року