ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді:Басалаєвої А.В.при
секретарі:Деак Ю.В.за участю
представників позивача:Брусники А.М.,
Чередніченко
Г.О.відповідача:ОСОБА_6розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_6 про
відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6
з вимогами про відшкодування в порядку
регресу страхового відшкодування в
розмірі 18 697,54 грн. Позов обґрунтований
тим, що 31 березня 2010 року в м.Києві на
перехресті пр.-т.Лісовий та
вул.Братиславська відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Оpel, реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_8 та Nissan X-trail,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_6 Між позивачем та
відповідачем було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, поліс № ВВ/9360517. Винним у
дорожньо-транспортній пригоді визнано
відповідача. Відповідно до касового
ордеру від 12 серпня 2010 року позивач
виплатив ОСОБА_8 суму страхового
відшкодування в розмірі 18 697,57 грн.
Відповідач не повідомив страховика про
страховий випадок, у зв'язку з чим у
позивача виникло право звернення із
регресним позовом про відшкодування
суми страхового відшкодування.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти позову. Вказав, що
ним було повідомлено про страховий
випадок страховика по телефону. Також
вказав на порушення строків давності.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та їх
представників суд приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог у зв'язку з наступним.

31 липня 2009 року між сторонами було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів (поліс № ВВ/9360517).
31 березня 2010 року в м.Києві на
перехресті пр.-т.Лісовий та
вул.Братиславська відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Оpel, реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_8 та Nissan X-trail,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_6 (а.с.5).

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва відповідача визнано
винним у вчинені дорожньо-транспортної
пригоди (а.с. 12).

1 квітня 2010 року ОСОБА_8 звернувся до
позивача із заявою виплату страхового
відшкодування. 5 липня 2010 року
позивачем було складено розрахунок
страхового відшкодування № 2449, що
належить до виплати страхувальнику.
Відповідно до видаткового касового
ордеру № 4785 від 12 серпня 2010 року
позивач виплатив страхове
відшкодування.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування», статті 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги страхувальника
(вигодонабувача) до страховика
називається суброгацією. При
суброгації нового зобов'язання із
відшкодування збитків не виникає -
відбувається заміна кредитора:
потерпілий (а ним є страхувальник або
вигодонабувач) передає страховику своє
право вимоги до особи, відповідальної
за спричинення шкоди. У результаті
страховик виступає замість
потерпілого.

За суброгації відбувається лише
заміна у вже наявному зобов'язанні
(заміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання. Це
означає, що одна особа набуває прав і
обов'язків іншої особи у конкретних
правовідносинах. У процесуальному
відношенні страхувальник передає свої
права страховику на підставі договору
і сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав.

Для суброгації відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України
встановлений особливий правовий режим.
При суброгації перебіг строку позовної
давності починається з моменту
виникнення страхового випадку.

Страховий випадок відбувся 31 березня
2010 року (а.с.11).

Статтею 257 Цивільного кодексу України
визначено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позивач звернувся з позовом
до суду 27 червня 2013 року (відбиток
штампу пошти на конверті), тобто з
пропуском трирічного строку позовної
давності.

В судовому засіданні відповідачем
заявлено про застосування строків
позовної давності.

Частинами третьою та четвертою статті
267 Цивільного кодексу України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

На підставі викладеного вище та
керуючись статтею 27 Закону України
«Про страхування», статтями 16, 257, 267, 993
Цивільного кодексу України, статтями 6,
10, 57, 58, 60, 88, 174, 209, 212, 215-218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА