Справа № 180/2544/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючої Тананайської
Ю.А., при секретарі Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, у якій просить стягнути з
ОСОБА_2 на його користь суму авансових
платежів 19 000 грн. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що у 2013 році він та його
дружина уклали усний попередній
договір з відповідачкою ОСОБА_2, згідно
якого відповідач за 50 000 грн. продавала
будинок АДРЕСА_1. При цьому, сторони
домовилися, що перший платіж в рахунок
вартості будинку буде складати 10 000
грн., в подальшому щорічно по 6 000 грн., до
повної виплати. Після останнього
платежу, позивач пообіцяла
переоформити будинок у встановленому
законом порядку на них.

На підтвердження укладеного усного
попереднього договору, 04.06.2013 року
відповідачеві було передано авансовий
платіж 10 000 грн., що підтверджується
розпискою. 20.02.2014 року ОСОБА_2 було
передано другий авансовий внесок в
розмірі 5 000 грн., що підтверджується
розпискою. 04.05.2014 року ОСОБА_2 було
передано третій авансовий внесок в
розмірі 4 000 грн., що підтверджується
розпискою. Всього було передано в
рахунок авансових внесків 19 000 грн. В
травні 2014 року Відповідачка змінила
свою думку, щодо поступового
повернення грошових коштів в рахунок
вартості будинку і стала наполягати на
повній виплаті вартості будинку.
Враховуючи, що можливості сплатити
повну вартість будинку на даний час у
нього не має, Відповідачка поставила
вимогу виїхати з будинку. Він з
дружиною у червні виїхав з буд. АДРЕСА_1.
На вимогу повернути сплачені авансові
платежі в розмірі 19 000 грн.,
Відповідачка відмовилася.

Просить суд стягнути грошові кошти з
Відповідачки та судові витрати.

20 жовтня 2014 року позивач збільшив
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідачки 1039 гривень 90 коп.
витрачених ним на проведення ремонту в
будинку та вартість огорожі.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив задовольнити,
пояснили суду, що він проживав без
укладення шлюбу з ОСОБА_3, в грудні 2013
року зареєстрували шлюб, в червні 2013
року вирішили придбати будинок,
дізнавшись, що ОСОБА_2 продає будинок -
звернулись до неї. Домовились придбати
будинок з послідуючою оплатою протягом
2 років. Зразу передали 10000 гривень,
потім ще два рази передавали кошти - 5000
гривень та 4000 гривень та домовились за
реєстрацію в зазначеному будинку. Ми
відмовились купувати будинок, оскільки
нам відмовлено реєструватися в
будинку. Про укладення договору оренди
мови не було. Проживали, сплачували
комунальні послуги, робили ремонт та
огороджували територію домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
позов не визнали в повному обсязі та
суду пояснили, що власником будинку
АДРЕСА_1 була свекруха відповідачки -
ОСОБА_4, яка померла та залишила
у спадок будинок онуку ОСОБА_5 - сину
відповідачки. Син знаходився на
Півночі та вона займалася продажем
будинку. Вона попереджала позивача, що
задаток не повертається. Передані
позивачем кошти були сплаченні за
проживання в будинку, а якби позивач
передав повністю домовлену вартість
будинку, то ці кошти були б враховані у
вартість будинку. Договору оренди не
укладали. Вона отримала від позивача та
його дружини 19000 гривень.

Третя особа позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, суду пояснила, що
дізналися, що ОСОБА_2 продає будинок та
звернулися до неї, домовились про
придбання будинку за 50000 гривень. Зразу
передали 10000 гривень, зробили ремонт,
переїхали жити до будинку. Потім двічі
передавали кошти 5000 гривень та 4000
гривень. Договору оренди не було. Була
домовленість про договір купівлі
продажу з розстрочкою платежу.

Вислухавши сторони, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Встановлено, що між сторонами в 2013 році
було досягнуто усної домовленості
щодо купівлі-продажу жилого будинку
АДРЕСА_1 і відповідач отримала від
позивача авансовий платіж за будинок в
сумі 19 000 грн., що підтверджується
відповідними розписками відповідачки
та її поясненнями в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України, при ухваленні
рішення суд встановлює характер
правовідносин, зумовлених фактами, що
мають місце та правові норми, якими
врегульовані ці правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
власником будинку є ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом.

До пояснень представника позивача, в
частині того, що не зареєстровано право
власності за ОСОБА_5 в реєстраційній
службі, суд відноситься критично,
оскільки відповідно до ст..1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

ОСОБА_2, яка на час отримання коштів від
позивача та його дружини не була
власником будинку АДРЕСА_1,
довіренності на розпорядження
будинком не мала та звернула грошові
кошти на свою користь. Наведені
обставини свідчать, що отримані
відповідачем грошові кошти є
безпідставно набутими у розумінні ст.
1212 ЦК України.

Тому позовні вимоги, в частині
стягнення 19000 гривень підлягають
задоволенню.

Позовна вимога про стягнення витрат на
проведення ремонту та встановлення
огорожі задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.390 ЦК України
добросовісний або недобросовісний
набувач (володілець) має право вимагати
від власника майна відшкодування
необхідних витрат на утримання,
збереження майна, здійснених ним з
часу, з якого власникові належить право
на повернення майна або передання
доходів.

Добросовісний набувач (володілець) має
право залишити собі здійснені ним
поліпшення майна, якщо вони можуть бути
відокремлені від майна без завдання
йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть
бути відокремлені від майна,
добросовісний набувач (володілець) має
право на відшкодування здійснених
витрат у сумі, на яку збільшилася його
вартість.

Оскільки ОСОБА_2 не є власником будинку,
тому вона є неналежним відповідачем.

Судові витрати - сплачений судововий
збір та витрати за складання позовної
заяви, підлягають стягненню на
користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право на правову допомогу, яка
надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права в порядку,
встановленому законом.

Статтею 56 ЦПК України передбачено, що
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Особа, яка має право на
надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі. Перелік
прав особи, яка надає правову допомогу
є обмеженим та вичерпним.

Згідно до вимог ст.. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

ОСОБА_1 надавалась правова допомога
адвокатом ОСОБА_6 шляхом
представництва інтересів позивача при
розгляді цієї справи та судом адвокат
ОСОБА_6 не допускався як фахівець в
галузі права.

Дії ОСОБА_6 в судовому засіданні -
надання пояснень, заявлення клопотань,
суд розцінює як представництво
інтересів позивача в процесі судового
розгляду.

Таким чином, оскільки надання допомоги
представником не відноситься до виду
судових витрат, понесені позивачем
витрати по оплаті послуг представника
відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 214, 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
19 000 гривень - суми авансового
платежу, 243 грн. 60 коп. - сплачений
судовий збір, 400 гривень - витрат,
повязаних із сплатою послуг адвоката
за написання позову.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за необгрунтованістю.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Ю. А.
Тананайська