У х в а л а

10 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2003 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення
боргу в сумі 749 920 дол. США за договором
позики від 10 вересня 1998 року.

У листопаді 2003 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення
боргу в сумі 190 060 дол. США за договором
позики від 10 вересня 1998 року.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 13
березня 2006 року цивільні справи за
вищезазначеними позовами об'єднані в
одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
зазначав, що 10 вересня 1998 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено два
договори позики, за якими ОСОБА_6
передав ОСОБА_5 кошти у сумі 688 000 дол.
США та 175 000 дол. США із зобов'язанням
повернути борг відповідно до 10 вересня
2000 року та 24 листопада 2000 року.

У зазначені строки ОСОБА_5 позичені
кошти не повернув.

27 серпня 2003 року ОСОБА_6 уступив право
вимоги за вищезазначеними договорами
позики ОСОБА_3, уклавши відповідні
договори уступки права вимоги.

Посилаючись на вищезазначені
обставини, неодноразово уточнюючи
позовні вимоги, ОСОБА_3 просив стягнути
з ОСОБА_5 на свою користь борг за
договорами позики від 10 вересня 1998 року
в розмірі 6 850 321 грн 40
коп., що еквівалентно 863 000 дол. США, а
також 3 % річних за весь час
прострочення виконання зобов'язань у
сумі 2 139 998 грн 02 коп., що еквівалентно 269
595, 86 дол. США, а всього 8 990 319 грн 42 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 26 червня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково в
межах строку позовної давності.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
борг за договорами позики від 10 вересня
1998 року у розмірі 999 062 грн 50 коп., що
еквівалентно 125 000 дол. США, а також 3 %
річних за весь час прострочення
виконання зобов'язання у сумі 312 118 грн 07
коп., що еквівалентно 39 051,37 дол. США, а
всього стягнуто заборгованість у
розмірі 1 311 180 грн 50 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 20 грудня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
борг за договорами позики від 10 вересня
1998 року у розмірі 6 897 527 грн 50 коп., що
еквівалентно 863 000 дол. США, а також 3 %
річних за весь час прострочення
виконання зобов'язання у сумі 2 154 744 грн
91 коп., що еквівалентно 269 595,86 дол. США, а
всього стягнуто заборгованість у
розмірі 9 052 272 грн 41 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 грудня 2013 року
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 26 червня 2012 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 20 грудня 2012 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. Скасовано
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 червня 2013
року.

У поданій заяві представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 просить переглянути ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах, зокрема, норм ст. ст.
161, 216, 220, 374 ЦК України 1963 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви копії ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 липня 2012 року, 6 листопада 2013
року, а також копії ухвал Верховного
Суду України від 7 лютого 2008 року, від 8
серпня 2007 року, від 21 квітня 2010 року,

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Оскільки ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 грудня 2013 року про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд, про перегляд якої просить
заявник, є такою, що не містить
остаточного вирішення спору у справі
та у якій не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому вона не може бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про стягнення боргу за договором
позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А.
Черненко