АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3673/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3754/14
Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

При секретарі: Ткаченко Т.І.

За участі: позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 17 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про стягнення сплаченого авансу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом. Посилався на
те, що з метою придбання квартири
звернувся до агентства «Полтавська
нерухомість», де 08 червня 2013 року між
ним та ОСОБА_3 було укладено угоду про
завдаток, відповідно до якої ОСОБА_1 мав
передати завдаток у розмірі 8000 грн. в
рахунок майбутнього придбання
квартири АДРЕСА_1.

13 червня 2013 року на підтвердження
виконання зобов'язання позивач
передав ОСОБА_3 завдаток в сумі 2500
доларів США.

Однак, договір купівлі-продажу
квартиру позивач не уклав, так як
квартиру було продано іншим особам. У
зв'язку з вказаним просив стягнути з
ОСОБА_3 на його користь сплачений аванс
у розмірі 29300 грн. по курсу долара до
гривні станом на час звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 17 вересня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено та стягнуто на його
користь з ОСОБА_1 32 450 грн. сплаченого
авансу та 293 грн. судового збору.

Рішення оскаржив ОСОБА_3, який в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 08 червня 2013 року
завдаткодавець ОСОБА_1 уклав угоду про
завдаток № 000054 з завдаткодержателем
ОСОБА_3, з одної сторони, та виконавцем
ОСОБА_5 суб'єктом підприємницької
діяльності агентства «Полтавська
нерухомість», з іншої сторони,
відповідно до якої передав 8000 грн. як
завдаток для покупки квартири за
адресою АДРЕСА_1.

13 червня 2013 року ОСОБА_3 отримав від
ОСОБА_1 завдаток в розмірі 2500 доларів
США в рахунок оплати за придбання
вказаної вище квартири відповідно до
угоди від 08 червня 2013 року № 000054 (а.с. 40).

Однак договір купівлі-продажу квартири
між сторонами укладено не було, у
зв"язку з чим позивач просив повернути
йому суму сплаченого авансу.

Задовольняючи позов, районний суд
виходив з того, що враховуючи
відсутність укладеного договору
купівлі-продажу, сума коштів в розмірі 2
500 доларів США, отримана ОСОБА_3 від
ОСОБА_1 не є завдатком, а її слід
вважати авансом та повернути позивачу
в тому ж розмірі, що і була отримана.
Крім того, необхідно обраховувати суму
боргу відповідно до офіційного курсу
Національного Банку України
української гривні до долара США
станом на день постановлення рішення
та стягнути 32 450 грн.

Такий висновок районного суду є
вірним, так як договір купівлі-продажу
квартири в нотаріальній формі між
сторонами укладено не було, а сторони
лише домовилися укласти такий договір
в майбутньому, то передана відповідачу
грошова сума в розмірі 2500 доларів США є
авансом, який підлягає поверненню
позивачу.

Матеріалами справи підтверджується та
не заперечується відповідачем факт
отримання від ОСОБА_1 2500 доларів США.

Статтею 192 ЦК України передбачено, що
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання
має бути виражене у грошовій одиниці
України - гривні. Сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо
у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, районний суд
вірно визначив розмір суми на користь
позивача за офіційним курсом долара
США до гривні на день стягнення.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_3 передав суму авансу іншій
особі - ОСОБА_6 не впливає на висновки
суду за позовом ОСОБА_1, так як
правовідносини по даному спору
виникли між даними сторонами по
справі.

Заперечення ОСОБА_3 з посиланням на
свідків також не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки угода щодо
отримання суми авансу укладена в
письмовій формі.

Отже, суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог.

При цьому районний суд вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 17 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: /
Підписи /

З оригіналом згідно :