Справа № 226/3544/13-ц
Справа № 2/226/20/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючої - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Пікало К.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Димитров справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного
акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» про
відшкодування шкоди, заподіяної
злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3,
приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» (далі
за текстом ПрАТ «Європейський
страховий альянс») про відшкодування
шкоди, заподіяної злочином, в
обґрунтування якого вказала, що 27.01.2012
року о 18.30 год. відповідач ОСОБА_3,
керуючи автомобілем ВАЗ-2105, номерний
знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, діючи
необережно, у порушення п.18.1 Правил
дорожнього руху України скоїв на неї
наїзд, в результаті якого їй були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому правого
стегна в середній третині, який за
ступенем тяжкості тілесних ушкоджень
відноситься до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, що викликав
тривалий розлад здоров'я, строком понад
21 день, та синця м'яких тканин правого
стегна, який за ступенем тяжкості
тілесних ушкоджень відноситься до
легких тілесних ушкоджень. За вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 13.09.2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Цим
правопорушенням їй було завдано
матеріальної шкоди, оскільки на
лікування від отриманих тілесних
ушкоджень нею було витрачено особисті
кошти на загальну суму 23712,49 грн., які
підлягають стягненню з відповідача
ПрАТ «Європейський страховий альянс»,
з яким у ОСОБА_5 був укладений договір
страхування цивільно-правової
відповідальності. Крім того, вчиненим
кримінальним правопорушенням їй
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в
тому, що вона тривалий час знаходилася
на лікуванні, в результаті чого
порушилися її звичайні життєві зв'язки,
нормальний хід її життя. Довгий час
вона не може нормально рухатись,
оскільки необхідно виключити
навантаження на праве стегно. До
теперішнього часу вона вимушена ходити
за допомогою милиць, що значне
ускладнює її можливості в пересуванні.
Розмір заподіяної їй моральної шкоди
позивач оцінює в 50000 грн. Посилаючись на
правові норми Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», позивач просить суд стягнути
на її користь з відповідача ПрАТ
«Європейський страховий альянс»
завдану їй матеріальну шкоду в сумі
23712,49 грн. та моральну шкоду в сумі 2550
грн., а з відповідача ОСОБА_3 - решту
моральної шкоди у сумі 47450 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 підтримали
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_7 до судового засідання не
з,явилися, про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_7
письмово сповістив суд про розгляд
справи у його відсутність, вказавши, що
позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3
моральної шкоди не визнає, відносно
інших вимог позивача він покладається
на розсуд суду.

Представник відповідача ПрАТ
«Європейський страховий альянс» до
суду не з,явився, про час і місце
розгляду справи сповіщений належним
чином, письмово повідомив суд про
розгляд справи у його відсутність,
надіславши своє письмове заперечення,
відповідно до якого товариство визнає
позовні вимоги частково на суму 13970,79
грн. матеріальної шкоди, заперечуючи
проти решти позовних вимог. Чеки із
зазначенням назв загальних груп
медикаментів «антибіотики»,
«анальгетики», «кровозамінюючі»,
«ноотропні», «полімерні», «серцеві»,
«інші лікарські засоби» загальною
вартістю 1238,70 грн. не можуть бути
компенсовані, оскільки в них не вписано
конкретних назв придбаних
медикаментів, їх кількості та форми.
Чеки на суму 87,00 грн. та 5,50 грн. не
можуть бути ідентифіковані і
компенсовані через їх нечитабельність.
Неможливо ідентифікувати одержувача
та призначення платежу за квитанцією
б/н від 15.02.2013 року на суму 976,00 грн. Не
відносяться до засобів медичного
призначення та не можуть бути
відшкодовані також витрати на
придбання пакетів на загальну суму 2,50
грн., та кухонний рушник за чеком №
000037962 від 13.02.2013 року на суму 14,00 грн.
Відповідач також звертає увагу на те,
що згідно вироку суду ОСОБА_3 було
відшкодовано потерпілій на лікування
7418,00 грн., а тому сума, яка вже
відшкодована особою, яка завдала
збитки, не може бути повторно стягнута
зі страховика. Не заперечуючи проти
факту завдання позивачу моральної
шкоди, відповідач вважає, що заявлений
позивачем розмір цієї шкоди жодним
чином не обґрунтовано. Тому просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
заявлених вимог, окрім визнаних.

Третя особа ОСОБА_5 до суду також не
з'явилася, про час і місце слухання
справи сповіщена належним чином.

Заслухавши учасників судового процесу,
дослідивши зібрані у справі докази, суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 13.09.2013 року
відповідача ОСОБА_3 притягнуто до
кримінальної відповідальності за ст.286
ч.1 КК України за фактом наїзду на
пішохода ОСОБА_1, що стався 27.01.2012 року
близько о 18.30 годині під час керування
відповідачем автомобілем марки ВАЗ-2105,
номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого
ОСОБА_1 було завдано тілесні
ушкодження середньої тяжкості, що
викликали тривалий розлад здоров,я,
строком на 21 день, у вигляді закритого
перелому правого стегна в середній
третині, та легкі тілесні ушкодження у
вигляді синців м,яких тканин правого
стегна (а.с.13-15). Даний вирок набрав
чинності. Цивільний позов ОСОБА_1 у
кримінальному провадженні не
розглядався.

Через отримані під час
дорожньо-транспортної пригоди (далі за
текстом ДТП) тілесні ушкодження ОСОБА_1
перебувала на лікуванні у
травматологічному відділенні
Димитровської центральної міської
лікарні (далі за текстом ДЦГЛ) з 27.01.2012
року по 27.03.2012 року з діагнозом:
травматичний шок 1ст., закритий
кососпиральний оскольчатий перелом с/з
правої стегнової кістки із зсувом;
03.02.2012 року позивачу була зроблена
операція - остеосинтез перелому с/з
правого стегна пластиною і 14 вінтами;
після виписки позивачу рекомендовано:
кальцій Д-3 никомед, пересування за
допомогою милиць, виключення опори на
праву ногу протягом 1,5-2 місяці,
спостерігання у травматолога за місцем
проживання, що підтверджується
історією хвороби № 1021/111 (а.с.3).

У період з 13.02.2013 року по 27.02.2013 року
ОСОБА_1 продовжила лікування у
травматологічному відділенні № 1 КЛПУ
«Міська лікарня № 7» м.Єнакієво
Донецької області з діагнозом:
незрощений перелом с/з діафізу правого
стегна, неспроможний остеосинтез,
перелом конструкції. Із історії
хвороби (епікриз) № 1030-185 вбачається, що
післяопераційний період ускладнився
тривало незагойною раною, процеси
репарації перелому уповільнені; 05.02.2013
року хвора була госпіталізована до
травматологічного відділення ДЦГЛ, де
знаходилися на лікуванні до 13.02.2013 року
у зв'язку з переломом конструкції,
після чого була доставлена до лікарні
№ 7; 14.02.2013 року проведена операція -
реостеосинтез правого стегна
(компресійной пластиной на стегно);
після виписки позивачу рекомендовано:
виключити навантаження до 4-х місяців,
кальцій Д-3 та бівалос на протязі 6
місяців (а.с.4).

Згідно за ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням, зокрема транспортних
засобів, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренді тощо) володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Оскільки вироком суду доведено вину
ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, що сталася між
сторонами 27.01.2012 року, суд вважає, що між
неправомірними діями відповідача, який
на правовій підставі користувався
джерелом підвищеної небезпеки, та
спричиненою потерпілій ОСОБА_1 шкодою,
наведеною у позові, є причинний зв'язок,
а тому відповідач ОСОБА_3 повинен нести
відповідальність перед позивачем за
спричинену шкоду.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
пенсіонером, його пенсія за станом на
грудень 2013 року складає 1723,29 грн., що
підтверджується довідкою управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
Донецької області від 05.02.21014 року.

Згідно свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу автомобіль ВАЗ
2105, номерний знак НОМЕР_1, належить
третій особі ОСОБА_5

Судом також встановлено, що 17.06.2011 року
страховиком ПрАТ «Європейський
страховий альянс» на підставі полісу
№ АА/4179993 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів було застраховано
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_5 із забезпеченням транспортного
засобу ВАЗ-2105, номерний знак НОМЕР_1, 1985
року випуску.

Відповідно до укладеного договору
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю (на одного
потерпілого), становить 100000 грн.; за
шкоду, заподіяну майну (на одного
потерпілого), - 50000 грн.; франшиза, на
суму якої зменшується заподіяна
майнова шкода, становить 510 грн.; строк
дії договору з 17.06.2011 року по 16.06.2012 року.

ДТП, під час якої позивачеві заподіяна
шкода, визнана ПрАТ «Європейський
страховий альянс», як подія, що є
страховим випадком, що встановлено на
підставі письмових пояснень
представника страхової компанії.

Відповідно до ст.ст.9, 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У (далі за
текстом Закон) страховик зобов'язаний
провести виплату страхового
відшкодування в межах обов'язкового
ліміту відповідальності страховика.
При цьому страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
яка не застосовується при
відшкодуванні шкоди, завданої життю
або здоров'ю потерпілого.

За приписами п.24.1 ст.24 Закону у
зв'язку з лікуванням потерпілого
відшкодовується обгрунтовані витрати,
які пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров,я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Зазначені в цьому пункті
витрати та необхідність їх здійснення
мають бути підтверджені документально
відповідним закладом охорони здоров'я.

Кримінальним правопорушенням
ОСОБА_1 було завдано матеріальної
шкоди, що складається з витрат на
лікування у КЛПУ «Міська лікарня № 7»
м.Єнакієво Донецької області.
Позивачем надано до суду фіскальні
чеки та квитанції на загальну суму 23712,49
грн. (а.с.5-12).

Зазначені витрати підтверджені КЛПУ
«Міська лікарня № 7» м.Єнакієво (далі за
текстом КЛПУ). Так, відповідно до
довідок даного лікувального закладу
від 14.01.2014 року для забезпечення
передопераційного, операційного та
післяопераційного періодів за кошт
пацієнта було придбано та використано
медикаменти, витратні матеріали та
медичні приналежності, які знайшли
своє відображення у наданих позивачем
суду платіжних документах.

Зокрема, за кошт пацієнта було придбано
для використання під час операції
14.02.2013 року компресійну пластину на
стегно (пряма) у кількості 1 шт. за 10000
грн., що підтверджується довідкою та
історією хвороби № 1030-185 КЛПУ,
видатковою накладною та квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 12 від
13.02.2013 року (а.с.7).

Відповідно до довідки КЛПУ від 14.01.2014
року, видаткової накладної № ПУ-0000051
від 13.02.2013 року, рахунку-фактури №
ПУ-0000042 від 13.02.2013 року (а.с.8, 9) ОСОБА_1
було придбано та використано лікарнею
під час операційного втручання 14.02.2013
року медичні приналежності на загальну
суму 5970,00 грн.

Між тим, суд погоджується з позицією
відповідача ПрАТ «Європейський
страховий альянс» і вважає, що суми
чеків із зазначенням назв загальних
груп медикаментів «антисеотики»,
«анальгетики», «антибіотики»,
«діагностичні», «полімерні»,
«серцеві», «інші лікарські засоби» не
підлягають відшкодуванню, оскільки в
них не конкретизовано назв придбаних
ліків. Це є наступні чеки: від 05.02.2013
року на суму 119,65 грн., від 06.02.2013 року на
суму 389,75 грн., від 08.02.2013 року на суму 85,50
грн., від 06.02.2013 року на суму 104,20 грн.,
від 08.02.2013 року на суму 98,60 грн. (а.с.5),
від 13.02.2013 року на суму 220,00 грн. (а.с.6),
від 15.02.2013 року на суму 30,00 грн. (а.с.11),
від 22.02.2013 року на суму 45,00 грн. (ас.12).
Загальна сума за такими чеками склала
1092,70 грн., ця сума підлягає виключенню
із заявленого позивачем матеріального
відшкодування.

Суд також погоджується з тим, що не
відносяться до засобів медичного
призначення та не можуть бути
відшкодовані витрати на придбання
пакетів на загальну суму 2,50 грн., та
кухонний рушник за чеком № 000037961 від
13.02.2013 року на суму 14,00 грн. (а.с.6).

Чеки на суму 87,00 грн. від 13.02.2013 року
(а.с.5) та на суму 5,50 грн. від 15.02.2013 року
(а.с.11) щодо придбання медичних
препаратів клексан та нимесил, на
нечитабельність яких звертає увагу
страховик, у судовому засіданні
ідентифіковані шляхом огляду їх
оригіналів, їх придбання за кошт
пацієнта підтверджено довідкою КЛПУ
від 14.01.2014 року, тому зазначені в них
суми підлягають компенсації.

Також підлягає компенсації понесені
позивачем витрати за квитанцією б/н від
15.02.2013 року на суму 976,00 грн. на придбання
препаратів крові, які згідно за
довідкою КЛПУ від 14.01.2014 року були
придбані за кошт пацієнта для
забезпечення операційного періоду
хворої (позиція 37 у довідці) (а.с.12).

Отже з урахуванням наведених доказів
підтверджені документально витрати
позивача на лікування в КЛПУ склали
22603,29 грн. (23712,49 грн. - 1092,70 грн. - 14,00 грн. -
2,50 грн.). Саме ця сума з огляду на
вищеприведені договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та Закон підлягає
відшкодуванню в межах обов'язкового
ліміту відповідальності страховика.

Суд не бере до уваги позицію
відповідача ПрАТ «Європейський
страховий альянс» щодо повторного
відшкодування з наступних підстав.

Дійсно за приписами п.4 ч.1 ст.991 ЦК
України та п.4 ч.1 ст.26 Закону України
«Про страхування» страховик має право
відмовити від здійснення страхової
виплати у разі одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка її завдала.

Згідно вироку Димитровського міського
суду Донецької області від 13.09.2013 року
ОСОБА_3 було відшкодовано потерпілій
ОСОБА_1 на лікування 7418,00 грн. (а.с.13-14).

У судовому засіданні встановлено, що ці
витрати пов'язані виключно з
лікуванням позивача у
травматологічному відділенні
Димитровської центральної міської
лікарні у період з 27.01.2012 року по 27.03.2012
року, на підтвердження чого
представником відповідача ОСОБА_7
надано копії товарних та фіскальних
чеків, які датовані 2012 роком, на
загальну суму 7000,10 грн.

Відповідно до інформації ДЦМЛ від
31.01.2014 року лікарські засоби та вироби
медичного призначення, які були
застосовані під час операції та для
лікування ОСОБА_1 у період з 27.01.2012 року
по 27.03.2012 року були придбані власним
коштом хворої та використані під час її
лікування.

Отже ОСОБА_3 на час розгляду
кримінальної справи за його
обвинуваченням були відшкодовані
матеріальні збитки потерпілій у
зв'язку з її лікуванням у ДЦМЛ.

Заявлені позивачем вимоги щодо
відшкодування матеріальної шкоди
пов'язані з її лікуванням у період з
13.02.2013 року по 27.02.2013 року у
травматологічному відділенні № 1 КЛПУ
«Міська лікарня № 7» м.Єнакієво
Донецької області. Ці витрати позивачу
ніким не відшкодовувались.

Згідно за ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Як передбачено ч.2 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону
страховик відшкодовує потерпілому
моральну шкоду, передбачену п.п.1, 2 ч.2
ст.23 ЦК України у встановленому судом
розмірі, але не більше 5% визначеного
ліміту, різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні ДТП.

Згідно за п.9.3 ст.9 Закону, в редакції, що
діяла на момент страхового випадку,
обов'язків ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров,ю потерпілих, становив 51000 грн.
на одного потерпілого.

Позивач просить стягнути з
відповідачів на її користь у
відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Суд вважає, що у позивача виникло право
на відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з отриманням нею в наслідок ДТП
тілесних ушкоджень, які призвели до
порушення її нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від неї додаткових
зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує характер, обсяг, тривалість
зазнаваних позивачем страждань, її
стан здоров'я.

Характер отриманої ОСОБА_1 травми,
віднесеної до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, вимагає від неї
тривалого лікування, обмежило її
опорну функцію, позивач перенесла дві
операції: 03.02.2012 року та 14.02.2013 року,
постійно відчуває фізичний біль, вже
понад два роки пересувається за
допомогою милиць. Отримана нею фізична
вада заважає їй вести повноцінний
спосіб життя та вимагає від неї
продовження лікування. Тому, виходячи з
засад розумності та справедливості,
суд вважає можливим визначити
позивачу розмір моральної шкоди у 10050
грн.

Таким чином, з урахуванням наведених
норм Закону з ПрАТ «Європейський
страховий альянс» підлягає стягненню
на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 2550 грн. (51000 грн. х 5%),
решта суми 7500 грн. підлягає стягненню з
ОСОБА_3

В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів
на користь держави підлягає стягненню
судовий збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, виходячи
із розміру збору при зверненні до суду
з вимогами майнового (229,40 грн.) та
немайнового характеру (114,70 грн.), який
існував на момент подання позову до
суду. Отже, з приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» підлягає стягненю 258,10 грн., а з
ОСОБА_3 - 86,00 грн.

На підставі ст.ст.23, 1167, 1193, 1195, 1197 ЦК
України, Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного
акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» про
відшкодування шкоди, заподіяної
злочином, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- у відшкодування матеріальної шкоди,
що складається з витрат на лікування, в
сумі 22603 (двадцять дві тисячі шістсот
три) грн. 29 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди в
сумі 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят)
грн. 00 коп.;

а всього 25153 (двадцять п'ять тисяч сто
п'ятдесят три) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
відшкодування моральної шкоди 7500 (сім
тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» на користь держави судовий
збір в сумі 258 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 86 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати судову скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
17 лютого 2014 року.

Суддя
Ж.Є. Редько