Справа № 203/4725/14-ц
Провадження № 2/0203/1424/2014
12.12.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Штефан
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ
21 липня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя, визнання права
власності на частку квартири. Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що позивач
перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Під час
шлюбу ОСОБА_2 було приватизовано 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, отже 1/6
частина вказаної квартири належить
позивачу як одному з подружжя. Крім
того, позивачем за її рахунок було
проведено ремонт спірної квартири.
Викладені обставини стали причиною
звернення позивача до суду з позовом
про визнання за нею права власності на
1/6 частину квартири як на майно,
придбане під час шлюбу, визнання за нею
права власності на 1/6 частину квартири
в рахунок проведеного нею ремонту
(а.с.а.с. 2 - 6, 30).
04 грудня 2014 року суд за заявою позивача
своєю ухвалою залишив без розгляду
позов у частині про визнання власності
на 1/6 частину квартири в рахунок
проведеного ремонту (а.с. 79).
Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Судом було встановлено, що позивач та
ОСОБА_2 перебували у шлюбі від 04.03.1989 р.
по 26.11.2010 р. (а.с.а.с. 7, 8).
19 листопада 1993 року відповідачі та
ОСОБА_4 (покійний чоловік ОСОБА_3 та
батько ОСОБА_2) у порядку приватизації у
рівних частках (по 1/3) набули право
власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Відповідно до частини 1, абзацу 1
частини 2 статті 4 Цивільного кодексу
Української РСР цивільні права і
обов'язки виникають з підстав,
передбачених законодавством Союзу РСР
і Української РСР, а також з угод,
передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 22 Кодексу про
шлюб та сім'ю України (далі - КпШС) майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
Аналогічні положення містила в собі
стаття 16 Закону України від 07.02.1991 р.
№ 697-ХІІ «Про власність».
Ураховуючи положення приведених норм,
суд вважає, що право спільної сумісної
власності сторін безумовно
поширюється на 1/3 частку вказаної
квартир, власником якої став ОСОБА_2
Вона була придбана під час шлюбу, не є
річчю індивідуального користування, у
розумінні статті 24 КпШС.
У відповідності з частиною 1 статті 69,
частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу
України (далі - СК) дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності. У разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.
За правилами частини 1 статті 71 СК
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом.
Відтак, суд вважає за необхідне
заявлений позов задовольнити.
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 208, 209,
212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя задовольнити.
Поділити майно, придбане ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 під час шлюбу, наступним чином:
- визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/6 частину квартири АДРЕСА_1
- визнати за ОСОБА_2 право власності на
1/6 частину квартири АДРЕСА_1
Встановити, що ОСОБА_2 на праві
власності належить 1/6 частина квартири
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його ухвалення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
15 грудня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян