СУДАЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
Справа 118/376/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Судацький міський суд
АР Крим у складі:

головуючого - судді Лісовської В.В.

за участю секретаря - Тормосіної О.М.

представника позивачів - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача за
довіреністю - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Судаку цивільну справу
за позовом

ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися
до суду з позовом до відповідачів -
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 й у заяві просять
усунути перешкоду з боку відповідачів
у користуванні земельною ділянкою
площею 0,0783 га, яка розташована по
АДРЕСА_1, шляхом знесення зведених
будівель та огорожі за рахунок
відповідачів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками
одноквартирного житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№ 1224 від 09 серпня 1996 року та договору
дарування № 3031 від 23 грудня 2000 року.
Вищевказаний житловий будинок
належить позивачам на праві спільної
часткової власності.23 жовтня 2003 року на
підставі рішення Судацької міської
ради АР Крим № 587/21-03 їм була передана в
спільну сумісну власність земельна
ділянка, площею 0,0783 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для
індивідуального житлового
будівництва. Право власності на
вказану земельну ділянку
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку с.
КМ № 035296 від 10.08.2004 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які є
співвласниками суміжної земельної
ділянки, розташованої по АДРЕСА_2
перешкоджають позивачам у
користуванні належної їм на праві
власності земельної ділянки. З метою
розширення проїзду на свою земельну
ділянку, перенесли існуючу сітчасту
огорожу углиб їхньої земельної ділянки
впритул до стіни домоволодіння, що є
перешкодою в обслуговуванні та ремонту
північно - західної стіни житлового
будинку. У добровільному порядку
усунути допущені порушення
відповідачі відмовляються, в зв'язку з
чим позивачі вимушені звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права.

Позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явились про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Представник позивачів за довіреністю -
ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі. В зв'язку з
проведеної судової будівельно-
технічної, земельно- технічної
експертизи надав уточнення в частині
визначення, які зведені будівлі
відповідачами, перешкоджають у
користуванні земельною ділянкою.
Просить суд зобов'язати відповідачів
знести побудований паркан з каменя та
влаштувати огорожу вздовж лінії межі
суміжних земельних ділянок, шляхом
відновлення межових знаків.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідач - ОСОБА_2 та представник
відповідача за довіреністю - ОСОБА_7
вважають, що заявлені позовні вимоги
задоволенню не підлягають з тих
підстав, що висновок експерта є
неправильним, викликає сумнів, тому що
проведена судова будівельно- земельна -
технічна експертиза не відповідає
вимогам ст. 149 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення осіб,
з'явившихся в судове засідання,
вивчивши матеріали справи вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю.

Власник земельної ділянки, або
землекористувач може вимагати
усунення будь - яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
співвласниками житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№ 1224 від 09.08.1996 року та договору
дарування № 3031 від 23 грудня 2000 року (а.с.
8-9). Земельна ділянка, площею 0,0783 га (по
АДРЕСА_1) на який розташований
вищезгаданий житловий будинок,
належить позивачам на праві спільної
сумісної власності, про що свідчать
державні акти на право власності на
земельну ділянку с. КМ № 035295 та с. КМ №
035096, які видані Судацьким міським
управлінням земельних ресурсів 10
серпня 2004 року (а.с. 12-14).

Даними державного акту с. КМ № 055955, якій
видано 11 березня 2003 року ( а.с. 131-134)
підтверджується, що земельна ділянка,
площею 0,0886 га по АДРЕСА_2, належить на
праві спільної часткової власності
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_6
Відповідач - ОСОБА_2 є співвласником 49
частки вищезгаданої земельної ділянки,
а відповідач - ОСОБА_6 є співвласником
59 частки вищезгаданої земельної
ділянки. Реальний поділ, або виділ
частки із спільної часткової власності
вказаної земельної ділянки між
співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не
проводився.

Вищевикладені обставини вказують
на те, що позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
відповідачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є
суміжними землекористувачами
вищезгаданих земельних ділянок,
розташованих по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2.

Дослідженими в судовому засіданні
доказами встановлено, що з боку
відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є
перешкода у користування земельною
ділянкою відповідачам - ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, яка належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Висновком № 1511/1512 судової
будівельно- земельно- технічної
експертизи від 12 грудня 2013 року (а.с.
112-122) встановлено наявність замощеної
дороги, що використовується
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6
співвласниками земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_2, на земельній
ділянці домоволодіння АДРЕСА_1, що є
перешкодою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
користуванні земельною ділянкою,
розташованої по АДРЕСА_1 в м. Судаку, що
перебуває у позивачів на праві
спільної сумісної власності,
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку с. КМ №
035295 від 10.08.2004 року. Також встановлено
наявність кам'яного паркану, що
використовується відповідачем ОСОБА_6,
співвласником домоволодіння АДРЕСА_2,
на земельній ділянці домоволодіння
АДРЕСА_1, яка належить позивачам на
праві власності.

Таким чином висновком експерта
встановлено, що мається самовільно
зайнята частка земельної ділянки,
площею 11,5 кв.м, розташована по АДРЕСА_1 в
м. Судаку і належить позивачам, на
праві власності, яка використовується
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6-
співвласниками суміжної земельної
ділянки по АДРЕСА_2.

Дослідивши зібрані у справі
докази суд йде до висновку що, з боку
відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є
перешкода у користуванні та
розпорядженні земельною ділянкою, яка
розташована по АДРЕСА_1, позивачам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Порушено право позивачів підлягає
судовому захисту шляхом зобов'язання
відповідача ОСОБА_6 знести побудований
паркан з каменя, розташований вздовж
будівель домоволодіння АДРЕСА_1. Також
належить зобов'язати відповідачів -
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 влаштувати огорожу
вздовж лінії межи суміжних земельних
ділянок, шляхом відновлення межових
знаків меж земельних ділянок
домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача - ОСОБА_3 про
те, що експертом ОСОБА_8 при проведенні
експертизи допущені порушення вимог
ст. 149 ЦПК України, оскільки вони
спростовуються дослідженими доказами,
які містяться в матеріалах справи.

Із матеріалів справи вбачається, що під
час призначення комплексної судово -
будівельної експертизи, ухвалою
Судацького міського суду від 21.03.2013
року залучався фахівець в галузі
геодезії, з тих підстав що на той час до
справи не було долучено технічна
документація про встановлення в натурі
меж земельних ділянок суміжних
землекористувачів. Із пояснень
експерта ОСОБА_8 в судовому засіданні
встановлено, що під час проведення
призначеної експертизи, сторонами по
справі за ії клопотанням, суду була
надана технічна документація щодо
проекту відводу та встановлення в
натурі між земельних ділянок, які є
предметом розгляду в даній справі,
розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.
При проведенні експертизи вона
користувалися та досліджувала
матеріалами технічної документації,
вона має досвіт в цей галузі, тому не
було потреби залучати фахівця в галузі
геодезії.

Вказані обставини
підтверджуються висновком № 1511/1512 від
12 грудня 2013 року судової будівельно -
земельно - технічної експертизи та
технічною документацією, яка міститься
в матеріалах справи (а.с. 112-160).

Під час призначення експертизи суд
попереджав експерта про кримінальну
відповідальність за ст.ст. 384,385 КК
України, тому у судові не має підстав не
довіряти висновку експерта.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на
користь позивачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
належить стягнути у рівних частках
судові витрати, які пов'язані з оплатою
судового збору в сумі - 114 грн.70 коп., та
витрати, які пов'язані з проведенням
експертизи в сумі - 4112 грн.64 коп., а
всього - 4227 грн.34 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 88 ЦПК
України, ст.ст. 125,126,152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою - задовольнити.

Усунути перешкоду ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
боку ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у користуванні
земельною ділянкою, площею 0,0783 га, яка
розташована по АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_6 знести побудований
паркан з каменя, розташований вздовж
будівель домоволодіння АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_6
влаштувати огорожу вздовж лінії межі
суміжних земельних ділянок, шляхом
відновлення межових знаків межі
земельних ділянок домоволодінь
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Стягнути, у рівних частках, з
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 судові витрати, які
пов»язані з оплатою судового збору в
сумі - 114 грн.70 коп. та витрати, які
пов'язані з проведенням експертизи в
сумі - 4112 грн.64 коп., а всього - 4227 грн. 34
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим в м. Феодосії, через
Судацький міський суд АР Крим, протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя