Справа № 372/2530/14 Головуючий у І
інстанції Проць Т.ВПровадження №
22-ц/780/5859/14 Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 52 03.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою Закритого
акціонерного товариства "Завод
"Технопривод" на рішення Обухівського
районного суду Київської області від 01
липня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства
"Завод "Технопривод" про поновлення на
посаді, виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, третя особа:
Реєстраційна служба Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Закритого
акціонерного товариства "Завод
"Технопривод" про поновлення на посаді,
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, третя особа:
Реєстраційна служба Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 08 липня 2013 року на засіданні
Наглядової ради ЗАТ «Завод
«Технопривод» його обрано директором
вказаного товариства та укладено
контракт. 31.10.2013 року Додатковою угодою
№1 від 31.10.2013 року дію контракту
продовжено до 31.12.2014 року. 18 квітня 2014
року йому стало відомо, що 10 квітня 2014
року на засіданні Наглядової ради було
прийнято рішення не продовжувати з ним
контракт та обрано іншого директора,
який і приступив до виконання
обов'язків.

В зв'язку з цим просив поновити його на
займаній посаді та стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу, моральну шкоду за
час вимушеного прогулу.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 01 липня 2014 року
позов частково задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді
директора Закритого акціонерного
товариства «Завод «Технопривод».

Стягнуто з Закритого акціонерного
товариства «Завод «Технопривод» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 36271
грн. 71 коп.

Стягнуто з Закритого акціонерного
товариства «Завод «Технопривод» 1000
грн. в відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ « Завод
«Технопривод» просить суд скасувати
рішення суду з підстав порушення судом
норм матеріального та процесуального
права та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, згідно контракту від 08 липня 2013
року призначений на посаду директора
ЗАТ «Завод «Технопривод». Вказаним
контрактом визначено строк дії
контракту з 08 липня 2013 року по 31 грудня
2013 року, права та обов'язки,
відповідальність сторін, порядок
оплати праці, соціально-побутове
забезпечення директора, інше.

Крім того, п.6.2 визначено, що Контракт
перестає діяти: після закінчення дії
строку Контракту; по згоді сторін; при
зміні власника; по ініціативі
«Роботодавця» до закінчення строку дії
Контракту, якщо Директор систематично
не виконує без поважних причин
обов'язків, покладених на нього даним
Контрактом, та у випадку одноразового
грубого порушення директором
законодавства, або обов'язків,
передбачених контрактом; по ініціативі
директора до закінчення строку дії
контракту у випадках, передбачених
законодавством, та якщо «Роботодавцем»
систематично не виконуються обов'язки
по Контракту. За два місяці до
закінчення строку чинності Контракту
він може бути за згодою сторін
продовжений, або укладений на новий
строк. При достроковому розірванні
Контракту, він розривається з
попередженням відповідної сторони за
два тижні.

Додатковою угодою №1 до Контракту від
31.10.2013 року змінено строк його дії до 31
грудня 2014 року та зазначено, що при
достроковому розірванні він
розривається з попередженням
відповідної сторони за два тижні, а у
випадку дострокового припинення дії
контракту як з ініціативи Роботодавця,
надаються всі гарантії та виплачуються
всі грошові суми, встановлені трудовим
законодавством.

Як вбачається з протоколу №2 засідання
Наглядової ради ЗАТ від 10 квітня 2014
року директором відповідача обрано
ОСОБА_3.

Згідно повідомлення №1 від 11.04.2014 року,
адресованому Головою Наглядової Ради
ОСОБА_1 останнього повідомлено про
прийняття 10 квітня 2014 року рішення про
непродовження з ним контракту,
укладеного до 31.03.2014 року та
призначення іншого директора.

З копії реєстраційної картки ЗАТ
«Завод «Технопривод» вбачається, що
директор ОСОБА_3 призначений на посаду
директора вказаного підприємства з
10.04.2014 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд дійшов висновку, що позивача було
звільнено незаконно.

З таким висновком колегія суддів не
погоджується з наступних підстав:

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 06.11.92 р. № 9,
якою керуються суди при розгляді
спорів, пов'язаних із незаконними
звільненнями працівників, роз'яснено,
що при розгляді справ про поновлення на
роботі судам необхідно з'ясувати, з
яких підстав проведено звільнення
працівника згідно з наказом
(розпорядженням) і перевіряти їх
відповідність законові. Суд не в праві
визнати звільнення правильним,
виходячи з обставин, з якими власник
або уповноважений ним орган не
пов'язували звільнення. Слід
враховувати те, що суд, як і будь-який
інший орган по розгляду трудових
спорів, не має адміністративних
повноважень, тому він не може
скасовувати накази, змінювати підстави
розірвання трудового договору. Якщо
звільнення з роботи проведено з
порушенням закону, суд, не скасовуючи
наказу і не змінюючи підстав
припинення трудового договору,
зобов'язаний поновити працівника на
попередній роботі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 14.10.2014 року
рішення Наглядової ради ЗАТ «Завод
«Технопривод» визнані недійсними з
моменту прийняття.

Таким чином недійсні і рішення
компетентного органу ЗАТ «Завод
«Технопривод» про обрання на посаду
директора товариства ОСОБА_1. У зв'язку
з цим відсутні правові підстави для
укладання між ЗАТ «Завод «Технопривод»
та ним контракту на виконання
обов'язків генерального директора
товариства.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції безпідставно вважав права
позивача порушеними і такими, що
підлягають захисту.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи
викладене, апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Завод
"Технопривод" - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 01 липня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства
"Завод "Технопривод" про поновлення на
посаді, виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, третя особа:
Реєстраційна служба Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: