печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарях:Гурніку А.І., Туревич О.Ю.,
Бутенко О.Г.,за участю: позивача:не
з'явився,представника відповідача:не
з'явився, третьої особи:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
ОСОБА_5 про стягнення суми страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4)
звернулась до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» (далі -
відповідач, ПрАТ «УСД»), в якому просить
визнати подію, що мала місце 12.12.2012 року
страховим випадком, відповідно до
полісу № АВ/5118342 від 21.04.2012 року та
закону, стягнути з відповідача на
користь позивача суму страхового
відшкодування в розмірі 24 984,45 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 12.12.2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «МАЗ», реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та
автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4, яким керував ОСОБА_6
Постановою суду винним у вчинені ДТП
визнано ОСОБА_5, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у ПрАТ «УСД». 14.12.2012 року
водієм ОСОБА_6 було подано до ПрАТ «УСД»
заяву про виплату страхового
відшкодування та надано всі необхідні
для виплати страхового відшкодування
документи. Проте, станом на 03.06.2013 року
ані виплати страхового відшкодування,
ані письмового повідомлення від ПрАТ
«УСД» не надходило. Згідно висновку,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу становить 22 380,00 грн.,
вартість робіт з оцінки розміру
матеріальної шкоди, яка була сплачена
позивачем, складає 650,00 грн. У зв'язку з
невиплатою страхового відшкодування у
передбачений чинним законодавством
строк позивач також нараховує пеню, яка
становить 1 954,45 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 21.06.2013 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» про стягнення суми
страхового відшкодування, залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
ОСОБА_5 (далі - трет яособа, ОСОБА_5) та
справу призначено до судового
розгляду.

В судовому засіданні 15.01.2014 року
представник позивача надав письмові
заперечення проти позову в яких просив
в позові відмовити, оскільки вважає, що
наданий позивачем висновок не є
належним доказом на підтвердження
розміру матеріального збитку, що
підтверджується рецензією на вказаний
висновок, та не враховано позивачем
франшизу.

В судове засідання позивач не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи,
в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України,
повідомлений належним чином, направив
на адресу суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, позов підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ч. 3 ст.
191 ЦПК України, повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ст.ст.
74, 76 ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 12.12.2012 року
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «ВАЗ 21104»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_6 та який, відповідно до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, належить
на праві власності ОСОБА_4, та
автомобіля «МАЗ», реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що
підтверджується довідкою про
дорожньо-транспортну пригоду від 25.12.2013
року № Д/5345 (а. с. 8).

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний
номер НОМЕР_1, одержав механічні
пошкодження.

Постановою Зачепилівського районного
суду Харківської області від 22.01.2013
року винним у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_5 (а. с. 13).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, шкода, завдана позивачеві
з вини третьої особи підлягає
відшкодуванню за рахунок останньої.

Разом з тим, згідно полісу № АВ/5118342
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 у період з
22.04.2012 року по 21.04.2013 року, тобто у
період, коли сталась
дорожньо-транспортна пригода, була
застрахована у ПрАТ «УСД».

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхової суми відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана,
зокрема, з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 п. 9.4 ст. 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.
Страхові виплати за договорами
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно полісу № АВ/5118342 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, франшиза
становить 510,00 грн.

Таким чином, ПрАТ «УСД» відповідає
перед позивачем за заподіяну ОСОБА_5
шкоду в межах 50 000,00 грн. з урахуванням
франшизи в розмірі 510,00 грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З аналізу викладеного слідує, що
відповідач не відшкодовує всі витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу в повному обсязі,
а лише передбачені законодавством.

Так, згідно наданого позивачем
висновку № 690 експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення матеріального збитку
пошкодженого автомобіля від 10.10.2013
року, вартість матеріального збитку,
заподіяного внаслідок ДТП власнику
автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний
номер НОМЕР_1, становить 22 380,00 грн. (а. с.
11-29).

ПрАТ «УСД» в свою чергу також надало
звіт № 2278 про вартість матеріального
збитку завданого власнику
транспортного засобу «ВАЗ 21104»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, від 03.03.2013
року, згідно якого розмір
матеріального збитку завданого
власнику КТЗ, приймається рівним
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу запчастин,
без урахування втрати товарної
вартості та становить 12 275,61 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги
надану ПрАТ «УСД» рецензію на висновок
№ 690 експертного автотоварознавчого
дослідження з визначення
матеріального збитку пошкодженого
автомобіля від 10.10.2013 року, згідно якої
вказаний висновок не відповідає
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна та є необ'єктивним,
оскільки, по-перше, чинним
законодавством не передбачено
рецензування звітів, по-друге, рецензія
зроблена під час розгляду справи 10.01.2014
року, по-третє, не надано доказів на
підтвердження наявності повноважень у
оцінювача ОСОБА_7 здійснювати
рецензування роботи іншого оцінювача.

Разом з тим, враховуючи, що ДТП сталась
12.12.2012 року, звіт № 2278 було складено
03.03.2013 року, а висновок № 690 складено
10.10.2013 року, суд вважає належним доказом
на підтвердження вартості заподіяного
власнику автомобіля «ВАЗ 21104»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, збитку
саме звіт № 2278, оскільки він складений
раніше, відтак, є більш об'єктивним.

Отже, ПрАТ «УСД» відшкодовує
позивачеві витрати в розмірі 12 275,61 грн.
за мінусом франшизи в розмірі 510,00 грн.

При чому, ПрАТ «УСД» також не
відшкодовує витрати, пов'язані з
оплатою вартості складання висновку №
690 від 10.10.2013 року в розмірі 650,00 грн.,
оскільки таке відшкодування не
передбачено нормами чинного
законодавства.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

14.12.2012 року ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ
«УСД» із повідомленням потерпілої
особи про подію, а 08.02.2013 року ОСОБА_4
звернулась до ПрАТ «УСД» із заявою про
виплату страхового відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Таким чином, ПрАТ «УСД» зобов'язано
було виплатити суму страхового
відшкодування не пізніше 09.05.2013 року, що
є вихідним днем, відтак, останнім днем
строку на виплату страхового
відшкодування є 12.05.2013 року. Проте, ПрАТ
«УСД» виплату страхового
відшкодування не здійснило і на даний
час.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати страхового
відшкодування позивачеві відповідач
не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_4 щодо стягнення з ПрАТ «УСД» суми
страхового відшкодування в розмірі 11
765,61 грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно
до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, отже, для
відшкодування заподіяної з вини ОСОБА_5
шкоди, що перевищує ліміт
відповідальності ПрАТ «УСД», ОСОБА_4
має право звернутись з позовом до
третьої особи - ОСОБА_5

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 визнати
подію, що мала місце 12.12.2012 року
страховим випадком, відповідно до
полісу № АВ/5118342 від 21.04.2012 року та
закону, то в цій частині вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідач не оспорює, що подія, яка
сталась 12.12.2012 року є страховим
випадком, відтак відсутній спір.

Оскільки ПрАТ «УСД» у передбачений
законодавством строк виплату
страхового відшкодування в розмірі 11
765,61 грн. не здійснило, позивач просить
також стягнути з відповідача пеню за
прострочення виконання зобов'язання за
період з 14.03.2013 року по 14.10.2013 року в
розмірі 1 954,45 грн.

Так, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд з ним не
погоджується, оскільки позивачем
невірно зазначено період прострочення,
а саме, період становить з 13.05.2013 року по
14.10.2013 року, та суму заборгованості, яка
становить 11 765,61 грн.

Облікова ставка НБУ у період з 13.05.2013
року по 09.06.2013 року включно становила 7,5
%, у період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року
включно - 7 %, у період з 13.08.2013 року по
14.10.2013 року включно - 6,5 %.

Так, пеня за прострочення виплати
страхового відшкодування в розмірі 11
765,61 грн. за період з 13.05.2013 року по 14.10.2013
року включно становить 684,02 грн.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з ПрАТ «УСД» на користь
ОСОБА_4 пені в розмірі 684,02 грн. за
прострочення виплати страхового
відшкодування за період з 13.05.2013 року по
14.10.2013 року є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки суд задовольняє позов
частково, то на користь позивача з
відповідача підлягають стягненню 182,15
грн. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
6, 9, 12, 22, 28, 29, 35, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 979, 1166, 1187, 1188 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61,
79, 88, 212-215, 223 Цивільного процесуального
кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
ОСОБА_5 про стягнення суми страхового
відшкодування, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь ОСОБА_4 страхове
відшкодування в розмірі 11 765 грн. 61 коп.
та пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування за період з
13.05.2013 року по 14.10.2013 року включно в
розмірі 684 грн. 02 коп.

В іншій частині в позові - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь ОСОБА_4 182 грн. 15 коп. у
відшкодування судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк