РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9934/13-ц

пр. № 2/759/161/14

13 лютого 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді :
Т.О. Величко

при секретарі:
А.В.Самайді

Т.В.Голубенко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ПАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди в порядку
регрессу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі звернувся до
суду із вказаним позовом посилаючись
на те, що 15.05.2010 року в АДРЕСА_1, мало
місце пошкодження майна, а саме
пошкодження водою квартири НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4. Позивач зазначив, що
06.05.2010 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
та ОСОБА_4 було укладено договір
страхування №330107433.10 на підставі
«Особливих умов щодо добровільного
страхування майна від вогневих та
інших ризиків» від 26.02.2007 року та на
підставі «Правил добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами» від 18.12.2006 року.
Відповідно до Акту комісії від 19.05.2010
року в складі працівників відділення
№1 КП «Житло-Сервіс» було встановлено,
що залиття квартири НОМЕР_1 відбулося
внаслідок розриву ввідного кульового
крану на системі холодного
водопостачання з вище розташованої
квартири НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 Для
визначення розміру матеріальних
збитків заподіяних власникові
застрахованої квартири, було складено
Звіт від 10.06.2010 року, «Про оцінку
вартості завданого матеріального
збитку власнику квартири АДРЕСА_1»,
відповідно до якого розмір
матеріального збитку склав 47 009 грн. 78
коп., за умовами договору страхування
та на підставі Звіту від 10.06.2010 року,
Страхувальнику було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 28 886
грн. 29 коп. Дане страхове відшкодування
було виплачено за вирахуванням
встановленої договором франшизи у
розмірі 1200 грн. 00 коп. та коефіцієнту
недострахування у розмірі 64 %. Таким
чином на умовах договору страхування
№330107433.10 від 06.05.2010 страхове
відшкодування було виплачено у розмірі
28 886 грн. 29 коп., а тому просить суд
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві з
урахуванням її уточнень, просив суд
позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2позов не визнала, просила суд у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що позивачем не
надано суду належних та допустимих
доказів, які б вказували на те, що
внаслідок її неправомірнихдій чи
бездіяльності, сталося залиття
квартири АДРЕСА_1, доданий до позовної
заяви акт від 19 травня 2010 року неможе
слугувати доказом, оскільки складений
не уповноваженими особами та не у
встановлений законодавством
спосіб,щго згідно вказаного акту 19.05.2010
року було обстежено квартиру НОМЕР_1, та
ознайомлено власника квартири із
складеним актом,що до неї у квартиру
НОМЕР_2 комісія не заходила, причини та
наслідки залиття не встановлювала.
Відповідач зазначала, що фактично
через чотири дні після залиття спірної
квартири комісія встановила, що
причиною залиття стало пошкодження
крану на трубі ХВП у квартирі НОМЕР_2,
при цьому квартиру НОМЕР_2 так звана
комісія не обстежувала, а зробили даний
висновок самостійно із квартири
НОМЕР_1, відповідач зазначив, що жодних
фотографій чи іншої деталізації
залиття в квартирі в акті не
відображено. Крім того відповідач
зазначив, що позивач дізнався 18 травня
2010 року про що свідчить страховий акт
№0441 про врегулювання страхового
випадку, який підписаний
уповноваженими працівниками
страховика, отже позивач дізнався про
свої порушені права 18 травня 2010 року із
цього часу почався перебіг строку
позовної давності, до суду страховик
звернувся тільки в липні 2013 року, тобто
із пропуском встановленого строку
позовної давності у три роки, в зв'язку
з цим відповідач просив застосувати
строк позовної давності та відмовити у
задоволенні позову.

Третя особа:Відділення №1 КП
«Житло-Сервіс» у судовому засіданні
виступали набоці позивача,зазначали що
залиття сталося з вини відовідача, яка
не слідкувала за
внутрішньоквартирними мережами, в
даному випадку труби ХВП, що з боку
третьої особи вживалися заходи щодо
утримання у робочому стані
внутрішньобудинкових мереж, що вина
відповдача підтверджена Актом про
залиття від 19.05.2010 року, а також листом
від 20.05.2010 року, з яким однайомлена
відповідач.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, оцінюючи в сукупності зібрані
по справі докази, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно Акту
про залиття ( а.с.105), який складений у
супереч вимог Додатку 4 до Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових теритрій, затверджених
наказом ДКЖКГ від 25.08.2005 року №76, а саме
не містить інформаці,ї що трапилось,
наслідки залиття, що залито в якому
місці, які обсяги роботи, які
ушкодження, які речі ушкоджено, не
зазначено чітко причини залиття. Також
судом встановлено, що комісія при
складенні акту не виходила та не
обстежувала кваритру АДРЕСА_2 на
причини залиття, свої твердження у акті
висловили на підставі запису у журналі
без назви та не засвідчений в
установленому законом порядку (а.с.96) де
вказано, що зверталися мешканці
кв.кв.22.26 та за результатми огляду
невідомо якої квартири надано
висновок, шо лопнув фільтр ХВП,перекрит
ХВП у квартирі НОМЕР_2., що суперечить
відомостям в Акті від 19.05.2010 року (
фільтр, кульковий кран), з актом не
ознайомлена машканка кв.НОМЕР_2.
відсутні докази що відповідач у справі
відмовилася підписувати вкзаний акт,
або докази про доведення до відома
вказаного акту відповідачу у справі з
боку третьої особи.

Відповідно до листа Верховного
Суду України щодо судової практики з
розгялду цивільних справ, що виникають
із договорів страхування зазначено, що
регрес у страхуванні виникає стосовно
вузького кола осіб тоді як суброгація
застосовується щодо будь-якої особи,
відповідальної за настання страхового
випадку. При суброгації перебіг строку
позовної давності починається з
моменту виникнення страхового випадку.
При регресі - з моменту, коли страховик
виплатив страхове відшкодування, т.б.
зазнав збитків, а тому суд не
погоджується із твердженяґми
відповідача, що позивач пропустив
строк позовної давності, оскільки в
цьому випадку позовні вимоги позивача
є регресні, який виплатив страхове
відшкодування 27.08.2010 року (а.с.50), а тому
не пропустив встановлений строк
звернення до суду із вказаним позовом.

А тому суд дійшов висновку, що
наданими позивачем доказами не
доведено, що залиття квартири АДРЕСА_1,
відбулося внаслідок дій чи
бездіяльності відповідача, оскільки не
встановлено чітко причину залиття та
наслідки завданої шкоди на підставі
доказів наданих третьою особою
позивачу.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. 993 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57-60, 86, 88, 212-218, 294, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ПАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди в порядку регрессу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з часу його
проголошення, у разі відсутності осіб,
протягом десяти днів з часу отримання
копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко