Справа № 495/3406/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 грудня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Концерн
"Військторгсервіс" в особі філії
"Одеське управління військової
торгівлі" Концерну "Військторгсервіс"
про визнання звільнення з роботи
незаконним, про скасування наказу про
звільнення та поновлення на посаді,
стягнення моральної шкоди і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та за зустрічною позовною
заявою Концерн "Військторгсервіс" в
особі філії "Одеське управління
військової торгівлі" Концерну
"Військторгсервіс" до ОСОБА_1 про зміну
формулювання причин звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.05.2014 року звернулася до суду з
позовом до Концерн "Військторгсервіс" в
особі філії "Одеське управління
військової торгівлі " Концерну
"Військторгсервіс" про визнання
звільнення з роботи незаконним, про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на посаді, стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
17.04.2014 року наказом № 38л її було
звільнено з посади керуючої
Білгород-Дністровського відділення
філії "Одеське управління військової
торгівлі" за п.5 ст.40 КЗпП України.
Вважає вищевказаний наказ незаконним,
оскільки наказ про звільнення виданий
17.04.2014 року, а засідання профкому без
присутності позивача відбулось 18.04.2014
року. До того ж, підставою для
звільнення відповідно до п.5 ст.40 КЗпП
може бути тільки безперервна
непрацездатність більше 4-х місяців
підряд. Але така підстава відсутня, т.я.
між лікарняними існують перерви. Також
зазначає, що в філії "Одеське
управління військової торгівлі "
виникла необхідність скорочення її
штатної чисельності, у зв'язку із якою
її посаду було скорочено, однак зміни
відбулися лише в формулюванні назви
посади. Листом № 03/942 від 14.04.2014 року їй
було повідомлено, що в січні місяці на
посаду був взятий працівник, а
кандидатура позивачки не розглядалася
у зв'язку із відсутністю професійних
знань. Отже її фактично було звільнено
без запропонування іншої посади на
підприємстві. Вказані дії призвели до
моральних страждань, позивач вказує, що
втратила душевний спокій, дуже
погіршився її стан здоров'я, оскільки
її фактично було звільнено з інших
підстав у зв'язку із чим просить суд:
скасувати наказ про звільнення № 38л
від 17.04.2014 року; зобов'язати Концерн
"Військторсервіс" в особі філії
"Одеське управління військової
торгівлі" поновити її на роботі - на
посаді згідно наказу по особовому
складу від 31.07.2012 року№ 66; стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду в сумі 5000 грн.(а.с.1-3)

Відповідач заперечуючи проти позову
позивача 07.10.2014 року звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну
формулювання причин звільнення,
посилаючись на те, що у результаті
опрацювання отриманих філією 21.05.2014
року листків про тимчасову
непрацездатність було встановлено, що
строк тимчасової непрацездатності
ОСОБА_1 переривався двічі, а саме 10.02.2014
року (понеділок) та 24.02.2014 року
(понеділок). Зі встановлених обставин
слідує, що ОСОБА_1 підлягала звільненню
на підставі п.4 ст.40 КЗпП у зв`язку з
прогулом (відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин. Однак, станом на
сьогоднішній день строки притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності сплили, отже згідно
зі ст. 148 КЗпП: дисциплінарне стягнення
не може бути накладено пізніше шести
місяців з дня вчинення
проступку.Оскільки ОСОБА_1 08.08.2013 року
була під розпис повідомлена про
скорочення штату та майбутнє
вивільнення, яке проводилось на
підставі наказу генерального
директора Концерну "Військторгсервіс"
від 01.04.2014 року № 31/1 "Щодо затвердження
штатного розкладу", яким її посада була
скорочена, з цього слідує, що ОСОБА_1
підлягає звільненню на підставі п.1 ст.40
КЗпП ( у зв`язку із скороченням
чисельності або штату працівників)
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 фактично
було звільнено у зв'язку із скороченням
штату представник філії "ОУВТ" Концерну
"Військторгсервіс"просить суд: в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити; змінити формулювання причин
звільнення ОСОБА_1 з п.5 ст.40 КЗпП "у
зв'язку з нез'явленням на роботу
впродовж більш як чотирьох місяців
підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності" на п.1 ст.40 КЗпП "у
зв'язку із скороченням штату
працівників".(а.с.105-109)

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
задовольнити з підстав наведених в
позові, в задоволенні зустрічного
позову просила відмовити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причина неявки суду не
відома.

У відповідності до ст.169 ЦПК України
підстав для відкладення розгляду
справи не встановлено, суд вважає за
можливо закінчити розгляд справи у
відсутність не з'явившехся осіб за
наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, ретельно
перевіривши всі надані докази, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що у відповідності
до наказу №79 від 30.09.2010 року ОСОБА_1
прийнято на посаду завідуючої
виробництвом їдальні до філії «Одеське
управління військової торгівлі»
Концерну Військторгсервіс» (а.с.78)

Наказом № 66л від 31 липня 2012 року ОСОБА_1
було переведено за її згодою на посаду
керуючої Білгород-Дністровським
відділенням філії з оплатою праці
згідно штатного розкладу (а.с.5).

Наказом начальника філії "Одеське
управління військової торгівлі " від
17.04.2014 року № 38л ОСОБА_1, керуючу
Білгород-Дністровським відділенням
філії "ОУВТ" Концерну "Військоргсервіс"
з 17.04.2014 року у зв'язку з нез'явленням на
роботу впродовж більш як чотирьох
місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності звільнено на
підставі п.5 ст.40 КЗпП України (а.с.9).

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: нез'явлення на
роботу протягом більш як чотирьох
місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності, не рахуючи відпустки
по вагітності і родах, якщо
законодавством не встановлений
триваліший строк збереження місця
роботи (посади) при певному
захворюванні. За працівниками, які
втратили працездатність у зв'язку з
трудовим каліцтвом або професійним
захворюванням, місце роботи (посада)
зберігається до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності.

Як вбачається із журналу обліку
листків непрацездатності справа №05-24,
позивач з 16 грудня 2013 року по 17 квітня
2014 року перебувала на лікарняних та
була звільнена від роботи, що
підтверджується листками
непрацездатності (20-21,23-25,47, 49).

У відповідності листків про тимчасову
непрацездатність:

- серія АГЕ № 376307(період
непрацездатності з 11.02.2014р. по 21.02.2014р.)

-серія АГЕ №376810(період
непрацездатності з 25.02.2014 р. по 11.03.2014р.)
вбачається, що строк тимчасової
непрацездатності ОСОБА_1 переривався
двічі, а саме 10.02.2014р.(понеділок) та
24.02.2014р.(понеділок)

Факт не явки ОСОБА_1, на роботу 10.02.2014р.
та 24.02.2014р. відповідачем не доведений.

Таким чином, виходячи з аналізу листків
непрацездатності виданих позивачу, суд
вважає встановленою ту обставину, що
тимчасова непрацездатність позивача
переривалася, доказів її не з'явлення
на роботу 10.02.2014р. та 24.02.2014р.
відповідачем не надано, а тому не можна
вважати, що вона не з'являвся на роботу
протягом чотирьох місяців підряд .(ці
обставини підтверджується матеріалами
справи, а також поясненнями
представника відповідача а.с.105-109,111,127)

Отже відповідач не мав підстав для
звільнення ОСОБА_1 з роботи відповідно
до п.5 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відтак суд вважає доведеним факт
переривання тимчасової
непрацездатності позивача , а отже
звільнення ОСОБА_1 відбулося з
порушенням законодавства про працю,
тому наказ про звільнення ОСОБА_1 з
роботи відповідно до п.5 ч.1 ст.40 КЗпП
України підлягає скасуванню, а позивач
у відповідності до ст.235 КЗпП України
підлягає поновленню на роботі.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Оскільки відповідач порушив трудові
права ОСОБА_1 що призвело до порушення
її нормальних життєвих зв'язків,
вимагало від неї додаткових зусиль для
організації свого життя і захисту
порушених прав та завдавало їй
моральних страждань, позивач має право
на відшкодування моральної шкоди.

Проте, моральну шкоду не можна
відшкодувати в повному обсязі,так як
немає точних критеріїв майнового
виразу душевного та фізичного болю,
спокою особи, а тому при стягненні
розміру моральної шкоди суд враховує
вимоги розумності та справедливості,
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 1000 грн.
моральної шкоди, що адекватно
нанесеній моральній шкоді.

Що стосується позовних вимоги
представника Концерн
"Військторгсервіс" в особі філії
"Одеське управління військової
торгівлі" Концерну "Військторгсервіс",
щодо зміни формулювання причин
звільнення суд вважає безпідставними,
оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулося
з порушенням законодавства про працю.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

У відповідності до статей 58, 59 ЦПК
України докази мають бути належними та
допустимими. Обставини справи, які
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування,не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи вищевикладене, на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які посилалися сторони як на
підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , па
також про відмову в задоволенні
зустрічного позову представника
Концерну "Військторгсервіс" в особі
філії "Одеське управління військової
торгівлі" Концерну "Військторгсервіс".

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір.

На підставі ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212 - 218,
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Концерну
«Військторгсервіс» в особі філії
«Одеське управління військової
торгівлі» про визнання звільнення з
роботи незаконним, про скасування
наказу про звільнення та поновлення на
роботі, стягнення моральної шкоди-
задовольнити частково.

Наказ начальника філії «Одеське
управління військової торговлі» №38л
від 17 квітня 2014 року про звільнення
ОСОБА_1 , керуючу
Білгород-Дністровським відділенням
філії «ОУВТ» Концерну
«Військторгсервіс» з 17.04.2014 року у
зв'язку з нез'явленням на роботу
впродовж більш як чотирьох місяців
підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності на підставі п.5 ст.40
КЗпП України - скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого
Білгород-Дністровським відділенням
філії «ОУВТ» Концерну
«Військторгсервіс з 17 квітня 2014 року.

Стягнути з Концерну
«Військторгсервіс» в особі філії
«Одеське управління військової
торгівлі» на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду у розмірі 1000 грн. (тисяча
гривень)

Стягнути з Концерну
«Військторгсервіс» в особі філії
«Одеське управління військової
торгівлі» судовий збір у розмірі 243,6
грн.(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок) на користь держави.

В решті позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
Концерну «Військторгсервіс» в особі
філії «Одеське управління військової
торгівлі» до ОСОБА_1 про зміну
формулюання причин звільнення -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя :
Н.В.Чебан

Справа № 495/ 3406 /14-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частина)

03 грудня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Концерн
"Військторгсервіс" в особі філії
"Одеське управління військової
торгівлі" Концерну "Військторгсервіс"
про визнання звільнення з роботи
незаконним, про скасування наказу про
звільнення та поновлення на посаді,
стягнення моральної шкоди і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та за зустрічною позовною
заявою Концерн "Військторгсервіс" в
особі філії "Одеське управління
військової торгівлі" Концерну
"Військторгсервіс" до ОСОБА_1 про зміну
формулювання причин звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні
повного тексту рішення суду, пов'язаної
з потребою в обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частину.

На підставі ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212 - 218,
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Концерну
"Військторгсервіс" в особі філії
"Одеське управління військової
торгівлі" про визнання звільнення з
роботи незаконним, про скасування
наказу про звільнення та поновлення на
роботі, стягнення моральної шкоди-
задовольнити частково.

Наказ начальника філії "Одеське
управління військової торговлі" №38л
від 17 квітня 2014 року про звільнення
ОСОБА_1 , керуючу
Білгород-Дністровським відділенням
філії "ОУВТ" Концерну
"Військторгсервіс" з 17.04.2014 року у
зв'язку з нез'явленням на роботу
впродовж більш як чотирьох місяців
підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності на підставі п.5 ст.40
КЗпП України - скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого
Білгород-Дністровським відділенням
філії "ОУВТ" Концерну "Військторгсервіс
з 17 квітня 2014 року.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс"
в особі філії "Одеське управління
військової торгівлі" на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
(тисяча гривень)

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс"
в особі філії "Одеське управління
військової торгівлі" судовий збір у
розмірі 243,6 грн.(двісті сорок три гривні
шістдесят копійок) на користь держави.

В решті позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
Концерну "Військторгсервіс" в особі
філії "Одеське управління військової
торгівлі" до ОСОБА_1 про зміну
формулюання причин звільнення -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя :
Н.В.Чебан