Номер провадження № 22-ц/785/358/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Цюри Т.В.

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової
Є.С.,

при секретарі : Сілуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Любашівського районного суду Одеської
області від 23 квітня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 до Любашівської
селищної ради та ОСОБА_2 про визнання
права власності на будинок,-

встановила:

В березні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 звернулась до
Любашівського районного суду Одеської
області з названим позовом.

Рішенням Любашівського районного суду
Одеської області від 23 квітня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 до Любашівської
селищної ради та ОСОБА_2 про визнання
права власності на будинок - задоволено
в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
спадкове майно: житловий будинок з
господарськими будівлями розташований
по АДРЕСА_1 вартістю 32 233 грн., залишене
їй у спадщину за законом після смерті
прабабки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
та після смерті батька ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати зазначене
рішення та ухвалити нове рішення яким
відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджені тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам в повному
обсязі з наступних підстав.

Так, задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції керувався
ст. ст. 392, 1258, 1261, 1276 ЦК України, однак з
таким рішенням суду не можливо
погодитись, так як при ухваленні
рішення про визнання права власності
на спадкове майно, а саме житловий
будинок з господарськими будівлями,
який розташований по АДРЕСА_1, суд не
врахував, що зазначений житловий
будинок не прийнятий в експлуатацію, на
нього відсутні будь-які
правовстановлюючі документи, тому, він
являється самочинним будівництвом, що
було підтверджено позивачем та її
представниками у суді апеляційної
інстанції.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у
пунктах 7 та 8 постанови «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив судам,
що у разі смерті забудовника до
завершення будівництва, його права та
обов'язки входять до складу спадщини
лише у тому разі, якщо будівництво
здійснювалось ним згідно із законом.
Якщо ж спадкодавцем було здійснено
самочинне будівництво, то до
спадкоємців переходить лише право
власності на будівельні
матеріали,обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Встановивши зазначені фактичні дані,
колегія суддів вважає, що у період
життя спадкодавець ОСОБА_5 не набула
право власності на житловий будинок.

Тому, позивачка, також, не набуває
право власності у порядку спадкування,
оскільки, за змістом ст. 1218 ЦК України
умовою переходу в порядку спадкування
права власності на житловий будинок є
набуття спадкодавцем цього права у
встановленому законом порядку.

Виходячи зі змісту ст. 376 ЦК України,
право власності на об'єкт самочинного
будівництва може бути визнано за
спадкоємцем, що має право вимагати
визнання такого права, виключно за
умови наявності документів про право
власності на землю або про право
користування земельною ділянкою, що
видані на ім'я спадкодавця або
спадкоємця.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання права власності на спадкове
майно за спадкоємцем, яке за життя не
належало ОСОБА_5 (відсутній
правовстановлюючий документ на
нерухоме майно на ім'я спадкоємця) ,
суд першої інстанції, тим самим,
порушив норми матеріального права,
фактично визнавши право власності за
позивачкою без будь-якої правової
підстави.

Посилання представника позивача на
наявність технічного паспорту, як на
підставу для задоволення позову,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки, зазначений документ не є
належним доказом, що підтверджує право
власності спадкодавця на житловий
будинок.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення
суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову позивачу у позові про визнання
права власності на спірний будинок у
порядку спадкування.

Колегія суддів звертає увагу суду на
те, що суд не є органом, який розглядає
питання щодо прийняття житлових
будинків до експлуатації.

Позивачка, як особа, що є спадкоємцем
ОСОБА_5, не позбавлена можливості
звернутися із заявою до органів
місцевого самоврядування, до
компетенції яких входить вирішення
питання про надання земельної ділянки
у власність або користування та
прийняття спірного будинку до
експлуатації, або ж звернутися до суду
з позовом про право власності на
будівельні матеріали.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити
частково.

Рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 23 квітня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 в
інтересах малолітньої ОСОБА_4 до
Любашівської селищної ради та ОСОБА_2
про визнання права власності на
будинок - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може
бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова