Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/5/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Український В.В.
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Авраменко Т.М.,

Франко В.А.,

при секретареві - Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
правонаступником якого є товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор плюс»,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: приватний
нотаріус Знам»янського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, -
про визнання іпотечного договору
недійсним за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 7 грудня 2012
року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом до ПАТ
«Сведбанк» про визнання іпотечного
договору недійсним.

Посилалась на те, що 30.10.2007 року
між нею та відповідачем було укладено
іпотечний договір, згідно з яким вона є
майновим поручителем за виконання
ОСОБА_7 зобов»язань за кредитним
договором, укладеним 29.10.2007 року між ним
та відповідачем.

Згідно із п.2 іпотечного
договору, предметом іпотеки є нежиле
приміщення, загальною площею 123,0 кв.м,
розташоване у АДРЕСА_1, яке належало їй
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконкомом
Знам»янської міської ради 6.07.2005 року за
№222.

Постановою Знам»янського
міськрайонного суду від 19.12.2012 року
було визнано протиправним і скасовано
рішення виконкому Знам»янської
міської ради від 9.06.2005 року №233 в
частині видачі свідоцтва про право
власності на нежилі приміщення. що
становлять 4/25 частини приміщення
колишнього магазину ТОВ «Травневий» як
на цілу частину, на ім»я ОСОБА_5 та
скасовано видане їй свідоцтво про
право власності від 6.07.2005 року. У
зв»язку із цим спірне майно знову
набуло статусу майна, що належить їй як
фідичній особі- підприємцю, а не як
фізичній особі, що підтверджується
договором купівлі-продажу частини
об»єкту нерухомості від 20.02.2003 року, а
договір іпотеки від 30.10.2007 року,
укладений з нею як фізичною особою, є
недійсним, оскільки він не відповідає
вимогам закону.

Рішенням Знам»янського
міськрайонного суду від 7 грудня 2012
року у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення через
порушення судом першої інстанції норм
цивільного процесуального права, яке
призвело до ухвалення незаконного
рішення. Вказує на те, що суд
зобов»язаний був зупинити провадження
в цій справі, оскільки після подання
позову про визнання договору іпотеки
недійсним, Знам»янським міськрайонним
судом було розпочато провадження про
перегляд постанови суду від 19.12.2012 року
за нововиявленими обставинами,
постанова скасована, а провадження в
адміністративній справі зупинено. До
цього часу розгляд адміністративної
справи не завершено.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 6.02.2013 року
апеляційне провадження було зупинене
до набрання законної сили судовим
рішенням в адміністративній справі,
яка знаходиться у провадженні
Знам»янського міськрайонного суду, за
заявою приватного нотаріуса
Знам»янського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Знам»янського міськрайонного суду від
19.12.2011 року в адміністративній справі
за позовом ФОП ОСОБА_5 до виконавчого
комітету Знам»янської міської ради про
визнання протиправним і скасування
рішення від 9.06.2005 року та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.

Ухвалою від 2.07.2013 року до участі у
справі у якості відповідача залучено
правонаступника ПАТ «Сведбанк» - ТОВ
«Факторингову компанію «Вектор плюс».

Залухавши пояснення ОСОБА_5 та її
представника адвоката ОСОБА_8, які
просили задовольнити скаргу,
заперечення представника ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор плюс»
Гору І.Ю., дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення Знам»янського
міськрайонного суду від 7.12.2012 року -
залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що у забезпечення
виконання ОСОБА_7 зобов»язань за
кредитним договором, укладеним 29.10.2007
року між нім та АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого став ПАТ
«Сведбанк», 30.10.2007 року між цим банком і
ОСОБА_5 було укладено іпотечний
договір. Відповідно до п.2 іпотечного
договору іпотекодавець передав в
іпотеку іпотекодержателю належне йому
на праві власності майно: нежиле
приміщення, загальною площею 123,0 кв.м,
що складається з 1-торгового залу,
площею 123,0 кв.м та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
належить іпотекодавцеві на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Знам»янської міської ради,
6.07.2005 року за №222.

Відмовляючи у задоволенні
позову про визнання договору іпотеки
недійсним, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довів
наявність передбачених чинним
законодавством підстав для
задоволення позовних вимог, а судове
рішення, яким було скасовано свідоцтво
про право власності ОСОБА_5 на спірне
майно, скасовано у порядку перегляду
цього рішення ( постанови
Знам»янського міськрайонного суду від
19.11.2011 року) за нововиявленими
обставинами.

Такого висновку суд дійшов з
додержанням норм матеріального права.

Як видно з договору
купівлі-продажу від 20.02.2003 року ОСОБА_5,
як приватний підприємець,, що здійснює
підприємницьку діяльність на підставі
свідоцтва про державну реєстрацію
суб»єкта підприємницької діяльності,
купила у товариства з обмеженою
відповідальністю «Травневий» 4/25
частин приміщення, що знаходиться у
АДРЕСА_1. До вказаної частини об»єкту
нерухомості входить торгівельний зал,
загальною площею 123,0 кв.м. (т.1, а.с.6).

На підставі рішення
виконавчого комітету Знам»янської
міської ради від 9.06.2005 року №233 ОСОБА_5
було видано свідоцтво про право
власності на зазначене майно.

Суб»єктами права власності в
України є Український народ та інші
учасники цивільних відносин,
визначення ст.2 ЦК України, тобто
фізичні та юридичні особи, держава
Україна, автономна республіка Крим,
територіальні громади, іноземні
держави та інші суб»єкти публічного
права (ст.318 ЦК).

Згідно із ст.325 ЦК суб»єктами
права приватної власності є фізичні та
юридичні особи, які можуть бути
власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна, які
відповідно до закону не можуть їм
належати. При цьому власник має право
використовувати своє майно для
здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом (ч.1ст.320 ЦК).

Відповідно до ст.42
Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб»єктами
господарювання (підприємцями).

Між тим, суб»єктами
господарювання визнаються, зокрема,
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які зареєстровані
відповідно до закону як підприємці, та
здійснюють господарську діяльність,
реалізуючи господарську компетенцію (
сукупність господарських прав та
обов»язків), мають відокремлене майно і
несуть відповідальність за своїми
зобов»язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством ( ст.55 ГК України).

Отже, чинне законодавство не
виділяє такого суб»єкта права
власності як фізична особа-підприємець
та не містить норм щодо права власності
фізичної особи-підприємця.
Законодавство лише встановлює, що
фізична особа - підприємець відповідає
за зобов»язаннями, пов»язаними з
підприємницькою діяльністю, усім
своїм майном, крім майна, на яке згідно
із законом не може бути звернено
стягнення.

Враховуючи наведене, слід
дійти висновку про те, що суб»єктом
права власності визнається саме
фізична особа, яка може бути власником
будь-якого майна, крім майна, що не може
перебувати у власності фізичної особи.
При цьому, правовий статус фізичної
особи - підприємця не впливає на
правовий режим майна, що перебуває у
його власності, а тому нерухоме майно
реєструється за фізичною особою.

З долученого до матеріалів
справи реєстраційного посвідчення,
виданого БТІ, вбачається, що спірне
майно зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.8).

Таким чином, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що майно, передане в іпотеку, належить
ОСОБА_5 на праві власності як фізичній
особі, а іпотечний договір укладено з
додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
ухвалення незаконного і
необґрунтованого рішення, є
безпідставними.

Відповідно до ч.1ст.308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо встановить, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити, а рішення Знам»янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 7 грудня 2012 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: