Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/379/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

05.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого -
Черненко В.В.

Суддів - Кіселик
С.А.,Потапенко В.І.

За участю секретаря
- Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 19.12.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житлом та вселення в
будинок.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що в період з 29.06.1991р.
по 17.12.2010р. перебувала у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 Під час шлюбу з
відповідачем, за спільні кошти ними
придбано житловий будинок з надвірними
будівлями під номером АДРЕСА_1. В
даному будинку зареєстрована з 06
жовтня 2001р.

Позивач зазначив, що рішенням
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25.10.2012р. придбаний
будинок визнано спільною сумісною
власністю подружжя , а в порядку
розподілу спільного майна подружжя
визнано за позивачем право власності
на 1/2 частину будинку. В 2010р. відповідач
самовільно змінив замки на воротах та
вхідних дверях будинку і своїми діями
чинить позивачу перешкоди у
користуванні будинком та позбавляє
можливості мешкати у будинку. Всі
спроби самостійно вселитися в будинок,
супроводжуються з боку відповідача
погрозами та нецензурною лайкою.

Позивач просив вселити в
будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача видати ключі від вхідних
дверей та воріт будинку і не чинити
перешкоди позивачу у користуванні
будинком.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 19.12.2013 року,
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Справа розглядалась у відсутності
сторін, відповідно до частини 2 статті
305 ЦПК України . Сторони належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції
встановив,що з 29.06.1991 року по 17.12.2010 року
сторони по справі перебували у шлюбних
відносинах.(а.с.4) Відповідно рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25.10.2012 року визнано
спільною сумісною власністю подружжя ,
будинок АДРЕСА_1, а в порядку розподілу
спільного майна подружжя визнано за
позивачем право власності на ? частину
спірного будинку.(а.с.6-7).

Суд першої інстанції зазначив,що
відповідно до статті 61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі , що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції встановив, що
відповідач самовільно змінив замки на
вхідних дверях. Також суд встановив, що
відповідач не бажає сприймати рішення
суду, яким визнано за позивачем право
спільної сумісної власності на спірний
будинок.

Посилаючись на статтю 3 ЦПК України,
статтю 391 ЦК України , ч.1 статті 155 ЖК
України, статтю 47 Конституції України
суд першої інстанції дійшов висновку ,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі , оскільки
доводи викладені в позовні заяві
підтверджуються належними доказами ,
зокрема, що позивач і відповідач є
співвласниками спірного будинку на
підставі рішення суду, яке набрало
законної сили і мають однакові права на
володіння і розпорядження будинком
відповідно до діючого законодавства.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду першої
інстанції в зв'язку з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм процесуального
права. Зокрема зазначається, що судом
першої інстанції не встановлені
дійсні обставини по справі, зокрема
суд першої інстанції не прийняв до
уваги , що позивач з червня 2013 року не
проживає за вказаною адресою і обрала
постійне місце проживання за іншою
адресою. Також зазначається, що разом з
відповідачем в будинку проживає
повнолітній син, який навчається і
сумісне проживання з позивачем в
одному будинку піде на шкоду сину.

Колегія суддів перевірила зазначені
доводи і дійшла висновку , що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку , з чим
погодилась і колегія суддів , що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки відповідачем порушено
законне право позивача на володіння,
користування і розпорядження
власністю.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25.10.2012р. будинок з
надвірними будівлями під номером
АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною
власністю сторін , а в порядку
розподілу спільного майна подружжя
визнано за позивачем право власності
на 1/2 частину зазначеного будинку.

Відповідно до статті 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною часткою
власністю

Відповідно до ч.1 статті 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач по справі, в порушення
діючого законодавства, перешкоджає
позивачу користуватись власністю яка
належить їй на законних підставах.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
не знайшли свого підтвердження,
оскільки факт не проживання позивача у
будинку , який належить йому на праві
спільної часткової власності, не
позбавляє останнього права
власності на частину будинку.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції розглянув справу в
межах доводів позовної заяви , та
наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
оскільки не підтверджуються належними
доказами, суперечать фактичним
обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
, рішення суду першої інстанції
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 19.12.2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді