Справа № 755/1880/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання та повернення квартири у
власність,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання та повернення
квартири у власність.

Форма і зміст позовної заяви визначена
в статі 119 Цивільного процесуального
кодексу України, як передбачено нормою
даної статті, позовна заява повинна
містити: найменування суду, до якого
подається заява; ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
виклад обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст.80
Цивільного процесуального кодексу
України, ціна позову визначається: у
позовах про визнання права власності
на майно або його витребування -
вартістю майна; у позовах про право
власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна, а на нерухоме майно,
що належить юридичним особам, - не
нижче його балансової вартості.

Враховуючи, що позивачем одночасно
заявлено вимоги про розірвання
договору довічного утримання та
повернення нерухомого майна у
власність позивача, що зумовлює
визначення у позовній заяві ціни
позову, виходячи з вартості об'єкту
нерухомого майна, яка має бути
підтверджена належними доказами, серед
іншого висновком товарознавчого
дослідження.

Як передбачено частиною п'ятою статті
119 Цивільного процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» визначено, що за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру сплачується судовий збір в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243,60 грн.) та не більше
3 розмірів мінімальної заробітної
плати (3654,00 грн.).

В той же час, за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру
сплачується судовий збір 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати ( 243,60
грн.).

За подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.(п.3 ст.6 Закону України «Про
судовий збір»)

Однак, при зверненні з даними позовом
до суду позивачем надано квитанцію про
сплату судового збору в розмірі 243 грн.60
коп., що не може слугувати належним
доказом сплати судового збору в
повному обсязі, враховуючи, що
позивачем заявлені вимоги як
немайнового характеру ( в частині
розірвання договору довічного
утримання), так і вимоги майнового
характеру ( повернення квартири у
власність позивача), що зумовлює
сплату судового збору в порядку та
розмірах визначених ст.4 Закону
України «Про судовий збір», з
урахуванням положень п.3 ст.6 Закону
України «Про судовий збір».

Звертаю увагу, що пільги щодо сплати
судового збору, визначені у статті 5
Закону України «Про судовий збір».

При зверненні з позовом до
Дніпровського районного суду міста
Києва судовий збір сплачується за
наступними реквізитами: рахунок
№0005, МФО №820019, відкритий в ГУДК
України в м. Києва, отримувач УДК в
Дніпровському районі м. Києва.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року за №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на
те, що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК або не сплачено
судовий збір, суддя відповідно до
вимог статті 121 ЦПК постановляє
ухвалу, в якій повинні бути зазначені
конкретні підстави залишення заяви
без руху, в тому числі й розмір
несплачених судових витрат, і надає
строк для усунення недоліків,
тривалість якого визначається в
кожному конкретному випадку з
урахуванням характеру недоліків,
реальної можливості отримання копії
ухвали, яка повинна бути надіслана
заявнику негайно, та їх виправлення.

Разом з тим, у змісті позовної заяви не
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо
неналежного виконання відповідачем
умов договору довічного утримання, і не
зазначено докази, що підтверджують
обставини невиконання відповідачем
договірних зобов'язань.

В той же час, відповідно до частини
першої статті 133 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
подані цих доказів, мають право заявити
клопотання про забезпечення цих
доказів, однак позивачем не долучено до
позову доказів, які мали підтвердити
звернення позивача із заявою про
витребування доказів в порядку
визначеному у статті 133 Цивільного
процесуального кодексу України.

Таким чином, позивач має можливість
реалізувати своє право на витребування
доказів шляхом звернення до суду із
заявою про забезпечення доказів в
порядку визначеному ст.133 Цивільного
процесуального кодексу України, однак
розгляд заяви про забезпечення доказів
має передувати зверненню позивача з
позовом до суду.

За нормами ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального
кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання та повернення квартири у
власність залишити без руху, про що
повідомити позивачу та надати строк до
„03" лютого 2014 р. для виправлення
вказаних недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я