Справа № 167/1529/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Панасюк С.П. Провадження №
22-ц/773/1894/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю стягувача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
поданням державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Рожищенського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України, за
апеляційною скаргою Відділу державної
виконавчої служби Рожищенського
районного управління юстиції на ухвалу
Рожищенського районного суду
Волинської області від 14 листопада 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А
:

Старший державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Рожищенського районного управління
юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з
підстав ухилення боржника від
виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
9938,38 грн. боргу.

Ухвалою Рожищенського районного суду
від 14 листопада 2014 року відмовлено у
задоволенні подання.

В апеляційній скарзі ВДВС
Рожищенського районного управління
юстиції, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати цю ухвалу та
постановити нову - про задоволення
подання.

В апеляційний суд державний
виконавець, а також боржник не
з'явилися.

Стягувач ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримав та просить її задовольнити.

Заслухавши стягувача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, законність та обґрунтованість
ухвали суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Тобто, законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Необхідною передумовою обрання такого
заходу забезпечення виконання рішення
суду, як обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, що передбачено
ст.377-1 ЦПК України, є встановлення судом
дійсних обставин ухилення боржника від
виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Рожищенського районного управління
юстиції від 06.06.2014 року відкрито
виконавче провадження ВП № 43611358 про
примусове виконання виданого Луцьким
міськрайонним судом виконавчого листа
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 боргу в розмірі 9938,38 грн., якою
запропоновано боржнику добровільно
виконати виконавчий лист в семиденний
термін (а.с.2).

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні дані про те, що копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження була направлена боржнику і
отримана ним.

Крім того, з якого часу має рахуватись
цей семиденний термін - у постанові не
зазначено, а тому й недоведено, що цей
добровільний термін сплив на час
звернення державного виконавця із
поданням до суду.

Слід звернути увагу, що із даних про
стягувача, зазначених у виконавчому
листі, ним являється ОСОБА_4, а
виконавче провадження відкрито
відносно стягувача ОСОБА_1 (а.с.14).

Також, державний виконавець не довів та
в матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що боржник свідомо
ухилявся від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання судового рішення, що він
викликався до державного виконавця,
але безпідставно не з'являвся на
виклики, що державному виконавцю
утруднено виконати виконавчий
документ за рахунок належного боржнику
майна - будинковолодіння та автомобіля,
дані про які приєднані до подання.

Державний виконавець не подав суду
доказів того, що ним вчинені всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
погашення боргу.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон. Разом з тим, державний
виконавець не подав жодних доказів
того, що боржник ОСОБА_2 має паспорт,
який надає право виїзду за кордон.

Також, застосування такого обмеження
може мати місце лише у виключних
випадках і повинно використовуватися
лише як крайній захід після реалізації
усіх можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Таким чином, суд першої інстанції,
давши вірну оцінку обставинам справи,
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні подання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування оскаржуваної ухвали,
яка постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Рожищенського
районного управління юстиції
Волинської області відхилити, а ухвалу
Рожищенського районного суду від 14
листопада 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді