Провадження № 2/311/201/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

судді
Задорожка Д.А.

при секретарі Васюковій М.О.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василівка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Служба у
справах дітей Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про виселення, суд,

В С Т А Н О В И В :

До Василівського районного суду
надійшов позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Служба у справах дітей
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області, про
виселення, в якому вказано, що
відповідно до укладеного 18 березня 2008
року кредитного договору № ZPVAGA
відповідач отримав кредит у вигляді
кредитної лінії в розмірі 16 000,00 доларів
США строком до 18 березня 2018 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки, згідно якого вона
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок загальною площею 58,10
м2, житловою площею 30,00 м2, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. В зв'язку з тим, що
відповідач неналежним чином виконував
зобов'язання за договором, ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки. 21 червня 2012 року
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, звернено стягнення на
предмет іпотеки: житловий будинок
загальною площею 58,10 м2, житловою площею
30,00 м2, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк».
Однак, після прийняття зазначеного
рішення мешканці будинку не звільнили
його, в зв'язку з чим, позивач просить
суд виселити відповідача та інших осіб,
які зареєстровані та проживають у
зазначеному житловому будинку, зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція поширюється
на адресу вказаного житлового будинку.

28 листопада 2013 року до суду надійшла
уточнена позовна заява, в якій позивач
зазначив, що згідно з набутих у справі
доказів стало відомо про те, що в
предметі іпотеки зареєстровані ще
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8
та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9. Так, договором
іпотеки, укладеним між відповідачем та
позивачем, передбачене право
іпотекодавця на реєстрацію у предметі
іпотеки інших осіб лише при умові
отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на

такі дії. Враховуючи той факт, що
іпотекодержатель не надавав своєї
згоди на відповідну реєстрацію осіб за
адресою предмету іпотеки, позивач
вважає, що реєстрація осіб у предметі
іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового договору та статті
629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом прав
іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, позивач
просить виселити відповідача ОСОБА_2 та
її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 та
відповідача ОСОБА_3, які зареєстровані
та проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового будинку, а також
стягнути судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, але надав суду
заяву з проханням розглядати справу за
їх відсутності.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що Василівським
районним судом Запорізької області
21.06.2012 було винесено рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, служба у
справах дітей Василівської РДА
Запорізької області, яким позов було
задоволено частково та звернуто
стягнення на предмет іпотеки. В частині
задоволення вимог про виселення
відповідачів зі спірного будинку
позивачу було відмовлено.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, про дату, час
та місце проведення судового засідання
повідомлені своєчасно та у
встановленому законом порядку,
заперечень проти позову суду не надали.

В судове засідання представник третьої
особи не з'явився, про причини неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце розгляду справи було повідомлено
своєчасно та належним чином.

Дослідивши в судовому засіданні
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного 18 березня 2008 року
кредитного договору № ZPVAGA
відповідач отримав кредит у вигляді
кредитної лінії в розмірі 16000,00 доларів
США строком до 18 березня 2018 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки, згідно якого
відповідач надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 58,10 м2, житловою площею
30,00 м2, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу. В зв'язку з тим, що
відповідач неналежним чином виконував
зобов'язання за договором, ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки. 21 червня 2012 року
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, звернено стягнення на
предмет іпотеки: житловий будинок
загальною площею 58,10 м2, житловою площею
30,00 м2, який розташований за
вищевказаною адресою шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ.
Однак, після прийняття зазначеного
рішення мешканці будинку не звільнили
його. Вказані обставини підтверджені
копіями кредитного договору від 18.03.2008,
іпотечного договору від 18.03.2008.
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 21.06.2012.

Відповідно довідок від 20 вересня 2013
року адресно-довідкового підрозділу
Василівського РВ УДМС України в
Запорізькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані та проживають за адресою
АДРЕСА_1. В довідці Виконавчого
комітету Василівської міської ради
Запорізької

області вказано, що за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_9.

Так, договором іпотеки, укладеним між
відповідачем та позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає, що реєстрація
осіб у предметі іпотеки є порушенням
умов цивільно-правового договору та
статті 629 ЦК України і зняття таких осіб
з реєстраційного обліку є захистом
прав іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

З системного аналізу ст.ст.
526,543,625,629,1048-1050,1054,1055 ЦК України
вбачається, що зобов'язання за
договором, у тому числі за договором
кредиту, за яким кредитодавець надає
кошти, а позичальник зобов'язується їх
повернути зі сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про
іпотеку», одночасно з рішенням
прозвернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст.109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

Враховуючи, що позивачем дотримано
вимоги частини четвертої статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39- 40 Закону України «Про
іпотеку» щодо направлення відповідачу
ОСОБА_2 письмової вимоги про
добровільне звільнення зі спірного
будинку відповідача та всіх мешканців
житлового приміщення, а відповідачем
не виконано вказаної вимоги, суд вважає
необхідним виселити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_9 з будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового будинку.

Суд критично відноситься до посилань
представника відповідача на наявність
рішення суду про відмову в задоволенні
позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині
виселення відповідачів зі спірного
житлового приміщення, оскільки, як
видно з досліджених судом письмових
доказів, зокрема, рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 21.06.2012 (а.с. 14-16)
та ухвали апеляційного суду
Запорізької області від 26.11.2012, якою
рішення суду першої інстанції залишено
без змін (а.с. 26-27), підставою для відмови
в задоволенні позову в частині
виселення ОСОБА_2 стала передчасність
вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Після набрання вищевказаним рішенням
суду законної сили, ПАТ КБ «Приватбанк»
було дотримані вимоги частини
четвертої статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39- 40 Закону
України «Про іпотеку» щодо направлення
відповідачу ОСОБА_2 письмової вимоги
про добровільне звільнення зі спірного
будинку відповідача та всіх мешканців
житлового приміщення, а відповідачем
вказані вимоги не виконано, що й стало
підставою для звернення позивача до
суду за захистом свої порушених прав.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, суд вважає необхідним
стягнути з відповідачів витрати зі
сплати судового збору в розмірі 114 грн.
70 коп., які понесені та документально
підтверджені позивачем.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054, 1216-1218 ЦК
України, Законом України «Про іпотеку»,
ст.ст.10,60,84,88,209,212,215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: Служба у справах
дітей Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області, про
виселення, задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, які проживають у
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового будинку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» витрати зі сплати
судового збору в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області

Д.А. Задорожко