Ухвала іменем україни 03 грудня 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
Головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В.,
Коротуна В.М.,
Попович О.В., Ступак
О.В.,розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 27 травня 2014 року, в с т а н о в и л а: У
листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Посилався те,
що 13 червня 2011 року сталась
дорожньо-транспортна пригода, а саме:
ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом,
здійснив на нього, як на пішохода,
наїзд, внаслідок чого йому, ОСОБА_3,
завдані тілесні ушкодження, та просив
стягнути з ОСОБА_4 4 370 грн 91 коп. на
відшкодування майнової шкоди і
25 000 грн на відшкодування моральної
шкоди. ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 із
зустрічною позовною заявою, в якій
просив стягнути з ОСОБА_3 870 грн на
відшкодування майнової шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою його
автомобілю з вини ОСОБА_3, та 6 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 21 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди
870 грн, у задоволенні решти позову
відмовлено. Рішенням апеляційного суду
м. Києва від 27 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 112
грн 96 коп. на відшкодування майнової
шкоди та 5 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. У решті позову ОСОБА_3
відмовлено. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін. У
касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.Заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права. Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_3 та стягуючи на
його користь 5 тис. грн у відшкодування
моральної шкоди та 1 112,96 грн на
відшкодування матеріальної шкоди,
апеляційний суд виходив із того, що
ОСОБА_4, як володільцем джерела
підвищеної небезпеки, не доведено
обставин, передбачених ч. 5
ст. 1187 ЦК України, які б допускали
звільнення його від обов'язку
відшкодування потерпілому шкоди,
завданої цим джерелом. Судом
встановлено, що 13 червня 2011 року на 67-му
кілометрі автодороги Київ-Чоп сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Рено Логан», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4, в результаті якої
потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні
ушкодження, а автомобіль - механічні
ушкодження. Постановою начальника
слідчого відділу Макарівського РВ
ГУМВС України у Київській області від 27
липня 2011 року відмовлено у порушенні
кримінальної справи стосовно водія
автомобіля «Рено-Логан» ОСОБА_4 за
відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого ст. 286 КК України. Цією
постановою встановлено, що ОСОБА_3
переходив дорогу у непризначеному для
цього місці, перебував у стані
алкогольного сп'яніння. При цьому дії
ОСОБА_4 свідчать про те, що він у момент
виникнення небезпеки для руху,
незважаючи на екстрене гальмування, не
мав технічної можливості запобігти
наїзду на пішохода ОСОБА_3 Постановою
судді Макарівського районного суду
Київської області від 5 жовтня 2011 року
встановлено, що ОСОБА_3 вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП, тобто
переходив дорогу у невстановленому
місці. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК
України джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утримання диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК
України особа, яка здійснює діяльність,
що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоду було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Крім того, згідно з
частиною першою статті 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви. При цьому суд має
виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості та інших
обставин, визначених у пункті 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди".Апеляційний суд при розгляді
справи в частині позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, правильно визначився з нормами
матеріального та процесуального права,
врахувавши засади розумності,
виваженості та справедливості та інші
обставини при визначененні розміру
відшкодування моральної шкоди.
Наведене свідчить про те, що
апеляційний суд, перевіривши доводи
ОСОБА_4 та встановивши всі обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, ухвалив законне
рішення про задоволення позову в
частині стягнення моральної шкоди на
користь ОСОБА_3 Доводи касаційної
скарги висновків апеляційного суду не
спростовують. Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування рішення.
Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне й
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а судове рішення
у справі - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів у х в а л и л
а:Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.
Рішення апеляційного суду м. Києва від
27 травня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М.
Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак