Справа №587/1622/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - СтепаненкоНомер
провадження 22-ц/788/334/14 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 45
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В., Рибалки В. Г.,

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 27 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Косівщинської сільської ради
Сумського району Сумської області,
ОСОБА_3, третя особа: управління
Держземагенства у Сумському районі
Сумської області,

про скасування рішення Косівщинської
сільської ради Сумського району
Сумської області від 20 вересня 2012 року
про затвердження технічної
документації про надання земельної
ділянки, визнання державного акту про
право власності на землю недійсним, -

в с т а н о в
и л а:

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 27 грудня 2013 року
відмовлено в позові ОСОБА_2 про
скасування рішення Косівщинської
сільської ради Сумського району
Сумської області від 20 вересня 2012 року
про затвердження технічної
документації про надання земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 та визнання
державного акту про право власності на
вказану земельну ділянку недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову.

По суті доводить, що відповідно до
постанови Верховної Ради України від 13
березня 1992 року №2200-ХІІ «Про
прискорення земельної реформи» він
зберігає своє право власності на
спірну земельну ділянку до оформлення
права власності відповідно до ЗК
України. Також вказує, що у нього право
користування спірною земельною
ділянкою виникла на підставі акту про
встановлення меж земельної ділянки в
натурі від 11 березня 1993 року. Не вірними
є висновки суду першої інстанції про
те, що державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку від 11
березня 1993 року є таким, що втратив
силу, оскільки є тимчасовим і підлягав
обміну до 15 березня 1994 року, чого
зроблено не було, так як відповідно п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
№449 від 02 квітня 2002 року «Про
затвердження форми державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою»
вказаний державний акт є чинним та
підлягає заміні у разі добровільного
звернення громадян.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримала доводи
апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Судом першої інстанції по суті
встановлено, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Косівщинської
сільської ради Сумського району від 18
листопада 1992 року №52 виділено ОСОБА_2 у
довічне успадковуване володіння
земельну ділянку розміром 0,17 га в с.
Косівщина для будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

11 березня 1993 року ОСОБА_2 отримав
державний акт на право приватної
власності на землю. Як на підставу
видачі державного акту, вказано
вищезгадане рішення виконкому
Косівщинської сільської ради. Площа
земельної ділянки 0,17 га в межах згідно
з планом на території с. Косівщина.
Землю передано для індивідуального
житлового будівництва. В акті
зазначено, що акт зареєстровано в книзі
реєстрації Державних актів на право
приватної власності на землю за №128. В
акті вказано, що він є тимчасовим
документом, підлягає обміну до 15
вересня 1994 року.

З тих часів, ОСОБА_2 вказаний державний
акт не обміняв, у книзі реєстрації
державних актів на право приватної
власності на землю на території
Косівщинської сільської ради за №128
зареєстровано факт видачі державного
акта іншій особі, в іншому населеному
пункті, а у вищезгаданих рішенні
виконкому Косівщинської сільської
ради та державному акті на ім'я ОСОБА_2,
не зазначено поштову адресу земельної
ділянки.

Рішенням Косівщинської сільської ради
Сумського району від 24 березня 2011 року
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою на
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в с. Косівщина гр.
ОСОБА_2» позивачу було відмовлено у
затвердженні технічної документації
із землеустрою на спірну земельну
ділянку у зв'язку з тим, що дозволу на
розробку технічної документації
сільська рада не давала, технічна
документація розроблена з порушенням
земельного законодавства ( п. 1.16, абз. 1.8
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку).

Постановою Сумського районного суду
Сумської області від 30 червня 2011 року
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову до
Косіщинської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення сільської ради від 24 березня 2011
року у зв'язку з тим, що належним чином
не був оформлений акт про погодження та
закріплення в натурі меж земельної
ділянки, який прикладається до
технічної документації; в ньому
відсутні підписи суміжних
землевласників, відсутній підпис
сільського голови, адреса земельної
ділянки в АДРЕСА_1 не була присвоєна
рішенням Косівщинської сільської ради.

Рішенням Косівщинської сільської ради
Сумського району від 5 липня 2012 року
ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення
технічної документації з землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0, 17 га для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд в АДРЕСА_1.

Рішенням Косівщинської сільської ради
Сумського району від 20 вересня 2012 року
затверджено технічну документацію із
землеустрою ОСОБА_3 щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею 0,
17 га для будівництва, обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1. Цим же
рішенням вирішено видати ОСОБА_3
державний акт на землю та затвердити
площу земельної ділянки, що перебуває у
власності ОСОБА_3

На підставі рішення Косівщинської
сільської ради від 20 вересня 2012 року
ОСОБА_3 у встановленому законом порядку
отримала Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 0,
17 га, розташовану в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією державного
акту на землю серії ЯМ №387239.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 12 квітня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів з розгляду справ цивільного
судочинства апеляційного суду
Сумської області від 17 травня 2012 року,
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову
про визнання права власності на
земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
врахував всі факти, що входять до
предмета доказування. Обставини, якими
мотивовано рішення підтверджуються
належними й допустимими доказами, яким
суд дав оцінку з дотриманням вимог ст.
212 ЦПК України, тому підстав для їх
переоцінки колегія суддів не вбачає.
Названі обставини доведено
відповідачами, тоді як ОСОБА_2 на
порушення положень ст. 60 ЦПК України, не
надав належних доказів на
підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору
відповідають встановленим фактам. Суд
дійшов цих висновків з дотриманням та
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 22 ЗУ України, в
редакції Закону від 13 березня 1992 року,
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Приступати до використання земельної
ділянки, в тому числі на умовах оренди,
до встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею, забороняється.

Відповідно до ст. 125 ЗУ України, в
редакції від 25 жовтня 2001 року, право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Як убачається з копії акту про
встановлення земельної ділянки в
натурі громадянину ОСОБА_2 від 11
березня 1993 року, підписаного головою
Косівщинської сільської ради,
землевпорядником та ОСОБА_2, в цьому
документі схематичні межі на
місцевості не відображені, адреса
земельної ділянки площею 0,17 га не
зазначена (а.с. 163).

У плані зовнішніх меж земельної
ділянки, відображеному в державному
акті на ім'я позивача, зазначено, що із
земельною ділянкою позивача межує
земельна ділянка громадянина ОСОБА_5
(а.с. 11). Дані про те, що ОСОБА_5
підписував акти узгодження меж з
позивачем, у справі відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 12 квітня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Косівщинської сільської ради
Сумського району про визнання права
власності на земельну ділянку площею
0,17 га, яке набрало законної сили,
зокрема, встановлено, що рішенням
виконкому Косівщинської сільської
ради № 52 від 18 листопада 1992 року ОСОБА_2
була виділена у довічне успадковане
володіння земельна ділянка площею 0,17
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель в с.Косівщина. В наданій
позивачем копії рішення не вказано
точної адреси земельної ділянки (
вулиці та номеру), на якій вона
розташована, в ньому є суттєві
виправлення в розмірі земельної
ділянки та назві населенного пункту,
оригінал цього рішення відсутній у
Косівщинській сільській раді та в
архівному відділі Сумської
райдержадміністрації, де він повинен
знаходитись.

Рішенням Косівщинської сільської ради
від 24 березня 2011 року ОСОБА_2 було
відмовлено в затвердженні технічної
документації з землеустрою на земельну
ділянку площею 0, 17 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована в с.Косівщина по вул.
Сумській в зв'язку з тим, що дозволу на
розробку технічної документації
сільська рада не давала, технічна
документація розроблена з порушенням
земельного законодавства ( Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на земельну
ділянку п. 1.16, абз.1.8).

Постановою Сумського районного суду
Сумської області від 30 червня 2011 року
було відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову до
Косівщинської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення сільської ради від 24 березня 2011
року за його необгрунтованістю в
зв'язку з тим, що належним чином не був
оформлений акт про погодження та
закріплення в натурі меж земельної
ділянки, який прикладається до
технічної документації: в ньому
відсутні підписи суміжних
землевласників, відсутній підпис
сільського голови, адреса земельної
ділянки в АДРЕСА_1, не була присвоєна
рішенням Косівщинської сільської ради.

У судовому засіданні не було
встановлено і позивач представник не
надав суду доказів про те, що дана
земельна ділянка передавалась йому у
власність за рішенням Косівщинської
сільської ради або її виконкому, що
сільська рада своїм рішенням
затвердила технічну документацію із
землеустрою на неї, і, що у нього є
правові підстави для задоволення
позову, тому ОСОБА_2 необхідно
відмовити в задоволенні позову (а.с. 72-74,
80-82).

Інші доводи апеляційної скарги не
мають юридичного значення, а тому не
впливають на висновки суду по суті
спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відсутні порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 27 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -