Провадження №2/761/701/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Назаренко М.В..
Ляпкало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»
про стягнення суми страхового
відшкодування,

в с т а н о в и в:

в жовтні 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідача ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» про стягнення суми
страхового відшкодування. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2010 року
мала місце дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої був
пошкоджений її автомобіль «Volkswagen Polo»,
державний номерний знак НОМЕР_1.
Винуватцем ДТП визнано водія ОСОБА_3,
який керував автомобілем «Mazda»,
державний номерний знак НОМЕР_2.
Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_3 була застрахована у
відповідача. 19.01.2010 року вона
звернулась із заявою до Волинської
дирекції ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» про виплату страхового
відшкодування у зв'язку з настанням
страхового випадку до якої були
долучені всі необхідні документи.
Після тривалої переписки з
відповідачем, листом від 30.09.2010 року їй
було відмовлено у виплаті страхового
відшкодування. Вважає відмову у
виплаті страхового відшкодування із
причин не визнання заявленої події
страховим випадком неправомірною, у
зв'язку з чим вимушена звернутись до
суду з позовом. Просила суд стягнути з
відповідача на її користь 24990,00 грн.
невиплаченого страхового
відшкодування.

В судовому засіданні представник
позивачки повністю підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «СК
«Універсальна» в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила, що
відповідно до висновку спеціаліста від
27.07.2010 року пошкодження автомобіля
«Volkswagen Polo», державний номерний знак
НОМЕР_1 були отримані не внаслідок ДТП,
яка сталась 15.01.2010 року за участю
забезпеченого транспортного засобу
«Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2,
відповідно, цивільно-правова
відповідальність власника
забезпеченого транспортного засобу не
настає, а заявлений випадок не може
бути визнаним страховим випадком.
Просили з цих підстав відмовити у
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Перевіряючи обставини у справі судом
встановлено, що 15.01.2010 року на
перехресті вул. Ківерцівська-Сосюри в
м. Луцьк мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Volkswagen Polo», державний
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
чоловіка позивачки - ОСОБА_4 та
автомобіля «Mazda», державний номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного
суду від 23.02.2010 року у справі № 3-476/10
водія ОСОБА_3 було притягнути до
адміністративної відповідальності та
визнано винним у ДПТ, що мало місце
15.01.2010р.( а.с.8)

Судом встановлено, що 19.10.2009 року між
ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, та
підтверджується полісом № ВС/8439004, з
лімітом відповідальності 25000,00 грн.
(а.с.5).

Статтею 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку. Відповідно до
вимог зазначеної статті страхова сума -
це грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

19.01.2010 року позивачка звернулась з
заявою до Волинської дирекції ПАТ «СК
«Універсальна» з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Листом від 30.09.2010 року за вих. № 1637/09108
відповідач відмовив у виплаті
страхового відшкодування, оскільки не
вважає заявлений випадок страховим, а
отже цивільно-правова
відповідальність власника
забезпеченого транспортного засобу не
настає.

Разом з тим, позивачка вважає дану
відмову неправомірною, та просила суд
стягнути з відповідача на її користь
розмір страхового відшкодування за
верхньою межею ліміту
відповідальності з урахуванням
франшизи в розмірі 510 грн., а саме 24990,00
грн =(25000,00 грн. - 510 грн. франшиза).

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57
ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Позивачка в порядку ст. 60 ЦПК України не
надала суду належних та допустимих
доказів, які підтверджують розмір
заподіяних її автомобілю механічних
пошкоджень, внаслідок ДТП, яке мало
місце 15.01.2010 року і таких у судовому
засіданні не здобуто.

У судовому засіданні представник
позивачки зазначив, що оцінка вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля не проводилась, оскільки
через чотири дні після ДТП автомобіль
на підставі довіреності був проданий.

Суд критично ставиться до довідки
оцінювача ОСОБА_5 від 9 грудня 2013 року,
щодо вартості відновлювального
ремонту автомобіля позивачки, який зі
слів представника позивачки був
проведений на підставі фотографій і не
приймає його до уваги, оскільки
зазначені в ній механічні пошкодження
автомобіля «Volkswagen Polo», державний
номерний знак НОМЕР_1, не повністю
співпадають з тими механічними
пошкодженнями, які зазначені у довідці
про ДТП від 15.01.2010 року.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Своїми процесуальними правами
позивачка та її представник
розпорядилися на власний розсуд і,
зокрема не заявляли клопотань про
проведення судової авто товарознавчої
експертизи з метою визначення вартості
відновлювального ремонту автомобіля.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що вимоги позивачки щодо
стягнення страхового відшкодування є
необґрунтованими та недоведеними, а
тому суд вважає, що позов до
задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» про стягнення
суми страхового відшкодування -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: