Справа № 455/665/13-ц
Провадження № 2/455/16/2014
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2014 року
м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд
Львівської області

в складі: головуючої - судді
Ніточко Л.Й.,

при
секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Старосамбірського районного суду
Львівської області цивільну справу за
позовом Івано-Франківського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави,
уповноваженим органом якої
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах - Міністерство
оборони України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області та Фонд державного майна
України, до Концерну
«Військторгсервіс», ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору та
публічних торгів,

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський прокурор з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави, уповноваженим
органом якої здійснювати функції в
спірних відносинах є Міністерство
Оборони України, звернувся до суду з
цією позовною заявою до Концерну
«Військторгсервіс», ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору та
публічних торгів, в якій зазначає, що у
ході проведення перевірки законності
реалізації нерухомого майна
Міністерства оборони України
встановлено, що 27 березня 2009 року
проведено публічні торги продажу
нерухомого майна, а саме: нежитлової
будівлі, загальною площею 1716
квадратних метрів, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (будівля Військторгу
№37), які оформлені протоколом № 21-н про
хід публічних торгів.

На підставі вищевказаних публічних
торгів 24 червня 2009 року між ОСОБА_1
(Покупець) та Державою в особі
Міністерства оборони України в особі
філії Управління торгівлі Західного
оперативного командування концерну
«Військторгсервіс» (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу,
згідно п.1.1. якого Продавець передав
(продав) у власність, а Покупець - набув
(купив) у власність нежитлову будівлю,
загальною площею 1716 квадратних метрів,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п.2.1 Договору сторони погодили
ціну договору в розмірі 252194,04 гривень в
тому числі ПДВ, на підставі
вищевказаного протоколу №21-н про хід
публічних торгів від 27.03.2009 року.

Однак, вказані публічні торги та
договір купівлі-продажу підлягають
визнанню недійсними, оскільки
вищевказане нерухоме майно було
реалізовано без надання дозволу
Міністром оборони України та без
відповідного погодження Фонду
державного майна України.

Вищезазначене нерухоме майно є
власністю держави в особі Міністерства
оборони України та знаходилось на
праві господарського відання концерну
«Військторгсервіс».

Концерн «Військторгсервіс» є
державним господарським об'єднанням,
заснованим на державній власності та
належить до сфери управління
Міністерства оборони України, а отже
нерухоме майно, яке являється
предметом оспорюваного договору є
загальнодержавною власністю, яке
перебуває на праві господарського
відання концерну «Військторгсервіс», а
тому відчуження останнього повинно
здійснюватись з урахуванням
особливостей його правового режиму
встановлених чинним законодавством
України.

Підставою проведення зазначених вище
публічних торгів та укладення договору
купівлі-продажу стало звернення
начальника філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_2 з
необхідними документами до біржі.

Однак, ОСОБА_2 звернувся до біржі без
достатніх на те повноважень, виходячи з
наступного.

Довіреністю директора концерну
«Військторгсервіс» ОСОБА_3, що видана
начальнику філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
ОСОБА_2, передбачено, що останній має
право здійснювати відчуження
нерухомого майна лише з дозволу органу
управління майном концерну -
Міністерства оборони України.

В свою чергу, 04 жовтня 2004 року за вих. №
220/2071 Міністр оборони України видав
довіреність ОСОБА_3, як начальнику
Головного управління торгівлі тилу
Міністерства оборони України, а не як
директору концерну
«Військторгсервіс», згідно якої
останній отримав право надання від
Міністерства оборони України дозволу
на відчуження майна, що закріплене за
ними на праві господарського відання.

Однак, відповідно до наказу Міністра
оборони України № 47 від 31.01.2006 року
Головне управління торгівлі тилу МОУ
припинило свою діяльність в зв'язку із
створенням концерну
«Військторгсервіс».

А отже, оскільки довіреність Міністра
оборони України від 04.10.2004 вих. № 220/2071,
що видана начальнику Головного
управління торгівлі тилу Міністерства
оборони України відповідно до п. 5 ч. 1
ст. 248 втратила свою чинність внаслідок
припинення даної юридичної особи, а
згідно довіреності директора концерну
«Військторгсервіс», що видана
начальнику філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
даного концерну ОСОБА_2 не уповноважує
останнього самостійно здійснювати
реалізацію майна, тому спірний договір
від 18 березня 2010 року, що укладений ним
(ОСОБА_2) та ОСОБА_4 підлягає визнанню
недійсним.

Також, згідно листа від 15.03.2006 року за
вих. № 10/2-1698 начальника відділу
Генеральної прокуратури України в
якому підтверджується та обставина, що
12.05.2005 року окремим дорученням Міністр
оборони України скасував довіреність
від 04.10.2004 року №220/2071, надану ОСОБА_3, і
остання була повернута до
адміністративного департаменту МОУ
17.02.2005 року, що підтверджується
супровідним листом начальника
Головного управління торгівлі тилу МО
України № 140/ЮР/154 від 17.02.2005.

Отже, на момент укладення оспорюваного
договору, довіреність (дозвіл) від
04.10.2004 року №220/2071, втратила свою
чинність, приймаючи до уваги приписи
ч.З ст.249 ЦК України, відповідно до якої
права та обов'язки щодо третіх осіб, що
виникли внаслідок вчинення правочину
представником до того, як він довідався
або міг довідатися про скасування
довіреності, зберігають чинність для
особи, яка видала довіреність, та її
правонаступників. Це правило не
застосовується, якщо третя особа знала
або могла знати, що дія довіреності
припинилася.

Вважає, що на підставі незаконних
публічних торгів, що оформлені
протоколом від 27 березня 2009 року № 21-н
про хід публічних торгів, між сторонами
укладено незаконний договір
купівлі-продажу від 24 червня 2009 року, що
у свою чергу призвело до вибуття з
державної власності вищевказаного
нерухомого майна.

Тому, нерухоме майно - нежитлова
будівля, загальною площею 1716 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 які
незаконно реалізовані ОСОБА_1,
підлягають поверненню концерну
«Військторгсервіс» в натурі.

Івано-Франківській прокуратурі з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері про незаконну реалізацію
вищевказаного нерухомого майна стало
відомо тільки у 2012 році, у ході
проведення перевірки законності
відчуження нерухомого майна
Міністерства оборони України, а тому
вважаю, що строк звернення до суду за
захистом порушених інтересів держави в
особі Міністерства оборони України
пропущений з поважних причин.

Просить поновити строк звернення до
суду, визнати недійсними публічні
торги даної нежитлової будівлі,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 24 червня 2009 року,
укладеного між ОСОБА_1 та Державою в
особі Міністерства оборони України в
особі філії Управління Західного
оперативного командування концерну
«Військторгсервіс», застосувати
наслідки недійсності даного договору
купівлі-продажу від 24 червня 2009 року,
шляхом повернення в натурі концерну
«Військторгсервіс» нежитлової
будівлі, постановити ухвалу, якою
заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії
щодо відчуження нежитлової будівлі.

Ухвалою суду від 23.07.2013 року дану справу
було призначено до розгляду на 28.10.2013
року.

28.10.2013 року на 14 годину 00 хвилин
Івано-Франківський прокурор з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави, уповноваженим
органом якої здійснювати функції в
спірних відносинах, є Міністерство
Оборони України (надалі - прокурор), в
судове засідання не з»явився, про час і
місце судового засідання повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заяву про розгляд справи за
його відсутності не подав.

Ухвалою суду від 28.10.13 року розгляд
справи було відкладено на 15.11.2013 року на
14 годину 00 хвилин.

15.11.2013 року на 14 годину 00 хвилин позивач
- прокурор в судове засідання знову не
з»явився, однак, згідно листа за його
підписом Старосамбірським районним
прокурором Львівської області було
доручено прокурору прокуратури
Старосамбірського району Брящею В.І.
взяти участь у судовому розгляді цієї
цивільної справи (а.с.184)/ тобто,
прокурор вирішив не приймати участь у
справі, а представництво інтересів
позивача передоручив прокуратурі
Старосамбірського району Львівської
області/. Прокурор прокуратури Брящей
В.І. в цьому ж судовому засіданні, до
початку розгляду справи по суті, заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату, надавши йому
можливість ознайомитися з матеріалами
справи. Ухвалою суду розгляд справи
було відкладено на 22 січня 2014 року на 11
годину 00 хвилин.

Однак, 22.01.2014 року на 11 годину 00 хвилин
сторони, треті особи та їх представники
в тому числі і позивач у судове
засідання не з»явилися, отже, позивач
та його представники 22.01.2014 року на 11
годину 00 хвилин в судове засідання не
з"явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяву про розгляд справи за
їх відсутності не подали.

У відповідності до ч.2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов»язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не
з»явилися в судове засідання без
поважних причин.

Проте, судом знову було винесено ухвалу
суду від 22.01.2014 року та розгляд справи
ще раз відкладено на 11 лютого 2014 року на
14 годину 00 хвилин.

11 лютого 2014 року на 14 годину 00 хвилин,
тобто сьогодні, сторони, треті особи та
їх представники в судове засідання
знову не з»явилися, позивач повторно,
про час і місце судового засідання
повідомлялися належним чином. 10.02.2014
року в канцелярію суду поступив лист за
підписом прокурора Івано-Франківської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері , в якому
зазначено, що у призначений судом день,
він буде брати участь у господарському
суді Івано-Франківської області, а тому
з метою здійснення належного
представництва інтересів держави -
Міністерства оборони України в особі
Самбірської КЕЧ району, просить
перенести судове засідання.

Оскільки в судове засідання не
з»явилися всі особи, які беруть участь
у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України судом фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст.207
ЦПК України у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного та, керуючись
ч.2 ст.77, ч.3 ст.169, п.3 ч.1 та ч.2 ст.207 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Івано-Франківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави, уповноваженим органом якої
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах - Міністерство
оборони України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області, Фонд державного майна України,
до Концерну «Військторгсервіс», ОСОБА_1
про визнання недійсним договору та
публічних торгів, - залишити без
розгляду.

Роз'яснити позивачу його право на
повторне звернення до суду після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Старосамбірський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п"яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Ніточко Л.Й.