У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

6 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 07 березня 2013
року за виконавчим провадженням щодо
стягнення коштів з Державного
казначейства України на користь
ОСОБА_4, за касаційною скаргою
Державної виконавчої служби України на
ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 11 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 08 серпня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця відділу
примусового виконання рішення
Державної виконавчої служби України
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 07.03.2013 року за
виконавчим провадженням № 11809569.

Ухвалою
Вишгородського районного суду
Київської області від 11 червня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 08 серпня 2013 року, постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 07.03.2013 року за
виконавчим провадженням № 11809569
винесеної державним виконавцем
відділу примусово виконання рішення
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. скасовано.

У касаційній скарзі Державна виконавча
служба України просить скасувати
постановлені судові ухвали та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні скарги відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові ухвали постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судів і при їх дослідженні
та встановленні судами дотримані норми
процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної виконавчої
служби України відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 11 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 08 серпня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова