РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Рожик О.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Жмеринка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та усунення перешкоди в
користуванні житловим приміщенням
шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та
просив визнати відповідачів такими, що
втратили право користування будинком
АДРЕСА_1 Крім цього, позивач просив
усунути йому перешкоди в користуванні
та розпорядженні вищезазначеним,
належним йому на праві власності
житловим приміщенням, шляхом зняття з
реєстації місця проживання
відповідачів за даною адресою.

В судовому засіданні позивач та його
представник заявлені позовні вимоги
підтримали повністю та просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги в частині визнання ОСОБА_3 такої,
що втратила право користування
житловим приміщенням по АДРЕСА_1 та
усунення перешкод позивачу в
користуванні та розпорядженні
зазначеним житловим приміщенням
шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстрації в
ньому не визнав, пояснив, що ОСОБА_3
значиться зареєстрованою з 02 квітня 2010
р. та проживає АДРЕСА_1 з трьохрічного
віку. Покійна мати позивача була
опікуном ОСОБА_3, і коли тій виповнилося
16 років зареєструвала її за вказаною
адресою. Представник відповідача
вважає, що на підставі ст. 72 ЖК України
та ч.2 ст. 405 ЦК України ОСОБА_3 не
можливо визнати такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, адже остання постійно там
проживає. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, хоча була належним чином
повідомлена про час, дату та місце
судового засідання.

Заслухавши сторони, дослідивши та
оцінивши докази, що містяться в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити
частково.

Згідно копії свідоцтва про право на
спадщину за законом та копії свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
витягів з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, позивач є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 як
спадкоємець за заповітом (а.с.8-11).

Відповідно до копії домової книги по
АДРЕСА_1 відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3
значаться там зареєстрованими (а.с.12-14).

Згідно довідки квартального комітету
"Корчовка" від 02 червня 2014 р. ОСОБА_3
значиться зареєстрованою та проживає
АДРЕСА_1. ОСОБА_5 також значиться
зареєстрованою за вказаною адресою,
однак вже більше 10 років за цією
адресою не проживала і участі в
обслуговуванні не приймала (а.с.16).

Відповідно до копії довідки
квартального комітету "Корчовка" від 14
жовтня 2014 р. опікуном ОСОБА_3 була
ОСОБА_6, 1926 р. народження (а.с.41).

Згідно з копією висновку Жмеринського
РВ УМВС від 07 грудня 2013 р. ОСОБА_3 по
факту спірного питання з приводу
розмежування права власності на
будинок по АДРЕСА_1 рекомендовано
звернутися до суду в порядку
приватного обвинувачення (а.с.42).

Відповідно до копії заповіту від 30
листопада 2009 р. ОСОБА_6 заповіла
позивачу все своє майно, де б воно не
знаходилось і з чого б воно не
складалося (а.с.51).

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що позивач є власником
зазначеного житлового будинку,
відповідач ОСОБА_5 не проживає в ньому
більше десяти років, реєстрація
відповідача ОСОБА_5 в даному будинку
перешкоджає реалізації прав володіння
та користування ним, тому ОСОБА_5 слід
визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності понад
встановлені законом строки та усунути
позивачу перешкоди в праві
користуванні та розпорядженні
належним його житловим приміщенням
шляхом зняття її з реєстрації.

Що ж стосується визнання відповідача
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
відповідно до вищенаведених статей, то
суд вважає дані вимоги
необгрунтованими, оскільки ОСОБА_3 на
законних підставах фактчино проживає в
даному житловому приміщенні з
трьохрічного віку і до цього часу.
ОСОБА_3 не являється членом сім'ї
власника житлового приміщення.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізовного суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07 лютого 2014 р. "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав"
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, зокрема жилим приміщенням,
шляхом зняття особи з реєстраційного
обліку, залежить від вирішення питання
про право користування такої особи
жилим приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК), а саме від вирішення
однієї із таких вимог: про позбавлення
права власності на жиле приміщення; про
позбавлення права користування жилим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою.

Тому оскільки визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням на підставах, що вказані в
позовній заяві не представляється
можливим, то і вимоги про усунення
позивачу перешкод в користуванні та
розпорядженні належним майном шляхом
зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстрації
по АДРЕСА_1 також не підлягають
задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати позивача щодо сплати
судового збору у розмірі 487,20 грн.
підтверджені відповідними квитанціями
(а.с.1,2) і підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_5 на користь позивача
в сумі 243,60 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст. 72, ст.ст. 391, 405 ЦК
України, Постанови Пленуму Вищого
спеціалізовного суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07 лютого 2014 р. "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав", суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов задовльнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстровану АДРЕСА_1 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням по АДРЕСА_1 Вінницької
області.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом
зняття з реєстраційного обліку в
даному будинку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі : 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строку, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
апеляційний суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду
П.П.Порощук