АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/532/2014
Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 13 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 16 грудня
2013 року у справі

за позовом

ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Херсоні, третя
особа ОСОБА_5 про зняття арешту,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 26.06.2013 року
постановою державного виконавця, у
зв'язку з простроченням ним виконання
судового рішення про стягнення
аліментів стягнутих на користь
ОСОБА_5 на утримання дитини, накладено
арешт на все належне йому нерухоме
майно, в тому числі і на квартиру за
адресою АДРЕСА_1. В жовтні 2013 року він
повністю погасив заборгованість по
аліментам, і станом на 05.11.2013 року
борг по аліментам відсутній. Отже,
відсутні і підстави утримувати належно
йому майно під арештом. Проте, у
задоволені його заяви про зняття
арешту державний виконавець,
посилаючись на те, що виконавче
провадження не закінчено, відмовив.
Посилаючись на ч.5 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» просив
скасувати арешт накладений
постановою державного виконавця
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від
26.06.2013 року.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 16 грудня 2013 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Скасовано арешт,
накладений постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні від 26.06.2012 року у виконавчому
провадженні № 32592409 на все нерухоме
майно, належне ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_6 у задоволені позову.

Під час розгляду справи ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримала за
обставинами викладеними у скарзі,
зазначивши, що на її думку рішення суду
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_6 у задоволені позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7,
зазначили, що на їх думку рішення суду є
законним та обґрунтованим. Просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи в провадженні
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні з
травня 2012 року знаходиться виконавче
провадження ВП №32592409 з примусового
виконання виконавчого листа № 2110/544/12
виданого 13.03.2012 року Дніпровським
районним судом м. Херсона про
стягнення з ОСОБА_6 аліментів на
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 17.01.2012
року і до повноліття дитини(а.с.14).

26.06.2012 року, у зв'язку наявністю
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці (а.с.18), постановою
державного виконавця накладений арешт
на все нерухоме майно, що належить
боржнику ОСОБА_6, та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику(а.с.16).

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 15.01.2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 20.02.2013 року,
розмір аліментів стягнутий з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 на утримання дитини -
ОСОБА_8 визначений у твердій грошовій
сумі у розмірі 700грн щомісячно,
починаючи з 25.09.2012 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 погасив в
повному обсязі заборгованість по
аліментам, яка виникла станом на 01.10.2013
року, та продовжує сплачувати
щомісячно аліменти в розмірі
визначеному судом.

Порядок стягнення аліментів
визначений ст. 77 Закону України «Про
виконавче провадження».

Зі змісту частини 2 цієї статті
вбачається, що стягнення може бути
звернено на майно боржника у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці.

Зважаючи на те, що на час розгляду
справи відпали підстави для звернення
стягнення на майно боржника, оскільки
заборгованість зі сплати аліментів
боржником погашена повністю, аліменти
сплачуються щомісячно у визначеному
судом розмірі, також відпали і
підстави для арешту майна боржника,
який, відповідно до ч.1 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення при
зверненні стягнення на майно боржника.

Порядок зняття арешту визначений ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», зі змісту якої
вбачається, що з майна боржника може
бути знято арешт за постановою
начальника відповідного відділу
державної виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом, або у разі
наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований(ч.ч.3,4). У всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду(ч.5).

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов правильного
висновку, що позовні вимоги про зняття
арешту є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки підстави,
визначені законом, для звернення
стягнення на майно боржника та
накладення арешту на все майно
боржника на теперішній час відсутні.

Доводи апелянта про те, що арешт,
накладений на майно може бути знятий
лише після закінчення виконавчого
провадження, тобто після досягнення
дитиною повноліття не ґрунтується на
вимогах закону, оскільки чинним
законодавством, як зазначалось вище,
встановлена можливість звернення
стягнення на майно боржника, а відтак і
можливість накладення арешту на його
майно, лише у разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці.

Порушення процесуального
законодавства, на які посилається
апелянт, не призвели до неправильного
вирішення спору по суті, а тому не є
підставою для скасування рішення суду.

Разом з тим, суд першої інстанції,
задовольняючи вимоги позивача шляхом
скасування накладеного постановою
державного виконавця арешту
нерухомого майна не звернув уваги на
те, що чинним законодавством не
передбачений такий спосіб захисту, як
скасування арешту. Статтею 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
встановлено, що арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду, за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби чи
за постановою державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

У зв'язку із викладеним колегія суддів
вважає, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України, рішення суду слід змінити,
виклавши резолютивну частину в такій
редакції: зняти арешт, накладений
постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 26.06.2012 року
у виконавчому провадженні № 32592409 на
все нерухоме майно, що належить ОСОБА_6.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 16 грудня 2013 року змінити,
викласти резолютивну частину
рішення в такій редакції: з н я т и
арешт, накладений постановою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 26.06.2012 року у
виконавчому провадженні № 32592409 на
все нерухоме майно, що належить
ОСОБА_6.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: