Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/927/14
Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Крилової О.В.

Суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 20 грудня 2013 року у
справі за поданням Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про обмеження виїзду за кордон
осіб, які мають невиконанні
зобов'язання, покладені на них судовими
рішеннями

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ПП ОСОБА_3 про
повернення коштів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2012 року,
яке залишено без змін ухвалю
апеляційного суду Запорізької області
від 28 листопада 2012 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 квітня 2013 року, позов
задоволено.

Стягнуто з ПП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
31798,39 грн., як такі, що безпідставно
набуті, 317,99 грн. судового збору.

У грудні 2013 року Шевченківський ВДВС
Запорізького МУЮ звернулося до суду з
поданням про обмеження виїзду за
кордон осіб, які мають невиконанні
зобов'язання, покладені на них судовими
рішеннями.

В поданні зазначало, що на примусовому
виконанні в Шевченківському ВДВС
Запорізького МУЮ знаходиться
виконавче провадження №40543821 з
примусового виконання виконавчого
листа № 0827/5024/12 від 15.01.2013 року виданий
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 Суму боргу у розмірі
32116,38 грн.

Станом на 12.12.2013 року заборгованість за
виконавчим провадженням не
погашається. ОСОБА_3 рішення суду не
виконує.

Просило суд тимчасово обмежити у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа боржника -
ОСОБА_3 до виконання ним своїх
зобов'язань згідно судового рішення.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2013 року
подання задоволено.

Тимчасово обмежено право виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документу боржника - ОСОБА_3 до
виконання ним своїх зобов'язань згідно
судового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, не відповідність
висновків суду обставинам справи,
просить ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відмовити.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції, а за ч.3 ст. 312 ЦПК
України, скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Задовольняючи подання головного
державного виконавця Шевченквіського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції суд першої інстанції,
керуючись ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" виходив із
того, що ОСОБА_3 ухиляється від сплати
боргу.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки в
матеріалах справи відсутні дані про те,
що ОСОБА_3 ухилився від сплати боргу.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну" від 21 січня 1994року (зі
змінами), громадянин України може бути
обмежений управі виїзду за кордон, якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

Відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи,
суддя, всупереч вимог, передбачених
ст. 377-1 ЦПК України, розглянув подання
державного виконавця одноособово, без
участі державного виконавця, чим
порушив порядок, встановлений для його
вирішення. ( а.с.118,119).

Таким чином судом порушено порядок
встановлений для вирішення цього
питання, а тому ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд для вирішення питання
про розгляд подання.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 20 грудня 2013 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, в
касаційному порядку оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: