АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-2596
Головуючий у1-й інстанції - Зотько Т.А.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Житлово-будівельного
кооперативу "Річковик-2", третя особа:
ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень
загальних зборів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року за
недоведеністю заявленого позову
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до Житлово-будівельного
кооперативу "Річковик-2", третя особа:
ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень
загальних зборів.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення
заявленого позову (а.с.98-100).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведений допустимими доказами факт
порушення кворуму на зборах
уповноважених ЖБК "Річковик-2" від 18
березня 2010 року та не доведений факт
порушення процедури обрання
уповноважених для участі у цих зборах,
як наслідок немає підстав вважати, що
обране на указаних зборах правління
було неправомочним.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки районного суду щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом дана невірна оцінка факту
проведення 14 березня 2010 року зборів
ініціативної групи ЖБК «Річковик-2»,
яка, ураховуючи положення Закону
України «Про кооперацію» та Статуту
ЖБК «Річковик-2», не має жодних
повноважень приймати будь-які рішення
щодо діяльності кооперативу, є
безпідставними виходячи з наступного.

Той факт, що присутні на зборах члени
ЖБК «Річковик-2» у зв'язку з відсутністю
кворуму провели збори своєї
ініціативної групи, які оформили
протоколом від 14 березня 2010 року
(а.с.13-14), не потягнув за собою правових
наслідків для ЖБК «Річковик-2»,
оскільки рішення, прийняті на указаних
зборах ініціативної групи, не мають
правового значення для діяльності ЖБК
«Річковик-2».

Ураховуючи цю обставину та передбачені
ст. 3 ЦК України загальні засади
цивільного законодавства та
визначений ст. 12 ЦК України порядок
здійснення цивільних прав, немає
правових підстав вважати, що внаслідок
проведення зборів ініціативної групи,
які були оформлені протоколом від 14
березня 2010 року (а.с.13-14), були порушені
права та охоронювані законом інтереси
ОСОБА_4 як члена ЖБК «Річковик-2».

Доводи апеляційної скарги позивача,
щодо порушення районним судом
встановленого ст. 10 ЦПК України
принципу змагальності сторін також не
можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування оскаржуваного рішення
виходячи з наступного.

У своїй апеляційній скарзі позивач
підтверджує, що жодна із сторін не мала
можливості надати суду списки членів
ЖБК «Річковик-2» станом на березень 2010
року (а.с.206, 1-й абзац). При цьому,
апеляційна скарга не містить посилань
на порушення районним судом вимог ч.4
ст.10 ЦПК України (не сприяння сторонам у
здійсненні їх прав, безпідставна
відмова у забезпеченні доказів тощо).

Водночас, з мотивувальної частини
рішення суду вбачається, що судом за
клопотанням представника позивача
були витребуванні докази, зокрема
інформація щодо кількості членів ЖБК
«Річковик-2» станом на березень 2010 року
та копія Статуту ЖБК «Річковик-2»,
діючого станом на березень 2010 року.
Однак, вжитими судом за клопотанням
сторони заходами не вдалося отримати
указані докази.

Відповідно до змісту оскаржуваного
рішення, матеріалів цивільної справи
та змісту апеляційної скарги, інших
клопотань щодо забезпечення доказів
шляхом їх витребування у певних осіб
позивачем не заявлено.

Посилання апеляційної скарги щодо
невірної оцінки районним судом
наданих позивачем на підтвердження
своїх позовних вимог доручень членів
ЖБК «Річковик-2» про надання
уповноваженим повноважень для участі у
зборах уповноважених ЖБК «Річковик-2»
та представництва інтересів членів
кооперативу під час прийняття рішень
(а.с.18-25) також не можуть бути прийняті
апеляційним судом в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог цивільного
законодавства України особа (фізична
особа та юридична особа) здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуд. Цивільні права особа здійснює у
межах, наданих їй договором або актами
цивільного законодавства (ст.ст. 2, 12-13
ЦК України).

Положення ст. 15 Закону України "Про
кооперацію" про те, що кожний член
кооперативу чи уповноважений
кооперативу має один

голос, і це право не може бути передано
іншій особі, стосуються кількості
голосів, що належать одному учасникові
кооперативу під час голосування на
загальних зборах, та не стосуються
відносин представництва.

Таким чином, уповноважений кооперативу
і представник члена кооперативу за
довіреністю це різні особи.

Відповідно до наявного у матеріалах
справи примірника Статуту ЖБК
«Річковик-2», зміни до якого
зареєстровані 10 лютого 2012 року, тобто
після проведення оспорюваних зборів
уповноважених, уповноважені
обираються загальними зборами членів
кооперативу по одному від п'яти членів
кооперативу строком на два роки (п.50
Статуту).

Редакція Статуту ЖБК «Річковик-2», який
діяв станом на березень 2010 року, суду не
надана.

Докази щодо чисельності членів ЖБК
«Річковик-2» станом на момент обрання
уповноважених загальними зборами
членів ЖБК «Річковик-2» у
розпорядженні суду також відсутні.

Докази щодо обрання уповноваженими
інших осіб ніж ті, які приймали участь у
зборах уповноважених 18 березня 2010 року,
у розпорядженні суду також відсутні.

Доказів того, що на час проведення
зборів уповноважених 18 березня 2010 року
уповноважені не були обрані чи строк їх
повноважень скінчився, суду також не
надано.

При цьому, як правильно зазначено
районним судом, відповідно до положень
ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи викладене, у суду
апеляційної інстанції немає підстав
вважати, що районним судом були
допущені порушення норм
процесуального права - порушення
принципу змагальності сторін,
порушення встановленого ст. 212 ЦПК
України порядку оцінки доказів, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку про те, що судом першої
інстанції дана належна оцінка доводам
сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підстав для
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307-308 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Пікуль А,А.

Судді:
Невідома Т.О.

ПоливачЛ.Д.