РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Надь Н.Ю.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання доньки, яка продовжує
навчання , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ,
яка продовжує навчання, у розмірі ?
частини від усіх видів його заробітку
до закінчення дитиною навчання - 29.06.1018
року . Мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року по
19.11.2010 року , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася донька - ОСОБА_4. Після
розірвання шлюбу у 2010 році відповідач
припинив брати участь в утриманні
доньки, яка знаходиться на повному її
утриманні, під час розірвання шлюбу
вимога про стягнення аліментів нею не
заявлялась. 07.06.2012 р. позивач
зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, і змінила
прізвище на «ОСОБА_4». Оскільки з 01.09.2013
р. донька ОСОБА_4, була зарахована на
перший курс денного відділення
факультету суспільних наук ДВНЗ
«Ужгородського національного
університету» на контрактній основі,
не має джерела доходів, позивач
працює приватним підприємцем , однак
необхідність оплачувати навчання
доньки обтяжує її матеріальне
становище і становище доньки , а також
з посиланням на норми ст.ст. 180,191,199 СК
України, позивач просить стягнути на її
користь аліменти на утримання доньки в
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку відповідача, щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
до суду і до закінчення дитиною
навчання - 29.06.2018 року.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, просила їх задовольнити з
підстав та мотивів зазначених у
позові, надавши суду пояснення
аналогічно вказаним. Зокрема пояснила
суду, що донька ОСОБА_4 знаходиться
повністю на її утриманні, на
теперішній час у них складна ситуація ,
вона не отримує дохід, оскільки її
підприємницька діяльність тимчасово
припинена. Відповідач не приймає
участі в утриманні доньки з часу
розірвання їх шлюбу, а самостійно вона
не в змозі забезпечити доньці умови
навчання так як це вимагає значних
коштів.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
буде сплачувати аліменти до
досягнення дитиною повноліття, а після
досягнення дитиною повноліття і до
моменту закінчення навчання заперечив
сплачувати аліменти, вказавши на те, що
хоч і працює водієм на "Транспік
сервіс" проте у нього на утриманні
перебуває малолітня дитина ОСОБА_6 ,
народжена від іншого шлюбу . В наступне
судове засідання не з'явився , згідно
поданої заяви просив розглядати
справу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено в судовому
засіданні сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року .
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 19.11.2010 року шлюб розірвано,
доньку ОСОБА_4 залишено проживати
разом з матір'ю.

У даному шлюбі в них народилась
донька - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 12.03.1996 року,
копія якого приєднана до матеріалів
справи.

Судом встановлено, що 07.06.2012 р.
позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, і
змінила прізвище на «ОСОБА_4», що
стверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.06.2012
року.

Судом встановлено, що донька
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з
матір'ю - ОСОБА_2, що стверджується
довідкою № 62 від 19.11.2013 року виданою
Управлінням будівельно-монтажних
робіт і цивільних споруд №5 ДТГО
Львівська Залізниця

ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з
позивачкою уклав 29.08.2013 р. шлюб із
ОСОБА_7, у цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_7 р.
народилася донька ОСОБА_6 , що
стверджується відповідними
свідоцтвами, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 працює
водієм "Транспік Сервіс", що
стверджується його поясненнями в
судовому засіданні.

Згідно довідки від 19.11.2013 року №
146 виданої Ужгородським Націонаьним
університетом, ОСОБА_4 є студентом І
-го курсу денного відділення
факультету суспільних наук ДВНЗ
«Ужгородського національного
університету» на контрактній основі.

Правовідносини між сторонами
випливають із норм Сімейного Кодексу
України.

Зокрема згідно до вимог ст. 199
Сімейного Кодексу України якою
передбачено якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Згідно ч.1 ст.200 СК України розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина
суд визначає у твердій грошовій сумі і
(або) у частці від заробітку (доходи)
платника аліментів з урахуванням
обставин, зазначених у ст.182 цього
Кодексу.

Частина 1 статті 182 СК України
зазначає, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів
з одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 має на утриманні малолітню
доньку від іншого шлюбу, працює водієм
на приватному підприємстві, тобто має
можливість надавати матеріальну
допомогу доньці ОСОБА_4, яка навчається
і потребує такої допомоги.

Відповідачем не надано суду
доказів , які свідчать про наявність
підстав для звільнення його від
обов'язку утримувати дитину, яка
продовжує навчання.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991
року) держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6
Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про
права дитини визначено, що
держави-учасниці визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Системний аналіз положень
законодавства, яке регулює спірні
відносини, дає підстави дійти висновку,
що право на утримання з підстав
продовження навчання мають
повнолітні дочка, син.

Проте, судом встановлено, що на
час звернення 20.11.2013 року позивачем до
суду з позовом про стягнення аліментів
на утримання доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав продовження нею
навчання, донька ОСОБА_8 була
неповнолітньою.

Зважаючи на викладене, суд не
знаходить підстав для задоволення
вимог позивача в повному обсязі, а саме
з дня подання позовної заяви до суду.

Враховуючи те, що на час ухвалення
рішення по даній справі донька ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітньою, з метою
недопущення порушення її прав та
інтересів , а також зважаючи на те, що
в суді знайшов своє підтвердження факт
можливості надання відповідачем
утримання, враховуючи матеріальне
становище сторін, виходячи із
принципів розумності та
справедливості, суд вважає за можливе
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини від усіх видів заробітку,
починаючи з дня досягнення нею
повноліття ІНФОРМАЦІЯ_8 року і до

закінчення ОСОБА_4 навчання 29 червня 2018
року, але не більше ніж до досягнення
ОСОБА_4 23-х років, за умови , що остання
буде продовжувати навчання.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення у межах суми виплати за один
місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 294,
ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного
Кодексу України, Закон України «Про
охорону дитинства» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
доньки, яка продовжує навчання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_1 ІПН - НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
мешканки АДРЕСА_2, аліменти на
утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі ? частини від усіх видів
заробітку, починаючи з дня досягнення
нею повноліття ІНФОРМАЦІЯ_8 року і до
закінчення ОСОБА_4 навчання 29 червня 2018
року, але не більше ніж до досягнення
ОСОБА_4 23-х років, за умови , що остання
буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 ІПН
- НОМЕР_1 на користь держави суму
судового збору в розмірі 229,40 грн.
(двісті двадцять дев'ять гривень, 40
коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца