Справа №2014/3858/2012
Пр. №8/621/1/14
Ухвала

Іменем України

17.02.2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області у складі головуючого Бібіка
О.В., за участю секретаря судового
засідання Онацької В.В., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд судового
рішення за нововивченими обставинами,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про перегляд рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 30.04.2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи Служба у справах
дітей Зміївської районної державної
адміністрації, виконавчий комітет
Зміївської міської ради про відібрання
дитини та стягнення моральної шкоди за
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що після набрання
рішенням суду законної сили, а саме,
19.12.2013 року, були встановлені обставини,
які вказують, що дитина не може бути
передана матері, так як передача дитини
матері створюватиме реальну небезпеку
для здоров»я дитини.

На обґрунтування існування вказаних
обставин, заявник посилається на ті
обставини, що після того, як рішення
суду про відібрання дитини набрало
законної сили, малолітній син захворів.
У нього згідно висновку № 2050
спеціаліста КЗОЗ «Обласний
психоневрологічний диспансер» від
25.12.2013 року встановлено діагноз -
«змішана тривожно-депресивна реакція
адаптаційного характеру з порушенням
сну». Крім того, раніше 19.12.2013 року під
час психологічного дослідження дитини
психологом були встановлені ті
обставини, які вказують, що дитина не
може бути передана матері, так як
передача дитини матері створюватиме
реальну небезпеку для здоров»я дитини,
та передача дитини матері суперечитиме
інтересам дитини.

Представник третьої особи виконавчого
комітету Зміївської міської ради
Харківської області, будучи належним
чином повідомлений про час та місце
судового розгляду, в судове засідання
не з»явився. Надав заяву про розгляд
справи за відсутності представника.

Заявник залишив судове засідання,
пославшись на поганий стан здоров»я.
При чому, передав письмову заяву про
необхідність відкласти розгляд справи,
не надавши суду доказів про стан свого
здоров»я, який би перешкоджав йому бути
присутнім у судовому засіданні.
Пояснив, що повідомлення про час та
місце судового розгляду його заяви він
отримав тиждень тому.

Тим самим, заявник не виконав приписи ч.
3 ст. 27 ЦПК України щодо добросовісного
здійснення своїх процесуальних прав та
виконання своїх процесуальних
обов»язків.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення заяви
заперечував. Стверджував, що обставини,
на які посилається заявник як на
нововиявлені, досліджувались судом
першої інстанції при ухваленні рішення
від 30 квітня 2013 року.

В судовому засіданні представник
Служби у справах дітей Зміївської
районної державної адміністрації при
вирішенні вказаної заяви поклався на
розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України,
заявник та інші особи, які беруть
участь у справі, повідомляються про час
і місце засідання. Неявка цих осіб не є
перешкодою для розгляду заяви.

Як вбачається із поштових повідомлень,
усі учасники судового розгляду
належним чином повідомлені про час та
місце судового розгляду ( т. 2 а.с.- 88-90)

Суд вислухавши пояснення осіб, що брали
участь у розгляді справи, дослідивши
наявні у справі докази, дійшов
наступного.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

У п. 3 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» судам
роз'яснено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те,
що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст.
361 ЦПК України нововиявлених обставин
необхідними умовами є те, що вони
існували на час розгляду справи, але
підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

При вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК
України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та дотримання заявником умов,
що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може
переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі якщо
обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, відсутні, а є підстави для
перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Як на новивиявлені обставини ОСОБА_1 у
своїй заяві послався на висновок № 2050
спеціаліста КЗОЗ «Обласний
психоневрологічний диспансер» від
25.12.2013 року, згідно якому встановлено
діагноз дитини - «змішана
тривожно-депресивна реакція
адаптаційного характеру з порушенням
сну». Також на психологічний висновок
від 23.12.2013 року, де під час
психологічного дослідження дитини
психологом ОСОБА_3були встановлені ті
обставини, які вказують, що дитина не
може бути передана матері, так як
передача дитини матері створюватиме
реальну небезпеку для здоров»я дитини,
та передача дитини матері суперечитиме
інтересам дитини ( Т.2 а.с.46-49,50).

Проте, пунктом 5 указаної постанови
пленуму Вищий спеціалізований суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ судам роз'яснив, що
обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

Посилання заявника на висновок №
2050 спеціаліста КЗОЗ «Обласний
психоневрологічний диспансер» від
25.12.2013 року, та на висновок психолога
від 23.12.2013 року як на ново виявлені
обставини є помилковим. Указані
обставини не є нововиявленими
обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК
України, оскільки вони були предметом
судового розгляду та встановлювались
при всебічному і повному з'ясуванні
судом першої інстанції обставин даної
справи.

Зокрема, матеріали цивільної справи
№ 2014/3858/12 містять інформацію від 02.04.2013
року про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 був
оглянутий 08.02.2013 року дитячим
лікарем-психіатром, враховані при
огляді факти негативного впливу на
стан здоров»я дитини з боку матері
дитини. Встановлено діагноз: змішана
тривожно-депресивна реакція
адаптаційного характеру з порушеннями
сну.

Стан здоров»я дитини визнаний
задовільним, але з наявністю
ситуативних невротичних розладів.( Т.2
а.с.21 справи № 2014/3858/12)

У п. 4 наведеної вище постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ судам роз'яснено, що
необхідно розрізняти нові докази та
докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Тож, обставини щодо стану здоров»я
дитини та сукупність психоемоційних
чинників, пов»язаних із відібранням
дитини від батька та передачу її для
постійного проживання із матір»ю
враховувались судом першої інстанції
при ухваленні рішення.

Заявник посилається не на
обставини, які об»єктивно існували при
розгляді справи та не були відомі йому
та суду і суттєво вплинуть на рішення
суду, а на письмові докази, які не
спростовують ті обставини, що були
встановлені судом при ухваленні
рішення, та входили до предмету
доказування у цивільній справі №
2014/3858/12.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.365,366 ЦПК України, суд,

у х в
а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд
судового рішення Зміївського
районного суду Харківської області від
30 квітня 2013 року у цивільній справі №
2014/3858/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи служба у справах дітей
Зміївської районної державної
адміністрації, виконавчий комітет
Зміївської міської ради Харківської
області про відібрання дитини та
стягнення моральної шкоди за
нововивченими обставинами - залишити
без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено
сторонами до апеляційного суду
Харківської області у п'ятиденний
строк з дня проголошення ухвали, а
особами, які не були присутні під час
оголошення ухвали у той самий строк з
дня отримання копії ухвали суду.

Суддя:
О.В.Бібік