САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/2551/13-ц
Провадження №2/726/46/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Байцар Л. В.
при секретарі Житарь С.А., за участю
позивачки ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці заяву
позивачки ОСОБА_1 про відвід судді,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні судді Байцар Л.В.
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна
подружжя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
заявила відвід судді Байцар Л.В.,
пославшись на те, що не довіряє судді
Байцар Л.В., оскільки в 2011 році суддя
Байцар Л.В. винесла рішення по справі за
позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, яким задовольнила позов
банку. Вказує, що вказане рішення було
скасоване апеляційним судом як
незаконне, крім цього посилається на
те, що суддею Байцар Л.В. розглядалася
справа за позовом ПАТ «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про звільнення майна з-під
арешту. При цьому суддя винесла
незаконне рішення, яке також було
скасоване. Вважає, що дані обставини
підтверджують необ»єктивність та
упередженість судді у розгляді справи.

Відповідач не заперечив проти
задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ст.23 ЦПК України за
наявності підстав, зазначених у статях
20,21,22 цього Кодексу, судді, секретарю
судового засідання, експерту,
спеціалісту, перекладачу може бути
заявлено відвід особами, які беруть
участь у справі. Відвід повинен бути
вмотивованим і заявленим до початку
з'ясування обставин у справі та
перевірки її доказами.

Судом встановлено, що суддею дійсно
7.09.2011 року винесено рішення по справі
№ 2-198/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_4, згідно якого звернуто
стягнення на житловий будинок
загальною 458,10кв.м., який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки. Виселено
ОСОБА_4, з будинку який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, із зняттям з
реєстраційного обліку. В іншій частині
позовних вимог банку відмовлено.

Вказане рішення було оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області і рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 18.04.2013 року
рішення Садгірського суду було
скасоване із постановленням рішення
про відмову у задоволенні вимог банку.
Проте рішення апеляційного суду було
оскаржене та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду від 27.05.2013 року
скасоване як незаконне, справу
направлено до Апеляційного суду
Чернівецької області на новий розгляд.
Згідно рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 19.12.2-13 року
рішення Садгірського районного суду
від 7.09.20011 року було змінено, а саме
звернуто стягнення на житловий будинок
загальною 458,10кв.м., який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки згідно
процедури передбаченої законом
України «Про іпотеку». Рішення в
частині виселення ОСОБА_5, в частині
відмови у виселенні ОСОБА_6, ОСОБА_7,
зняття з реєстрації - скасовано.

Також судом встановлено, що під
головуванням судді 7.05.2013 року було
винесено рішення по справі 2/726/13 за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4,
Садгірського ВДВС Чернівецького
міського управління юстиції, третьої
особи: Державної податкової інспекції
у м. Чернівці про звільнення майна з-під
арешту. Звільнено з-під арешту,
накладеного 18.06.2007 року державним
виконавцем Суружіу М.Д. Садгірського
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції, майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки «MITSUBISHI», модель: «PAJERO», рік
випуску 2007, тип ТЗ: легковий джип, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстрацій» номер:
НОМЕР_2.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вказане рішення було оскаржено і
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 12.06.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 було
відхилено, а рішення Садгірського
районного суду м.Чернівці від 7.05.20013
року залишено без змін.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
наступного.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК
України суддя не може приймати участь у
розгляді справи і підлягає відводу
якщо: він прямо чи побічно зацікавлений
у результаті розгляду справи; якщо є
інші обставини, які викликають сумнів в
об'єктивності на неупередженості
судді.

Позивач доказів будь-якої прямої чи
побічної зацікавленості судді у
результаті розгляду справи суду не
надала, підстави відводу, викладені нею
фактично є незгодою з рішеннями
головуючого по іншим справам, вказані
обставини не є підставою для відводу
судді передбаченою законом.

Таким чином, суд вважає, що
передбачених законом підстав для
відводу головуючого по справі немає.

Керуючись ст.20-25 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1
про відвід судді Байцар Л.В. -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Байцар