Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В.,
Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
20 жовтня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом та пені.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 20 жовтня 2014
року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за
повернення кредитних коштів, процентів
за користування кредитом та пені за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 15.11.2006 року в
розмірі 26 872,02 швейцарських франків, що
за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року
становить 314 880,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 сплачений
судовий збір за подання позовної заяви
у розмірі 3148,80 грн. на користь ПАТ
«УкрСиббанк».

В задоволенні позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в розмірі 26 872,02
швейцарських франків, що за курсом НБУ
станом на 25.03.2014 року становить 314 880,46
грн. - відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, ПАТ «УкрСиббанк»
подало на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
договором про надання споживчого
кредиту визначений порядок
дострокового повернення всієї суми
кредиту позичальником. Такий порядок
встановлює, що передумовою
дострокового повернення всієї суми
кредиту є: направлення банком
повідомлення (вимоги) на адресу
позичальника про порушення
зобов'язання; позичальник не усунув
вказаних порушень протягом 31
календарного дня з дати одержання
повідомлення (вимоги).

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 15.11.2006 р. ОСОБА_1 протягом 2010
року періодично не виконувала свої
зобов'язання за договором. Разом з тим 02
квітня 2010 року та 09 квітня 2010 року
ОСОБА_1 на погашення простроченої
заборгованості були внесені кошти у
розмірі 313,88 шв. франків та 300,00 шв.
франків і відповідно вся прострочена
заборгованість була сплачена.

Вказує, що вимога про наявність
простроченої заборгованості була
направлена 31 березня 2010 року, а вся
прострочена заборгованість за
договором була сплачена 02 квітня 2010
року та 09 квітня 2010 року. Тобто, з
моменту направлення вимоги до моменту
виконання простроченого зобов'язання
минуло 9 днів.

Тому у зв'язку із усуненням порушень
кредитного договором (п.11.1 Договору)
термін дострокового повернення всієї
суми кредитних коштів не настав та
відповідно не настав строк виконання
основного зобов'язання.

Проте на вказане суд уваги не звернув,
та не з'ясував чи здійснювалась оплата
позичальником заборгованості по
кредитному договору і коли саме настав
термін дострокового повернення всієї
суми кредитних коштів.

Крім того, у відповідності до п.1.2.
Договору поруки №59909 від 15.11.2006 року
поручителю відомі усі умови кредитного
договору укладеного між кредитором і
позичальником, в тому числі: термін
повернення кредиту - 14 листопада 2016
року, якщо тільки не буде застосовано
інший термін повернення кредиту,
відповідно до кредитного договору.
Отже, Договором поруки встановлений
термін виконання основного
зобов'язання, що не було взято до уваги
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15
листопада 2006 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1, було укладено
договір про надання споживчого кредиту
за №0, у відповідності до якого,
остання отримала кредит (грошові кошти)
в іноземній валюті в сумі 51 985
швейцарських франків, та зобов'язалася
повернути наданий кредит у повному
обсязі не пізніше 14 листопада 2016 року
згідно з графіком погашення кредиту
(Додаток №1 до Кредитного договору) та
сплачувати протягом 30 (тридцяти)
календарних днів, рахуючи з дати видачі
кредиту, проценти за користування
кредитом у розмірі 8,99% річних.

15 листопада 2006 року між банком та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№59909 відповідно до п.1.1 Договору поруки
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором солідарно в повному
обсязі за своєчасне виконання
позичальником усіх його зобов'язань за
кредитним договором №0 від 15
листопада 2006 року.

Свої зобов'язання, щодо своєчасного
повернення кредиту та плати за
користуванням кредиту відповідач
ОСОБА_1 не виконує, у зв'язку з чим,
станом на 25.03.2014р. за нею рахується
заборгованість по поверненню
кредитних коштів, сплаті процентів за
користування кредитом, сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит, яка становить 26
872,02 швейцарських франків, що за курсом
НБУ станом на 25.03.2014 року становить 314
880,46 грн.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1 є доведеними.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного суду, оскільки він
зроблений з дотриманням вимог закону і
відповідає встановленим обставинам по
справі.

Разом з тим, з висновком суду першої
інстанції про те, що вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2 як поручителя
за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1 є
безпідставними, колегія суддів
апеляційного суду погодитися не може
виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Пунктом 3.1 договору поруки №59909 від 15
листопада 2006 року передбачено, що
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та припиняється з
припиненням всіх зобов'язань
позичальника.

Згідно кредитного договору №0 від
15 листопада 2006 року, кінцевий термін
повернення кредиту, встановлено, не
пізніше 14 листопада 2016 року. Тобто,
зобов'язання за кредитним договором, а
отже і за договором поруки
припиняється 14 листопада 2016 року.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п.1.3 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
позичальник, за всіма зобов'язаннями
останнього за основними договорами,
включаючи повернення основної суми
боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу),
сплату процентів, комісій
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору.

Пунктом 1.4 договору поруки передбачено,
що поручитель несе солідарну з
позичальником відповідальність перед
кредитором за виконання позичальником
своїх зобов'язань.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про те,
що вимога про наявність простроченої
заборгованості є вимогою про
дострокове повернення кредиту, а
оскільки з позовом до поручителя банк
звернувся в суд 04.04.2014 року, тобто за
межами шестимісячного строку від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, то порука припинення на
підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Положення ч.4 ст. 559 ЦК України
застосовуються з припиненням
основного зобов'язання, тобто в даному
випадку з 14 листопада 2016 року.

За встановлених обставини, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та постановленням нового рішення
про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк»
26 872,02 швейцарських франків, що за
курсом НБУ станом на 25.03.2014 року
становить 314 880,46 грн. заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту.

Керуючись ст.ст.309, 313, 316, 317, 319, 323-325 ЦПК
України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 20 жовтня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» суму боргу за
повернення кредитних коштів, процентів
за користування кредитом та пені за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 15.11.2006 року в
розмірі 26 872,02 швейцарських франків, що
за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року
становить 314 880,46 грн. з яких:

- 25 280, 29 швейцарських франків, що за
курсом НБУ станом на 25.03.2014 року
становить 296 228,90 грн. - кредитна
заборгованість;

- 634,03 швейцарських франків, що за курсом
НБУ станом на 25.03.2014 року становить 7 429,42
грн. - заборгованість по процентам;

- 887,75 швейцарських франків, що за курсом
НБУ станом на 25.03.2014 року становить - 10
402,46 грн. - пеня за спрострочення сплати
кредиту;

- 69,95 швейцарських франків, що за курсом
НБУ станом на 25.03.2014 року становить - 819,68
грн. - пеня за прострочення сплати
процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» суму сплаченого судового
збору за подання позовної заяви в суд
першої інстанції в розмірі 3148,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» суму сплаченого судового
збору за подання апеляційної скарги в
розмірі 1574,40 грн.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П.
Ковалевич

Судді:
C.В.
Демянчук

А.М.
Шеремет