Справа №488/2528/14-ц 10.12.2014 10.12.2014 10.12.2014
Провадження №22-ц/784/3020/14
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Романенко Ю.О.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 22 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат на оплату
спожитої електричної енергії,

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
витрат на оплату спожитої електричної
енергії.

Позивачка зазначала, що вона та
відповідач є співвласниками по ?
частині квартири АДРЕСА_1. Відповідач
проживає у вказаній квартирі, але
ухиляється від оплати вартості
спожитої електричної енергії. У зв'язку
з чим вона за власні кошти за період з
квітня 2012 року по травень 2014 року
сплатила 1791 грн. 67 коп. у рахунок
вартості цієї послуги. Проте
відповідач як співвласник зазначеної
квартири відмовляється відшкодувати
їй половину цих витрат.

Посилаючись на наведене, позивачка
просила стягнути на її користь із
відповідача 895 грн.83 коп. понесених нею
витрат на оплату електричної енергії в
указаному житловому приміщенні.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 22 вересня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено стягнути із відповідача
на користь позивача 895 грн. 83 коп. витрат
за спожиту електричну енергію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що
висновки суду щодо наявності підстав
для стягнення з нього частини витрат за
спожиту електричну енергію не
відповідають дійсним обставинам
справи та наявним у ній доказам.

Колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є співвласниками по ? частині кожен
квартири АДРЕСА_1.

Сторони є колишнім подружжям, шлюб між
яким розірвано рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 17
квітня 2012 року. Сторони мають дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
№24 від 06 травня 2014 року в указаній
квартирі позивачка та відповідач
зареєстровані відповідно з 24 грудня 2002
року та з 03 січня 2003 року, а малолітня
ОСОБА_3 - з 15 січня 2007 року.

Із актів звірки від 15 серпня 2012 року,
від 17 квітня 2013 року та від 13 травня 2014
року, підписаних представником ПАТ
«Миколаївобленерго» і ОСОБА_2, видно,
що споживачем електричної енергії в
указаному житловому приміщенні є
відповідач, на його ім'я відкрито
особовий рахунок і зазначені акти
свідчать про відсутність
заборгованості за спожиту електричну
енергію в зазначеній квартирі.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1
надала квитанції про сплату нею 1791
грн. 67 коп. у рахунок вартості спожитої
у вказаній квартирі електричної
енергії за період з квітня 2012 року по
травень 2014 року.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність підстав,
передбачених ст. ст. 322, 360 ЦК України,
для стягнення на користь позивачки із
відповідача як співвласника вказаної
квартири половини витрат за спожиту
електричну енергію, які становлять 895
грн. 83 коп., і які позивачка сплатила
ПАТ «Миколаївобленерго» за період з
квітня 2012 року по травень 2014 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
стосовно того, що він з 2012 року не
проживає в квартирі АДРЕСА_1, а тому не
повинен брати участь у сплаті витрат за
спожиту електричну енергію у вказаному
житловому приміщенні, не заслуговують
на увагу, оскільки переконливих
доказів на підтвердження цієї
обставини він не надав. Надані
відповідачем до апеляційного суду
постанова Корабельного районного
відділу Миколаївського міського
Управління УМВС України в
Миколаївській області про закриття
кримінального провадження від 11
березня 2013 року та висновок
дільничного інспектора Корабельного
РВ ММУ УМВС України в Миколаївській
області не містять безперечних
відомостей стосовно того, що
відповідач з 2012 року не проживає у
вказаній квартирі.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 22 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді: