У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 15 липня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 01
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - ПАТ «Державний ощадний
банк України») звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка 17 лютого 2012 року сталася з
вини відповідача, було пошкоджено
належний ПАТ «Державний ощадний банк
України» автомобіль марки «FORD TRANZIT
СОNNЕСТ», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. Відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України. Транспортний засіб
позивача після ДТП, 02 березня 2012 року
був доставлений для ремонту на станцію
технічного обслуговування «Компанія
Авто-Альянс» за адресою: м.
Івано-Франківськ вул. Галицька № 80а.
Згідно розрахунку №
ФААС000674 від 02 березня 2012 року сума
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу «FORD TRANZIT
СОNNЕСТ», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», пошкодженого у
результаті ДТП, складає 91 710 грн. 06 коп.

04 червня 2014 року було проведено
додаткову автотоварознавчу експертизу
дослідження вартості відновлювальних
робіт по ремонту автомобіля, який
належить АТ «Ощадбанк». Згідно
висновку експерта вартість
матеріального збитку спричиненого
внаслідок пошкодження у ДТП автомобіля
марки становить 119 343 грн. 12 коп.

ПАТ страховою компанією «Галицька»
було відшкодовано банку завдані ОСОБА_3
збитки у сумі 49 тис. грн. Посилаючись на
те, що відповідач у добровільному
порядку відмовляється відшкодувати
заподіяні збитки, позивач просив
стягнути 70 343 грн. 12 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та
судові витрати.

Рішенням Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від
15 липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 01
вересня 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» 70 343
грн. 12 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 703 грн. 43 коп.
судового збору та 750 грн. витрат па
проведення експертизи.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
посилаючись на ч. 2 ст. 1192 ЦК України та
висновок автотоварознавчої експертизи
№ 231 від 04 червня 2014 року, згідно якого
вартість відновлювального ремонту та
вартість матеріального збитку,
спричиненого пошкодженням автомобіля
внаслідок ДТП, станом на день
проведення дослідження становить 119 343
грн. 12 коп., а оскільки позивачу
відшкодовано лише 49 тис. грн., то з
відповідача підлягає стягненню 70 343
грн. 12 коп.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судом установлено, що 17 лютого 2012 року з
вини відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої було пошкоджено
належний позивачу автомобіль марки «FORD
TRANZIT СОNNЕСТ», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Постановою
Яремчанського міського суду від 03
травня 2012 року ОСОБА_3 було визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 350 грн. (а. с. 112-113).

Згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/0056802 автомобіль, яким
керував ОСОБА_3, був застрахований у СК
«Галицька» (а. с. 8).

Згідно з висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріального збитку № 014 від 15 березня
2012 року вартість матеріального збитку
(шкоди) завданого власнику автомобіля
«FORD TRANZIT СОNNЕСТ», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 73
754 грн. 57 коп., з якої: 5 265 грн. 60
коп. - вартість
відновлювально-ремонтних робіт;
6 4603 грн. 95 коп. - вартість складників,
необхідних для замін під час ремонту;
3 3876 грн. 02 коп. - вартість
необхідних для ремонту матеріалів (а. с.
146-150).

31 травня 2012 року
страхова компанія «Галицька»
платіжним дорученням № 2-75 у межах
передбаченого полісом ліміту
перерахувала страхове відшкодування у
сумі 49 тис. грн. на рахунок ремонтного
підприємства «Компанія Авто-Альянс».
Зазначена виплата проведена на
підставі висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 014
від 15 березня 2012 року, що не
заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи,
транспортний засіб позивача після ДТП,
02 березня 2012 року був доставлений для
ремонту на станцію технічного
обслуговування «Компанія Авто-Альянс»
за адресою: м. Івано-Франківськ
вул. Галицька № 80а. Згідно розрахунку
№ ФААС000674 від 02 березня 2012 року сума
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу «FORD TRANZIT
СОNNЕСТ», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», пошкодженого у
результаті ДТП, склала 91 710 грн. 06 коп.
(а. с. 10-11).

30 жовтня 2012 року позивач надіслав на
адресу відповідача лист з вимогою про
добровільне перерахування, крім
отриманих ним 49 тис. грн., ще 42 710 грн.
06 коп. для ремонту автомобіля
відповідно до висновку ТОВ «Компанія
Авто-Альянс» (а. с. 17).

Відповідач повну вартість заподіяних
збитків не відшкодував.

Суди, задовольняючи позов, посилаючись
на ч. 2 ст. 1192 ЦК України, згідно якої
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі, виходив із того, що у
зв'язку з тим, що ціни на запчастини, які
необхідні для завершення
відновлювального ремонту автомобіля
позивача зросли, необхідно призначити
повторну автотоварознавчу експертизу.
Згідно висновку експерта від 04 червня
2014 року вартість відновлювальних робіт
по ремонту автомобіля, який належить АТ
«Ощадбанк», становить 119 343 грн. 12 коп. (а.
с. 215-220).

Саме вказаний висновок експерта суди,
при ухваленні судових рішень, взяли до
уваги та на підставі цього висновку
обчислили суму, яка підлягає стягненню
з відповідача на відшкодування
заподіяних збитків.

Крім того, у матеріалах справи є
висновок № 231 судової
автотоварознавчої експертизи від 30
грудня 2013 року, призначеної судом за
клопотанням представника відповідача,
згідно якого вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля складає 86 341 грн. 42 коп. (а. с.
178, 181-186).

Проте суди не навели мотивів, з яких не
взяли цей висновок до уваги.

З клопотання позивача від 04 листопада
2013 року про долучення до матеріалів
справи рахунку ТОВ «Компанія
Авто-Альянс» № ФААС001977 від 18
жовтня 2013 року, вбачається, що на
сьогоднішній день пошкоджений
автомобіль відремонтовано, окрім
отриманих коштів від страхової
компанії, АТ «Ощадбанк» повинен
сплатити ТОВ «Компанія Авто-Альянс» 42
283 грн. 02 коп. (а. с. 169-171).

При цьому не взяли до уваги, що на час
розгляду справи автомобіль позивача
був відремонтований, однак суду не було
надано доказів про суму фактично
сплачених за ремонт автомобіля коштів.

При цьому з вказаного рахунку
вбачається, що на ремонт автомобіля
затрачено 42 283 грн. 02 коп., тобто у межах
коштів перерахованих страховою
компанією. Доказів того, що позивачем
була затрачена сума більша ніж
49 тис. грн., матеріали справи не
містять.

У лютому 2014 року позивач подав до суду
заяву про збільшення позовних вимог та
додав рахунок ТОВ «Компанія
Авто-Альянс» № ФААС001977 від 05
лютого 2014 року, згідно яких у зв'язку зі
зростанням цін на запасні частини, які
необхідні для завершення
відновлювального ремонту автомобіля,
змінилась і сума, що підлягає до сплати,
а саме 49 434 грн. 08 коп. (а. с. 194-197).

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У порушення зазначеної норми закону
суди не навели мотивів, з яких вважали
доведеним розмір відшкодування шкоди
саме у сумі 70 343 грн. 12 коп.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст.
212-214 ЦПК України судами не враховані
норми матеріального та процесуального
права, які регулюють спірні
правовідносини, не встановлені та не
перевірені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК
України ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від
15 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 01 вересня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко