Провадження №2/485/141/14
25 лютого 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Лисенко М.Є.,
за участю позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 1 справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу будинку
дійсним та визнання права власності на
ОСОБА_1, в січні 2014 року звернулася в суд
з даним позовом. В заяві послалася на
те, що 17 жовтня 1997 року придбала у
ОСОБА_2, житловий будинок по вулиці
АДРЕСА_1 уклавши угоду на Херсонській
товарній біржі "Ізумруд". В даний час
вона не може розпорядитись власним
майном, оскільки нотаріальна контора
відмовила їй в реєстрації угоди, так як
договір нотаріально не посвідчений.
В судовому засіданні позивач позов
підтримав та згодна на заочний розгляд
справи в судді.
Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно. Про причини неявки
суд не повідомив.
Судом ухвалено про заочний
розгляд справи в суді згідно ст. ст. 224 -
Перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази надані позивачем,
суд не знаходить підстав для
задоволення позову за наступних
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень.
За статтею ст. 227 ЦК України (1963р) що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин Договір купівлі -
продажу жилого будинку повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (ст. 47 цього
кодексу). Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
Судом установлено,
підтверджуються наявними доказами у
справі, що
позивач ОСОБА_1, відповідно до торгово -
біржового договору № 2796 від 17 жовтня 1997
року який укладений на Херсонській
Товарній Біржі "Ізумруд" купила у
відповідача ОСОБА_2, житловий будинок
бн, по АДРЕСА_1 В день підписання
договору позивач сплатив обумовлену
договором суму грошей, а відповідач
передав позивачу житловий будинок у
власність та технічну документацію, а
отже всі умови договору, сторонами
виконано повністю. В пункті10 даного
договору зазначено, що договір в
подальшому нотаріальному посвідченню
не підлягає та згідно ст. 227 ЦК України
підлягає реєстрації у виконавчому
Як вбачається з реєстраційного
посвідчення житлового будинку АДРЕСА_1
від 15 квітня 1999 року зареєстрований за
ОСОБА_1 в реєстровій книзі № 11-б за
реєстровим № 689. (а.с.6).
Крім того позивач 17 грудня 2009 року
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0.1777 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
25 лютого 2014 року Нотаріус
Снігурівської державної нотаріальної
контори відмовила позивачу в
нотаріальному посвідченні правочину
щодо відчуження даного жилого будинку,
оскільки набрав чинності новий ЦК
України та відповідно до вимог ст. 657
цього кодексу усі договори купівлі
продажу нерухомого майна, незалежно
від того, хто є сторонами по договору
підлягають нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації.
Позивач посилаючись на ст. 392 ЦПК
України просить договір
купівлі-продажу який укладений на
Херсонській Товарній Біржі "Ізумруд"
визнати дійсним та визнати за ним
право власності на даний житловий
будинок. Оскільки вважає, що нотаріус
не визнає його право на даний житловий
будинок та відмовився посвідчити
договір відчуження даного будинку.
Враховуючи наведене, беручи до уваги
те, що позивач є власником жилого
будинку відповідно до норм ЦК УРСР (1963)
яка була чинною на час виникнення
спірних відносин. Крім того нотаріус не
перебуває з позивачем у
правовідносинах, щодо здійснення ним
права володіння, користування та
розпорядження. Він також не о спорює та
не претендує на таке право, а лише
відмовляє в посвідченні договору
відчуження даного жилого будинку у
зв'язку з мінами в законодавстві. Суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є не обґрунтованими та
не підлягають задоволенню.
Крім того позивач не позбавлений права
оскаржити постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій до
суду.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд залишає без задоволення позовні
вимоги позивача про відшкодування
судового збору оскільки в задоволенні
позову йому відмовлено.
Керуючись ст.ст.10,16,212-215,218,224-226 ЦПК
України, суд, -
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позову про визнання договору
купівлі-продажу будинку дійсним та
визнання права власності на нього.
Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом не пізніше трьох
днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ