Номер провадження 2/228/22/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Докучаєвськ

Докучаєвський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого -судді Черткової Л.О., при
секретарі Остапенко О.М., з участю
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Докучаєвську Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що між ним та відповідачем 23.02.2013
укладено договір позики на суму
37605,00грн., що підтверджується розпискою,
виданою ОСОБА_4,строком до 01.09.2013р.

Свої зобов'язання по поверненню
позичених сум у вказаній в розписці
строк, відповідач не виконав по
теперішній час. Через неповернення
відповідачем грошових коштів, він був
змушений 03.09.2013р. позичити кошти у
ОСОБА_5 в розмірі 35000,00 грн. строком до
06.09.2013р., він прострочив свої
зобов'язання на 21 день, тобто, крім
суми в розмірі 35000,00 грн., він
зобов'язаний сплатити ОСОБА_5 пеню 18375,00
грн.,вважає, що таким чином, відповідач
завдав йому збитки на зазначену суму.
Просить стягнути з відповідача на його
користь суму боргу в розмірі 37605,00 грн.,
суму збитків в розмірі 18375,00 грн.,
моральну шкоду 3000,00 грн. та судовий збір
589,80 грн..

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги ,
наполягав на їх задоволенні, надавши
пояснення, аналогічні тим, що зазначені
в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
04.12.2013р. позов визнав.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов визнала
частково,

суму боргу визнала, в задоволенні
позову в частині відшкодування
моральної шкоди та суми збитків,
просила відмовити.

Заслухавши показання сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
та не заперечується сторонами, що
23.02.2013р. сторони уклали договір позики,
відповідно до якого відповідач отримав
в борг 37605,00 грн. строком до 01.09.2013р.

За правилами ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обіг
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином ст. 1046 ЦК України
визначає договір позики як реальний.
Він не може вважатися укладеним, поки
не відбулося передання позикодавцем
позичальникові грошей або речей.

Стаття 1047 ЦК України передбачає
обов'язкову письмову форму договору
позики, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України
допускає пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Відповідно до статті 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Однак ця стаття закріплює
загальні положення про відшкодування
моральної шкоди як способу захисту
суб'єктивних цивільних прав.

Спори про відшкодування
заподіяної моральної (немайнової
шкоди) розглядаються судами, коли право
на відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачено нормами
Конституції України або випливає з її
положень, або закріплене
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України передбачено
умови відповідальності за заподіяння
моральної шкоди, за наявності яких
виникає відповідне зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема і
відшкодування моральної шкоди.
Виходячи зі змісту цієї
статті, можливість відшкодування
моральної шкоди передбачається лише у
випадку зазначення про це в договорі чи
наявності спеціальної норми, яка б
встановлювала цивільно-правову
відповідальність у вигляді
відшкодування моральної шкоди. Проте,
договором позики від 23.02.2013р. не
передбачалося можливості
відшкодування моральної шкоди, як і
відсутня спеціальна норма для
відшкодування моральної шкоди у даному
випадку.

Крім того, позивачем не надано
доказів, що у зв'язку з несвоєчасною
несплатою відповідачем позичених
коштів, він зазнав втрат немайнового
характеру, що йому заподіяно моральні
страждання, не обґрунтовано розмір
моральної шкоди, тому між сторонами
відсутні умови, які б покладали на
відповідача обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди.

В частині заявлених позовних
вимог про стягнення суми збитків в
розмірі 18375 грн., слід відмовити,
оскільки ці вимоги не є предметом
даного спору, та це спір витикає між
ОСОБА_3 та третьою особою.

З урахуванням положення ст.88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір в
розмірі 376,05 грн.

На підставі викладеного, керуючись
10,11,14, 57,60,61,64, 88, 209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст. 23,530,611,625,1046,1047,1049,1050,1167 ЦК України,
суд -,

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму за договором позики 37605,00 (
тридцять сім тисяч шістсот п'ять ) грн.,
судовий збір 376,05 ( триста сімсот шість
грн.05 коп.) грн., а всього 37981,05 ( тридцять
сім тисяч дев'ятсот вісімдесят одна
грн.05 коп.) грн..

В решті вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення
проголошені в судовому засіданні
12.02.2014, в повному обсязі рішення
складено 13.02.2014р.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя

12.02.2014