№
№ 645/9471/13
РІШЕННЯ

іменем України

вступна
та резолютивна частина

06 лютого 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бондаревої І.В., при
секретарі - Гудзенко О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернулась до судуз пощовом до
відповідача про стягнення грошових
коштів, вказуючи, що 17.12.2007 р. між ОСОБА_3
та позивачем був укладений договір
позики грошових коштів для будівництва
будинку по АДРЕСА_1, у сумі 330000 грн., що
на момент підписання договору було
еквівалентно 70000 дол.США, на строк до
28.05.2010 р. Вказані грошові кошти не були
своєчасно повернуті, рішенням
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 17.10.2011 р. з ОСОБА_1. стягнуто на
користь ОСОБА_3 561115 грн. ОСОБА_1 повністю
виконала свої обов'язки перед ОСОБА_3,
сплативши їй вказану суму. На час
укладання договору позики та одержання
грошових коштів позивач знаходилась у
шлюбі з відповідачем. Оскільки
запозичені кошти були використані для
сумісних потреб подружжя, просить суд
стягнути з відповідача на її користь ?
частину цих коштів, тобто 280 557,50 грн.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
пояснив, що вказані кошти не були
витрачені на потреби сім'ї. Оскільки
позивачка займалась підприємницькою
діяльністю, вона вкладала кошти у
бізнес та купувала нерухомість за
кордоном. Крім того, він не надавав їй
своєї згоди на отримання позики у
ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони з 19.08.1995 р. перебували у шлюбі,
який розірвано рішенням Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 28.10.2008 р.
(а.с.37,38).

Під час шлюбу, а саме 17.12.2007 р., ОСОБА_1
позичила у ОСОБА_3 грошові кошти у
розмірі 330000 грн., що на момент
підписання договору було еквівалентно
70000 дол.США, на строк до 28.05.2010 р. (а.с.4).

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Харкова від 17.10.2011 р. з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 стягнуто борг за цим
договором позики, з врахуванням
судових витрат, у розмірі 561115 грн.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довесті ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що відповідач, на порушення
вимог ст.60 ЦПК України, не надав суду
доказів того, що грошові кошти,
запозичені його дружиною - позивачкою
ОСОБА_1 у ОСОБА_3 в період шлюбу, були
витрачені нею не на потреби сім'ї, а на
власні потреби.

Доводи відповідача про те, що позивачка
використала запозичені кошти для
розвитку підприємницької діяльності,
на думку суду, свідчать про те, що
вказані гроші були використані саме
для потреб сім'ї, оскільки дохід від
цієї підприємницької діяльності також
використовувався в інтересах сім'ї.

Згідно ст.65 СК України, дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладанні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим з подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом.
Боржник, який виконав солідарний
обов'язок, має право на зворотну вимогу
(регрес) до кожного з решти солідарних
боржників у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або законом, за
вирахуванням частки, яка припадає на
нього, що передбачено ст..544 ЦК України.

Враховуючи, що відповідачем не
оспорений договір позики від 17.12.2007 р.,
вказана позика була отримана одним з
подружжя - позивачкою ОСОБА_1 в період
шлюбу, тобто використане в інтересах
сім'ї, обов'язок по поверненню боргу
виконаний нею особисто, у зв'язку з чим
вона має право зворотної вимоги до
другого з подружжя - відповідача
ОСОБА_2, у розмірі ? частини сплачених
нею коштів, що складає 280 557,50 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат
не вирішувалось, оскільки відповідач
як інвалід 2 групи від сплати судового
збору звільнений, відповідно до п.9 ст.5
Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.541, 544
ЦК України, ст.65 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 280
557 грн. 50 коп. в порядку регресу.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд
м.Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий - суддя