АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І.Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в
інтересах якого та за довіреністю діє
ОСОБА_4, на рішення Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 23 грудня
2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів. Посилалась на те, що
протягом 2010-2011 років сплачувала
заборгованість за кредитним договором,
який уклав відповідач з ПАТ
«Промінвестбанк». За вказаний період
нею було сплачено в рахунок погашення
заборгованості відповідача за
кредитним договором 68000 грн. Оскільки
договору позики з відповідачем вона не
укладала, то після уточнення позовних
вимог просила стягнути ці кошти з
відповідача як набуті без достатньої
правової підстави. Крім того, просила
стягнути з ОСОБА_3 проценти за
користування чужими грошовими коштами
в сумі 11326,83 грн., а всього 79326,83 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 23 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 68000
грн. грошових коштів, набутих та
збережених без достатньої правової
підстави, та 11326,83 грн. процентів за
користування чужими грошовими коштами,
а всього 79326,83 грн.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в
інтересах якого та за довіреністю діє
ОСОБА_4, просить вищезазначене рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволені позову.
Посилається на те, що судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що
домовленостей щодо надання в позику
грошових коштів для погашення
заборгованості за кредитним договором
між сторонами не було, а ОСОБА_2
здійснювала перерахування коштів у
зв'язку з проживанням в номері готелю
«Преміум», який належав йому на праві
користування. Судом було взято до уваги
лише покази позивачки та

________________________________________________________________________
_____________________

справа № 22ц-376/14р.
Головуючий у І інстанції Войтун О.Б.

категорія:57
Доповідач Лисак І.Н.

безпідставно відхилено пояснення
відповідача.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що згідно
платіжного доручення №14 від 25.06.2010 року
ОСОБА_2 було спрямовано грошові кошти
на погашення відсотків за користування
кредитом ОСОБА_3 в сумі 24 000,00 грн. в ПАТ
«Промінвестбанк» (а.с.7, 163, 164).

Відповідно до платіжного доручення № 23
від 27.07.2010 року ОСОБА_2 було спрямовано
грошові кошти на погашення відсотків
за користування кредитом ОСОБА_3 в сумі
23 000,00 грн. в ПАТ «Промінвестбанк» (а.с.8,
163, 164).

Згідно платіжного доручення № 28 від
03.01.2011 року ОСОБА_2 було спрямовано
грошові кошти на погашення відсотків
за користування кредитом ОСОБА_3 в сумі
21 000,00 грн. в ПАТ «Промінвестбанк» (а.с.9,
163, 164). Позивачка направляла
відповідачу неодноразову вимогу про
повернення коштів (а.с.11), проте
останній гроші не повернув,
спростовуючи це ти, що дані кошти
позивачка сплачувала у зв'язку з
проживанням у готелі «Преміум».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що особа, яка набула майно без
достатньої правової підстави,
зобов'язана повернути це майно, з чим
погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, зобов'язання з
безпідставного набуття (придбання)
майна виникають за наявності трьох
умов, а саме: має місце набуття або
збереження майна; вказане набуття або
збереження майна здійснено за рахунок
іншої особи; має місце відсутність
правової підстави для набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи.

У даній справі такі умови існують,
зокрема: має місце набуття або
збереження майна - отримання ПАТ
«Промінвестбанк» грошових коштів від
відповідача в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
з іншою особою; набуття або збереження
здійснено за рахунок іншої особи, не
сторони кредитного договору - мають
місце платіжні доручення; відсутні
підстави для набуття або збереження
майна - у матеріалах справи відсутні
відомості, що позивачка укладала з ПАТ
«Промінвестбанк» кредитний договір.

Пунктом 2 ст. 1214 ЦК України
встановлено, що у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними.

У відповідності з п. 2 ст. 536 ЦК України
розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про застосування за
аналогією ст.1048 ЦК України до спірних
правовідносин в частині нарахування
процентів за користування чужими
грошовими коштами, оскільки між
сторонами відсутні договірні
правовідносини і розмір проценту не
встановлено.

Крім того, грошові кошти не
передавались у власність чи
користування ОСОБА_3, їх було отримано
не як позику чи оплату за надані
послуги згідно з договором, оскільки
такий договір в матеріалах справи
відсутній. Тому, посилання відповідача
на те, що дані кошти ОСОБА_2 сплачувала у
зв'язку з проживанням у готелі
«Преміум» не може бути підставою для
відмови у задоволені позову, а лише
підставою для захисту свого порушеного
права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах
якого та за довіреністю діє ОСОБА_4,
відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: