АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/356/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 47 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. УХВАЛА
13 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Новіков О. М. суддів
Вініченко Б. Б. , Дмитренко М. І. при
секретаріАнкудінові О. І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
17 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и л а :
В листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
12.08.1995 року між сторонами було укладено
шлюб. Від шлюбу мають двох дітей,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з позивачем
не склалося. Вони не можуть спільно
проживати і бути подружжям так як мають
різні погляди на життя. На цьому грунті
часто виникали непорозуміння та
постійно вчинялися сварки, відповідач
в присутності малолітніх дітей
постійно принижував її честь та
гідність, наносив побої. 25 жовтня 2013
року після нанесених ОСОБА_6 побоїв до 06
листопада 2013 року перебувала на
лікуванні в КЗ «Черкаська обласна
лікарня» з діагнозом «струс головного
Позивачка зазначила, що подальше
спільне життя і збереження шлюбу
неможливе та суперечить її інтересам.
Спільне господарство з відповідачем не
ведеться. Просила суд розірвати шлюб
Рішенням Черкаського районного
суду Черкаської області від 17 грудня 2013
року позов задоволено.

Ухвалено розірвати шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрований 12
серпня 1995 року в Геронимівській
сільській раді Черкаського району
Черкаської області, актовий запис № 13.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
сплачені судові витрати в сумі 229 грн. 40
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7, вважаючи
рішення суду першої інстанції
необґрунтованим. Апелянт зазначає, що
суд не вжив заходів для примирення
подружжя та розглянув справу без згоди
сторін про те з ким будуть проживати
неповнолітні діти.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
викладеним вище вимогам закону.

З матеріалів справи видно, що позивачка
ОСОБА_7 в позовній заяві серед причин
розірвання шлюбу вказала на повну
відсутність порозуміння між подружжям,
несумісність характерів, а також та той
факт, що відповідач застосовує до неї
фізичне та психічне насильство. На
даний час вона з дітьми проживає
окремо.

Суд, керуючись ст. 112 СК України, вірно
прийшов до висновку, про розірвання
шлюбу між сторонами, оскільки спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам одного з
подружжя, інтересам їх дітей, що мають
істотне значення.

За змістом ст. 111 СК України ч. 5 ст. 191 ЦПК
України призначення строку для
примирення подружжя - це право, а не
обов'язок суду.

Крім того, після ухвалення рішення по
даній справі, апелянт не вчинив ніяких
дій для примирення та збереження сім'ї.

При таких обставинах, коли позивачка
настоювала на скорішому розірванні
шлюбу з відповідачем, районний суд,
врахувавши фактичні взаємини подружжя,
мотиви та причини розлучення, прийшов
до вірного висновку про недоцільність
надання строку для примирення.

Що стосується посилання апелянта на
відсутність згоди про те з ким
залишаються діти, то колегія суддів
враховує, що відповідно ч. 1 ст. 161 СК
України спір між сторонами щодо місця
проживання малолітньої дитини, ОСОБА_9,
може бути вирішено органом опіки та
піклування або судом окремо від даного
спору.

Таким чином суд апеляційної інстанції
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели,
або могли призвести, до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 17 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :