Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/303/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Український В.В.
УХВАЛА

Іменем України

05.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді :
Авраменко Т.М.

суддів :
Суровицької Л.В., Чельник О.І.

при секретарі :
Крисановій Ю.О.

за участю представника банку

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
майно.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В червні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі-банк) звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на житловий
будинок та виселення відповідача та
інших осіб, зареєстрованих в будинку.

Зазначав, що 16 листопада 2009 року
між банком та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, відповідно до якого
банк надав споживчий кредит в сумі 48250
грн. зі сплатою 28 відсотків річних, з
кінцевим терміном повернення 12
листопада 2013 року.

В забезпечення виконання
кредитного договору укладено договір
іпотеки, відповідно до якого
відповідач передав банку в іпотеку
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Умови кредитного договору щодо
внесення щомісячного платежу
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 27 975
грн. 90 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом 20886 грн. 04
коп., заборгованості по процентам 4061
грн. 85 коп., пені 743 грн. 44 коп., штрафу
(фіксована частина) 1000 грн., штрафу
(процентна складова) 1 284 грн. 57 коп.

Просив суд в рахунок погашення
зазначеної заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на будинок, розташований в
АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета
іпотеки та виселити з будинку
відповідача та інших осіб,
зареєстрованих або проживають в ньому,
стягнути з відповідача на користь
банка судовий збір.

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду м. Кіровограда від
21 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено, оскільки вартість
іпотечного майна значно перевищує
суму заборгованості за кредитним
договором.

В апеляційній скарзі банк
просить змінити рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та задовольнити позов в повному обсязі.
Зазначає про порушення права банку на
задоволення вимог за рахунок майна,
переданого в іпотеку.

В засіданні апеляційного суду
представник банку підтримав доводи
апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_2
в засідання апеляційного суду 05
березня 2014 року не прибула, в
запереченні на апеляційну скаргу
просила залишити рішення суду без змін,
оскільки воно є справедливим та не
порушує права банку (а.с.111).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і
підтверджується матеріалами справи, 16
листопада 2009 року банк та ОСОБА_2 уклали
кредитний договір, відповідно до
якого банк надав їй в кредит на
споживчі цілі грошові кошти в сумі 48250
грн. зі сплатою відсотків у розмірі 28%
річних, які вона повинна повернути не
пізніше 11 листопада 2013 року (а.с.11-13).
Невід'ємною частиною договору є
підписаний сторонами додаток №1 до
договору - графік платежів та
розрахунок сукупної вартості
споживчого кредиту, яка становить 75876
грн.08 коп.: сума погашення кредиту 45000
грн., сума погашення відсотків 30876 грн.08
коп. ( а.с.14).

16 листопада 2009 року банк та
відповідач уклали іпотечний договір,
за умовами якого в забезпечення
виконання кредитного договору від 16
листопада 2009 року ОСОБА_2 передала
банку в іпотеку житловий цегляний
будинок, загальною площею 53,1 кв.м., з
надвірними будівлями: сарай, гараж,
літня кухня, льох, паркан, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 572 ЦК
України в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Одним із видів застави
нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про іпотеку» у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

У разі невиконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель, як зазначено у ч. 1
ст. 33 Закону України «Про іпотеку»,
вправі задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

При цьому звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку»).

Взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором відповідач
виконував не належним чином, не в
повному обсязі та з порушенням графіку
щомісячних платежів вносив кошти на
виконання зобов'язання, у зв'язку з чим
станом на 01 квітня 2013 року виникла
заборгованість в сумі 27975 грн. 90 коп., з
них:

заборгованість за кредитом 20886
грн.04 коп.,

в т.ч. прострочено тіло кредиту 9484
грн.32 коп.

заборгованість за відсотками
4061 грн.85коп.,

в т.ч. прострочені відсотки 3954
грн.42 коп.,

пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання 743 грн.44 коп.,

штраф: (фіксована частина) 1000
грн. ,

(процентна складова) 1284
грн.57 коп.,

що підтверджується розрахунком
банку(а.с.5-6).

Вартість предмета іпотеки згідно
Витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно становить 82989 грн. (а.с.17)
та майже втричі перевищує визначену
банком суму боргу за кредитним
договором. Відомості про іншу вартість
предмета іпотеки матеріали справи не
містять.

В судовому засіданні апеляційного
суду 19 лютого 2014 року сторонам
роз'яснювалося положення ч.4 ст.10 ЦПК
України щодо подання доказів про
вартість предмета іпотеки в разі
незгоди з вартістю, яка є в матеріалах
справи (а.с.114), в зв'язку з чим в розгляді
справи була оголошена перерва, проте
такі докази суду не надано.

Крім того, виписками з
особового рахунку та довідкою банку
підтверджується, що після визначення
заборгованості станом на 01 квітня 2013
року на виконання умов кредитного
договору ОСОБА_2 сплатила 6000 грн.
(а.с.43-61, 112).

Як роз'яснено у пункті 41 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
при вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав. Оскільки вказане положення
закону є оціночним, то суд має належним
чином його мотивувати, співставити
обставини зі змістом цього поняття,
визначитись, чи не суперечить його
застосування загальному змісту та
призначенню права, яким урегульовано
конкретні відносини (зокрема про право
на першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК).

Відмовляючи в задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, виходячи із засад
справедливості, добросовісності та
розумності, суд першої інстанції
дійшов правильного і обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову банка про звернення стягнення
на предмет іпотеки, оскільки вартість
іпотечного майна значно перевищує суму
заборгованості за кредитом, іпотечним
майном є житловий будинок, відповідач є
пенсіонером, особою похилого віку,
проживає та зареєстрована в цьому
будинку (а.с.20-21), іншого житла не має,
умови кредитного договору виконує, хоч
і не в повній мірі, а відмова в
зверненні стягнення на іпотечне майно
не змінює обсяг прав банка і не є
перешкодою для подання позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Доводи апеляційної скарги такого
висновку суду не спростовують.

Рішення суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону. В
межах доводів апеляційної скарги
підстав для його зміни або скасування
не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити, а рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 21
листопада 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

судді: