________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-з/520/29/14
УХВАЛА

11.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Салтан
Л.В.

при секретарі
Мельничуковській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1
про скасування заходу забезпечення
позову у вигляді тимчасового обмеження
у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з заявою про
скасування заходу забезпечення позову
у вигляді тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України,
накладеного ухвалою Київського
районного суду м.Одеси № 6-163/09 від 20
листопада 2009 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на те, що цивільна справа №
2-1505/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів, в забезпечення
якого було постановлена ухвала по
справі № 6-163/09 та обмежено ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Як зазначено в п.7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних від
30 березня 2012 року за № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

При цьому, відповідно до листа Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
від 11 грудня 2013 року станом на 1
листопада 2013 року у ОСОБА_1 відсутня
заборгованість по сплаті аліментів на
користь ОСОБА_2

У судове засідання заявник не з'явився,
повідомлявся належним чином, до суду
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Інші сторони не з'явились,
повідомлялись належним чином, про
причини неявки суд не сповістили.

За правилами п.5 ст. 154 ЦПК України,
нез'явлення осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає заяву обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в провадженні
Київського районного суду м. Одеси
перебувала цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 16 лютого 2006 року зазначений
позов задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 20 листопада 2009 року по
цивільній справі № 6-163/2009 подання
начальника Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 задоволено.

Як зазначено в листі Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
від 11 грудня 2013 року станом на 1
листопада 2013 року у ОСОБА_1 відсутня
заборгованість по сплаті аліментів на
користь ОСОБА_2

Таким чином, спір не тільки вирішений
по суті, а і відбулось часткове
виконання постановленого рішення у
справі.

Крім того, відповідно до п.7 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних від 30 вересня 2012 року за
№5 «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
заява про забезпечення позову у спорах,
що виникають із кредитних
правовідносин, шляхом заборони виїзду
відповідача за межі України не може
бути задоволена, оскільки згідно з
частиною першою статті 151 ЦПК суд
вживає лише ті заходи забезпечення
позову, які передбачені цим Кодексом.
Заборона виїзду відповідача за межі
України не може належати і до інших
видів забезпечення позову (частина
друга статті 152 ЦПК), оскільки
відповідно до статті 33 Конституції
України свобода пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишити територію України можуть бути
обмежені лише законом. Питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема, в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

До того ж в матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які б підтверджували
що заявник дійсно може виїхати за
кордон, при цьому не виконавши своїх
зобов'язань, а також доказів, які б
вказували на те, що заявник має намір
ухилятися від виконання судового
рішення шляхом залишення території
України.

При викладених обставинах суд вважає,
що заява про скасування заходів
забезпечення позову у вигляді
тимчасовго обмеження у праві виїзду за
межі України обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 154, 209, 210 ЦПК України
суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Київського районного
суду м. Одеси 6-163/09 від 20 листопада 2009
року у вигляді тимчасового обмеження
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали суду для виконання
направити Адміністрації Державної
Прикордонної Служби України.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Головуючий
Салтан Л. В.