Справа № 353/1786/13-ц
Провадження № 2/353/37/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

за участю секретаря - Мороз М.І.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Тлумачі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на
житло, -

в с т а н
о в и в :

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання його таким, що
втратив право на проживання в її
будинку та користування ним. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що вона є власником
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який вона отримала у
спадок за законом після смерті
чоловіка. Також у даному житловому
будинку зареєстрований відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був чоловіком
її доньки, проте за рішення суду від
12.11.2013 р. шлюб між ними розірвано.
Зазначила, що в її будинку за вказаною
адресою відповідач з липня 2010 р. не
проживає, а проживає у своєї матері за
адресою: АДРЕСА_2. Відповідач не має
частки права власності на будинок, не
бере участі в його утриманні, не
оплачує комунальні послуги, у
добровільному порядку знятися з
реєстрації відповідач не бажає. Тому з
врахуванням вимог ст.ст. 163, 71, 72 ЖК
України, ст. 405 ЦК України, вважає, що
відповідач втратив право користування
її житловим будинком, оскільки він був
відсутній без поважних причин більше
3-х років.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала у повному обсязі, просила
його задовольнити з підстав, вказаних у
позовній заяві, проти ухвалення
заочного рішення не заперечує.
Додатково пояснила, що за її згодою
відповідач був зареєстрований в
належному їй житловому будинку. Проте
після того, як він залишив її доньку та
перестав проживати у її будинку,
будь-яких домовленостей між нею та
відповідачем щодо збереження за ним
проживання в її будинку не було. У
добровільному порядку знятися з
реєстрації відповідач не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з`явився, про час і місце судового
розгляду неодноразово був
повідомлений у встановленому порядку
шляхом опублікування оголошення в
газеті «Галичина», а тому, виходячи зі
змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідач про причини неявки не
повідомив, а позивачка подала
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можна провести заочний розгляд справи.

Допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами
позивачки, пояснили, що ще у 2010 р. ОСОБА_2
залишив господарство ОСОБА_1 і з того
часу в її будинку не проживав. Будинок
ОСОБА_1 відповідач залишив добровільно,
його ніхто не виганяв та не перешкоджав
йому у проживанні.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона дуже
давно підтримує дружні стосунки з
сім'єю позивачки. Після одруження
доньки позивачки з відповідачем,
позивачка прописала його в своєму
житловому будинку та він проживав
там деякий час. Проте вже біля 4-х
років відповідач в

будинку позивачки не
проживає, речі його там відсутні,
утриманням будинку він не займається.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
опитавши свідків, дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
у судовому засіданні встановив
наступне.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1
на праві власності належить житловий
будинок та господарські будівлі, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, про що
свідчить Витяг з реєстру про державну
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно від 12.09.2007 р. та Інформаційна
довідка з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 20.01.2014 р. (а.с. 7, 50).
Також згідно з записами будинкової
книги (а.с. 5-6) у даному будинку з 28.04.2009 р.
(як член сім'ї та зі згоди позивачки)
зареєстрований відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який був чоловіком її
доньки ОСОБА_6, проте за рішенням
Тлумацького районного суду від 12.11.2013 р.
шлюб між ними розірвано (а.с. 9). Довідкою
Тлумацького РС УДМС в
Івано-Франківській області
підтверджується, що відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Отже, відповідач був вселений в
будинок як член сім'ї власника житла,
але як свідчать покази свідків та
Довідка Обертинської селищної ради
Тлумацького району від 06.09.2013 р. № 1296
(а.с. 4), Відповідач з 2010 р. в будинку
належному позивачці не проживає,
участі у його утриманні не приймає, не
оплачує комунальні послуги, особистих
речей та речей повсякденного
використання, які б йому належали, в
будинку не має, у добровільному порядку
знятися з реєстрації не бажає.

У відповідності до ст.317 ЦК України
власнику належать право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно обмежений у його
здійсненні, а у відповідності до ст. 322
ЦК України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню. У
відповідності до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, а також оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що відповідач не подав
суду доказів на спростування позовним
вимог позивачки, оцінюючи докази в їх
сукупності, суд вважає, що відповідач
втратив право на проживання та
користування житловим будинком
позивачки внаслідок відсутності
більше 1 року за місцем реєстрації без
поважних причин, а тому відповідача
слід визнати таким, що втратив право
проживання та користування житловим
будинком та господарськими спорудами,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1, а
тому позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому судові витрати по справі, які
складаються з судового збору в сумі 229,40
грн., сплачених позивачкою за
квитанціями від 09.09.2013 р. (а.с. 1, 2) та
витрат на правову допомогу в сумі 250
грн., сплачених позивачкою за
квитанцією № 007040 від 06.12.2013 р. (а.с. 12),
слід стягнути з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 317, 319, 321,322, 386, 391, 405 ЦК України,
ст.ст.

11, 60, 61, 88, ч. 4 ст. 169, 213-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на проживання та
користування житловим будинком за
адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові
витрати по справі в сумі 479,40 грн.
(чотириста сімдесят дев'ять гривень 40
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
Луковкіна У.Ю.