Справа №201/1169/14-ц
Провадження №2-н/201/57/2014
У Х В А Л А

04 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Федоріщев С.С.,
ознайомившись з матеріалами заяви
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго» в особі
Дніпропетровського міського
відділення енергозбуту до ОСОБА_1 про
видачу судового наказу щодо стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 27 січня 2014 року надійшла заява
ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі
Дніпропетровського міського
відділення енергозбуту до ОСОБА_1 про
видачу судового наказу щодо стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію.

Згідно вимог ч. 6 ст.100 ЦПК України 27
січня 2014 року було надіслано запит до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання боржника.

04 березня 2014 року до суду надійшла
відповідь з адресного-довідкового
відділу ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області на запит
суду, згідно з якого ОСОБА_1, яка мешкала
за адресою: АДРЕСА_1, була знята з
реєстрації 13 січня 2009 року у зв'язку зі
смертю (актовий запис №4916 від 08.12.2008
року).

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 100 ЦПК
України, суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, якщо
із заяви і поданих до неї документів
вбачається спір про право.

Ознайомившись із вищезазначеної
заявою та доданими до неї документами,
встановлено, що боржник по справі
помер, тому підприємство повинно
пред'являти заяву про видачу судового
наказу до його правонаступників.

Відповідно до п. 9 Постанови №14 Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року «Про розгляд
судами заяв у порядку наказового
провадження», наявність спору про
право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою
для відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, вирішується
суддею у кожному конкретному випадку,
виходячи із характеру та
обґрунтованості заявленої
матеріально-правової вимоги і
документів, доданих до заяви.

Враховуючи, що розділом ІІ ЦПК
процедура розгляду заяв у наказному
провадженні полягає у видачі судового
наказу, не може бути застосовано
інститут процесуального
правонаступництва.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що
з даних документів вбачається спір про
право та дана вимога може бути вирішена
лише у позовному провадженні.

Отже відповідно до п. 2. ч. 3 ст. 100, ч. 4 ст.
100 ЦПК України, слід відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, роз'яснивши заявнику його право
на звернення до суду в позовному
порядку до правонаступників померлої з
додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись п. 2.
ч. 3 ст. 100, ч. 4 ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «ДТЕК Дніпрообленерго» в
особі Дніпропетровського міського
відділення енергозбуту у прийняті
заяви про видачу судового наказу щодо
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожиту електричну енергію.

Роз'яснити заявнику його право на
звернення до суду в позовному порядку
до правонаступників ОСОБА_1 з
додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів.

Суддя:

С.С. Федоріщев