Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1389/14
Головуючий у 1-й інстанції: Марченко
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Запорізької міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4,
після смерті якої залишилася 1/3 частка
квартири АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2.
Через свою юридичну необізнаність до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини протягом шести
місяців не зверталася, так як вважала,
що фактично вступила в управління
спадковим майном, оскільки проживає в
одній із спадкових квартир і являється
її співвласником. Крім того, у жовтні 2013
року виїхала за межі України і з
об'єктивних причин повернулася додому
наприкінці листопада 2013 року, коли
строк для прийняття спадщини вже
скінчився. Посилаючись на те, що
нотаріальна контора відмовила їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
через пропуск строку для її прийняття,
просила на підставі ст.1272 ЦК України
визнати причини пропуску строку і
визначити додатковий строк для подачі
відповідної заяви до нотаріальної
контори.

Територіальна громада в особі
Запорізької міської ради проти позову
не заперечувала і просила розглянути
справу у відсутність її представника
(а.с.44-45).

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про задоволення позову ОСОБА_3
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_3 у позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів поважності причин
пропуску строку для прийняття спадщини
після смерті її матері, а обставини, на
які посилається позивач, не
перешкоджали їй своєчасно звернутися
до нотаріальної контори.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна, оскільки суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Згідно із роз'ясненнями, наданими в п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування" особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК України. Суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272), а також за
відсутності інших спадкоємців, які б
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_4, після смерті якої
залишилися 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 і
квартира АДРЕСА_2 (а.с.4, 5-7).

Співвласником квартири АДРЕСА_1
являється позивач ОСОБА_3 (а.с.7).

Позивач являється донькою померлої, що
підтверджується свідоцтвами про її
народження і про реєстрацію шлюбу,
витягом з Державного реєстру
цивільного стану громадян про
розірвання шлюбу, а також спадкоємцем
за заповітом (а.с.3,9,12, 34).

Інших спадкоємців першої черги у
померлої не було.

За реєстраційними даними із Спадкового
реєстру спадкова справа після померлої
ОСОБА_4 не заводилася, ніхто із її
спадкоємців із заявами про прийняття
спадщини не звертався (а.с.14, 36-37, 40-42).

Обґрунтовуючи поважність причин
пропуск на прийняття спадщини, ОСОБА_3
зазначала, що у жовтні 2013 року на
запрошення свого дядька ОСОБА_6, який
являється рідним братом померлої і
людиною похилого віку, виїхала разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_7 до Російської
Федерації в Читинську область. Через
хворобу чоловіка повернулися на
Україну після 15 листопада 2013 року.
Вважала, що не пропустила строк на
прийняття спадщини, оскільки являється
співвласником однієї із спадкових
квартир, а тому і не подала в
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини до 13 листопада 2013
року.

Доводи позивача відповідачем не
оспорені і об'єктивно підтверджуються
зібраними у справі письмовими
доказами.

Зважаючи на те, що позивач являється
єдиним спадкоємцем після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, територіальна
громада не заперечує проти визначення
їй додаткового строку на прийняття
спадщини, виходячи з принципу
розумності і справедливості, судова
колегія на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України
вважає за можливе визнати поважними
причини пропуску ОСОБА_3 на прийняття
спадщини і визначити їй додатковий
строк в два місяці для подання заяви
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори.

За таких обставин оскаржуване рішення
на підставі ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року по цій
справі скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати причини пропуску строку на
прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
поважними.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк в
два місяці для подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: