АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Ковальчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" (далі:
ПАТ "УСК "Гарант-Авто") до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
виплатою страхового відшкодування, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіцманського районного суду від 11
березня 2013 року, -

в с т а н о
в и л а:

У січні 2013 року ПАТ "УСК "Гарант-Авто"
подало позов до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
страховими виплатами ОСОБА_2 за збитки,
заподіяні йому пошкодженням
застрахованого транспортного засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу.

Посилалося на такі обставини.

ВАТ "Українська страхова компанія
"Дженералі Гарант" застрахувало
належний ОСОБА_2 автомобіль "Сузукі",
реєстраційний номер НОМЕР_1.

23 лютого 2010 року на мосту Патона в
м.Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю вказаного вище
транспортного засобу під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля "Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1, з вини якого сталася
пригода.

ПАТ "УСК "Гарант-Авто" відшкодувало
ОСОБА_2 заподіяну його транспортному
засобу матеріальну шкоду в сумі 19513
гривень 44 копійки.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке

________________________________________________________________________
__________________________________Провадж. №22ц-794/321/2014
р.
Головуючий у першій інстанції
Усатий М.В.

Категорія: 30

Доповідач: Заводян К.І.

страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Компанія надіслала відповідачу
досудову претензію, але ні грошей, ні
відповіді від відповідача не
надходило.

ПАТ "УСК "Гарант-Авто" просило стягнути
із ОСОБА_1 на його користь 19513 грн.44 коп.
та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Кіцманського районного суду
від 11 березня 2013 позов ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" задоволено.

Із ОСОБА_1 на користь ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" стягнуто 19513 грн. 44 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди та
229,40 грн. - у відшкодування витрат на
оплату судового збору.

ОСОБА_1 подав на рішення суду
апеляційну скаргу.

Рішення суду вважає незаконним і
необґрунтованим.

Зазначає, що до спірних правовідносин
суд повинен був застосувати норми
законодавства, які регулюють перехід
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування, право вимоги
страхувальника, яке він має до особи,
відповідальної за збитки, тобто, право
на суброгацію, а не право на регрес.

В апеляційному порядку справа
розглядається повторно. Рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 03 липня 2013 року, яким ПАТ
"УСК "Гарант-Авто" в позові було
відмовлено, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скасовано. Справу направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до ч.1
ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Проте погодитися з таким висновком в
повному об'ємі неможливо.

Суд неправильно застосував норми
матеріального права, що відповідно до
п.4 част.1 ст.309 ЦПК України є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвали нового рішення або
зміні рішення суду.

Судом вірно встановлено, що відповідно
до поліса добровільного страхування
транспортного засобу №19G - 0346464 від 01
лютого 2009 року ОСОБА_2 застрахував
автомобіль SUZUKI LIANA, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на суму 76500
гривень в Українській страховій
компанії "Дженералі Гарант",
правонаступником якої згідно п.1.3
Статуту є ПАТ "УСК "Гарант-Авто" (а.с.8).

23 лютого 2010 року на мосту Патона в
м.Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю вказаного вище
транспортного засобу під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля "Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1, з вини якого сталася
пригода.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил
дорожнього руху підтверджується
постановою Печерського районного суду
м. Києва від 23 березня 2010 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у
вигляді накладення штрафу в сумі 340
грн. (а.с.7).

ВАТ "УСК "Дженералі Гарант" за заявою
страхувальника ОСОБА_2 виплатила йому
страхове відшкодування в сумі 19513,44 грн.
за платіжними дорученнями №2184 від
04.04.2010 р., №5293 від 02.09.2010 р. та №6059 від
15.10.2010 р. (а.с.34 - 36).

Відомості про наявність полісу
страхування відповідальності ОСОБА_1
відповідно до ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у справі
відсутні. Доказів щодо цього,
відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,
відповідач не подав, хоча мав для цього
час і можливість, і на них не послався.

Заявляючи позов про відшкодування
шкоди, заподіяної страховими
виплатами, ПАТ "УСК "Гарант-Авто"
посилалася на право заявити позов в
порядку регресу та на ст. ст.ст.993 та 1191
ЦК України.

Відповідно до п.п. 3, 4 част.1 ст.214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд, крім інших
питань, передбачених цією статтею, має
вирішити питання які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Встановивши, що ПАТ "УСК "Гарант-Авто"
була заподіяна шкода здійсненням
виплати страхового відшкодування
страхувальнику ОСОБА_2 і що цю шкоду
повинен відшкодувати винуватець ДТП ,
внаслідок якої ОСОБА_2 була заподіяна
майнова шкода через пошкодження
автомобіля, - ОСОБА_1, суд безпідставно
застосував до правильно встановлених
правовідносин част.1 ст.1191 ЦК України
замість ст.993 ЦК України.

В даному випадку має місце суброгація,
оскільки за договором добровільного
страхування право вимоги
відшкодування майнової шкоди
перейшло від страхувальника до
страховика ПАТ "УСК "Гарант-Авто", який
виплатив страхове відшкодування.

За таких обставин рішення суду в
частині правового обґрунтування
правовідносин між сторонами по справі
та правової норми, яка підлягає
застосуванню до цих правовідносин,
викладених в мотивувальній частині
рішення слід змінити, зазначивши, що
ОСОБА_1 зобов'язаний відшкодувати
шкоду, заподіяну ПАТ "УСК "Гарант-Авто",
в порядку суброгації, на підставі ст.993
ЦК України.

В решті рішення суду відповідає
встановленим обставинам справи,
вимогам матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не убачається.

Керуючись ст.307, п.4 част.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кіцманського районного суду
від 11 березня 2013 року змінити в частині
правового обґрунтування, викладеного в
мотивувальній частині рішення.

В решті рішення Кіцманського районного
суду від 11 березня 2013 року залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: