Провадження № 2/727/58/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці

в складі головуючої судді
Мамчина П.І.

при секретарі
Колотило А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 джо ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2,
в якій просить стягнути з неї
заборгованість за договором позики.

В позові посилається на те, що він,
ОСОБА_1 23.12.2010 позичив відповідачу
ОСОБА_2 кошти в сумі 50 000 грн. (п'ятдесят
тисяч гривень), що підтверджується
розпискою.

Відповідно до вказаної розписки
позичальник ОСОБА_2 зобов'язувався
повернути позику до 10.01.2011р. Відповідач
ОСОБА_2 частково повернув позичені
кошти в сумі 43 000 грн., однак не повернув
7 000 грн. Незважаючи на його
неодноразові звернення з цього
приводу, - по сьогоднішній день коштів
так і не повернуто.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його
користь борг в розмірі 7000 грн. (сім
тисяч гривень), три відсотки річних в
сумі 210 грн. за користування коштами та
судові витрати.

В судове засідання позивач надав заяву
про розгляд справи у його відсутності,
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, не заперечував проти
постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлялась належним чином.
Від нього до суду не поступило заяв чи
клопотань про відкладення чи зупинення
справи, тому суд вважає, що справу можна
розглянути в його відсутності.

Згідно ст. 224 ЦПК України якщо
відповідача було належним чином
повідомлено і який не з'явився в судове
засідання і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
23.12.2010 р. надав відповідачу ОСОБА_2
позику в сумі 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч
гривень), що підтверджується
відповідною розпискою, написаною в
присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від
23.12.2010р. (а.с.6)

Відповідно до вказаної розписки
відповідач ОСОБА_2 зобов'язався
повернути позику до 10.01.2011р.

Однак, як встановлено судом, відповідач
ОСОБА_2 частково повернув позичені у
позивача ОСОБА_1 кошти, зокрема сума
боргу станом на 11.02.2014р. становить 7 000
грн. (сім тисяч гривень).

Відповідач ОСОБА_2 добровільно кошти не
повертає, на неодноразові звернення з
цього приводу позивача ОСОБА_1 не
реагує.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та законодавства, а згідно
норми ст.525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Як передбачено ст.ст.526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлено строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України,
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у тій самій сумі,
що була передана йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм
та встановлених обставин по справі суд
приходить до висновку, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання перед позивачем, а тому з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість
за договором позики в сумі 7000 грн., , три
відсотки річних в сумі 210 грн. та
судові витрати по справі.

На підставі викладеного та ст.ст. 526, 530,
1047-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11, 60,
88, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт
НОМЕР_2, виданий Шевченківським РВ УМВС
України в Чернівецькій області 05.07.2006
року, мешканця АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Глибоцьким РВ УМВС України в
Чернівецькій області 01.12.1995 р.),
заборгованість за договором позики в
сумі 7 000 гривень (сім тисяч гривень),
три відсотки річних в сумі 210 грн.
(двісті десять гривень) та судові
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя