У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2014 року
м.
Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді
Здоровиці О.В.

при секретарі -
Сисенко Ю.В.

за участю:

позивача -
ОСОБА_1

п/позивача
ОСОБА_2

відповідача-
Щербанюк О.П.

представника відповідача-
Лялюк Л.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_107 жовтня 2013 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
останнього заподіяну йому матеріальну
шкоду в розмірі 9325,29 грн. Свої вимоги
мотивував наступним. Позивач є
власником квартири, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1. З липня 2014 року по 2011
рік у вказаній квартирі, разом зі своєю
дитиною, з дозволу позивача, мешкала
відповідачка, яка і була зареєстрована
в ній по червень 2013 року. Умовою
проживання відповідачки в квартирі
було те, що вона буде оплачувати
комунальні послуги. Рішенням
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 21.06.2013 року
ОСОБА_3 була визнана такою, що втратила
право користування житлом, за адресою
АДРЕСА_1. Але не зважаючи на існуючу між
ними домовленість, відповідачка умови
договору найму житла, який був
укладений між нею і позивачем, не
виконувала, а саме, за час фактичного
мешкання в квартирі, комунальні
послуги не сплачувала, внаслідок чого у
позивача утворилась заборгованість за
комунальні послуги, а саме
заборгованість з оплати за
централізоване опалення в розмірі 635,48
грн, по квартирній платі - 2407,51, за
вивезення ТПВ - 1153,65 грн, за послуги
водопостачання - 1262,61 грн та за
користування електроенергією - 3866,04
грн, а всього на суму 9325,29 грн.. Дану
заборгованість відповідачка
добровільно не сплачує і позивачу
приходиться сплачувати її самому. На
підставі ст..1166 ЦК України позивач
вважає, що йому, діями відповідача,
завдано матеріальних збитків, які він
просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою, в якій він
відмовляється від позову і просить
провадження у справі закрити, у зв»язку
з тим, що він будь-яких претензій до
відповідача не має.

В судовому засіданні позивачу, у
відповідності до вимог ч.2 ст.174, ч.3 ст.206,
ч.4 ст.10 ЦПК України, судом були
роз»яснені наслідки відмови від
позову, оскільки у зв»язку з закриттям
провадження по справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав не
допускається.

Суд, розглянувши вказану заяву,
вислухавши думку відповідача, вважає,
що заява підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Відповідно до ст..174 ЦПК України,
позивач може відмовитися від позову,
а відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. У разі відмови
позивача від позову суд постановляє
ухвалу про закриття провадження у
справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд закриває провадження у
справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

Суд, вважає, що підстав для не
прийняття відмови від позову судом не
встановлено, а тому заява є законною і
підлягає задоволенню, а провадження у
справі в цій частині закриттю.

Керуючись ст.ст. 10, 174, 205, 206, 210 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від
позовних вимог до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди.

Провадження у цивільній справі №
2/227/1997/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди -
закрити, у зв»язку з відмовою позивача
від позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 5 днів з
дня її проголошення.

Суддя
О.В.Здоровиця

31.01.2014