Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-17/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

при секретарі судового

засідання Ходаківській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 12 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Житомирської міської ради, управління
Держземагенства у Житомирському
районі, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
скасування рішень та визнання
Державного акту на право власності на
земельну ділянку незаконним,

в с т а н о в и л
а :

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, яким
відмовлено у задоволенні його позову
про: скасування рішення Житомирського
міськвиконкому від 24.04.1999 року в
частині надання ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки розміром
690 кв.м. та в постійне користування 210
кв.м.; скасування рішення Житомирського
міськвиконкому від 13.05.1999 року № 258 про
припинення права користування ОСОБА_5
земельною ділянкою площею 210 кв.м. та
перехід права користування цією
земельною ділянкою до ОСОБА_8 та ОСОБА_3;
визнання незаконним державного акту
від 21.05.1999 року № 4757 на право приватної
власності на земельну ділянку площею 690
кв.м., виданого Житомирським
міськвиконкомом із внесеними до нього
змінами від 28.05.2003 року про передачу в
приватну власність 210 кв.м. земельної
ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Апелянт
зазначає, що суд першої інстанції
розглянув справу не повідомивши
належним чином відповідачів, порушив
положення ст. 61 ЦПК України та дійшов
помилкового висновку про те, що його,
ОСОБА_2, права не порушені.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є
співвласником приміщення магазину
(пункту прийому склопосуду), що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
розміщений на земельній ділянці площею
0.0900 га. (т. 1, а.с. 7, 162).

Відповідач ОСОБА_3 на підставі
цивільно-правових угод та в порядку
спадкування є власником суміжної
земельної ділянки АДРЕСА_2. Переходу у
власність ОСОБА_3 вказаної земельної
ділянки передували: рішення
Житомирського міськвиконкому від
24.04.1999 року № 229 (т. 2, а.с. 132-133) про
закріплення за будинковолодінням
АДРЕСА_2 земельної ділянки площею 0.1312
га. та про надання земельної ділянки
розміром 690 кв.м. у власність ОСОБА_5 та
210 кв.м. у її ж постійне користування;
рішення Житомирського міськвиконкому
від 13.05.1999 року № 258 (т.2, а.с. 128-129) про
припинення права ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 210 кв.м. та передачу цієї
ж земельної ділянки сім'ї ОСОБА_8 та
ОСОБА_3; договір купівлі-продажу
земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_8
і ОСОБА_3; видача 21.05.1999 року за № 4757
Житомирським міськвиконкомом
державного акту на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 690
кв.м. та 210 кв.м.

Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги про незаконність вищевказаних
рішень Житомирського міськвиконкому
та державного акту на право власності
на земельні ділянки, належні
відповідачці ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2
зазначає, що Житомирським
міськвиконкомом незаконно збільшено
розмір земельних ділянок, що по АДРЕСА_2
за рахунок земельної ділянки,
закріпленої за пунктом прийому
склопосуду, співвласником якого він є.

Відповідно до положень ст. ст. 1 та
3 ЦПК України судовому захисту в
порядку цивільного судочинства
підлягає порушене, невизнане або
оспорювань право.

Статтею 10 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції повно та об'єктивно з'ясував
обставини справи, вірно визначився з
характером спірних правовідносин, дав
правильну оцінку представленим
сторонами доказам та дійшов
правильного висновку про
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_2, враховуючи, що позивачем не
доведено порушення його права
землекористувача саме відповідачами у
справі.

Так, зі змісту відповідей ОСОБА_2
із прокуратури м. Житомира (т. 1, а.с. 66),
Житомирського обласного управління
земельних ресурсів (т. 1, а.с. 77) та
виконавчого комітету Житомирської
міської ради (т. 1, а.с. 151) вбачається, що
надання позивачу у власність земельної
ділянки площею 900 кв.м. (у розмірі,
закріпленому рішенням виконкому № 257
від 13.05.1994 року) неможливе у зв'язку з
розміщенням на цій земельній ділянці
гаражів громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Крім того, апеляційним судом в порядку
ч. 4 ст. 10 ЦПК України двічі призначалася
по справі судова будівельно-технічна
експертиза, яку не було проведено з
вини позивача (т. 3, а.с. 130, 143, 176, 182).

Доводи апелянта про розгляд судом
першої інстанції справи за відсутності
відповідачів не є підставою для
скасування правильного по суті
рішення.

Безпідставними є доводи апелянта
щодо порушення судом положень ст. 61 ЦПК
України, оскільки відповідачами у
справі не визнається і судовими
рішеннями не встановлено факту
закріплення за сусіднім
будинковолодіння (АДРЕСА_2) земельної
ділянки, збільшеної до 1312 кв.м. за
рахунок земельної ділянки, яка
перебуває у користуванні ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1.

За таких обставин, коли рішення
суду постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 12 листопада 2012 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді