Справа № 146/1306/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" листопада 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого :
Ставнійчука В.С.

при секретарі
Кізлевич О.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Томашпіль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ВДВС Томашпільського РУЮ про
зняття накладеного арешту,
встановлення обмеження права
користування майном і визнання права
власності на домоволодіння,

В С Т А Н
О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з указаним позовом посилаючись на
те, що 01.02.2013 року між нею та ОСОБА_3, яка
діяла від імені власника ОСОБА_2, було
досягнуто усної домовленості щодо
укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку по вул. АДРЕСА_1 який
належав ОСОБА_2 на праві власності. У
той же день, 01.02.2013 року, на виконання
умов договору вона передала ОСОБА_3 11000
грн., про отримання яких остання
написала розписку. Проте оформлення
договору в нотаріальному порядку не
відбулося, так як позивачка не надала
цьому значення, оскільки, отримавши
ключі від будинку, рахувала себе його
власницею, так як провівши необхідні
ремонтні роботи, у березні 2014 року вона
вселилася у спірний будинок та стала
проживати в ньому.

Проте, 17.03.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Томашпільського РУЮ
Вінницької області Ющишеним В.В. з
метою забезпечення належного
виконання виконавчого документу про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності у майні подружжя в сумі 51630
грн., було накладено арешт на спірний
будинок.

Посилаючись на те, що між нею і ОСОБА_3,
яка діяла від імені власниці ОСОБА_2,
було досягнуто домовленості щодо всіх
істотних умов договору, вона
(позивачка) умови угоди виконала,
сплатила відповідні кошти за житловий
будинок, а у даний час ОСОБА_2
відмовляється від нотаріального
посвідчення угоди, ОСОБА_1 просить
визнати договір купівлі-продажу
дійсним, визнавши право власності за
нею на спірне майно, та виключити це
майно з опису.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явилася,
надіслала до суду заяву в якій просить
справу розглянути по суті у її
відсутності, позов підтримує із
наведених в позовній заяві підстав.

Представник ВДВС Томашпільського РУЮ
Ющишен В.В. в судове засідання не
з"явився, надіслав до суду заяву в якій
просить розглянути справу по суті у
його відсутності, при вирішенні спору
посилається на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 на неодноразові
виклики в судове засідання не
з"явилася, про причини неявки суд не
повідомила, хоча належним чином
повідомлялася про час і місце слухання
справи, свідченням чому є поштове
повідомлення про вручення судової
повістки, в зв"язку з чим суд уважає за
можливе розглянути справу по суті у її
(ОСОБА_2.) відсутності.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
установлених законом .

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 28.09.2010 року, виданого
КП "Могилів-Подільське МБТІ" Вінницької
області, ОСОБА_2 на праві приватної
власності належить житловий будинок з
господарчими будівлями та спорудами
розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Як убачається з письмової розписки
виданої 01.02.2013 року ОСОБА_3, яка діє від
імені ОСОБА_2, першою в присутності двох
свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 отримано від
ОСОБА_1 11000 грн. за належний ОСОБА_2
житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до відомостей які містяться
в домовій книзі на будинок АДРЕСА_1,
єдиною зареєстрованою особою в ньому
рахується ОСОБА_1 (а.с.9-11).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17.09.2013 року проведено поділ
спільного майна подружжя у цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 51630
грн. грошової компенсації за належну
частку у спільному майні подружжя (а.с.
27-28).

Відповідно до акту опису й арешту майна
від 17.03.2014 року складеного старшим
державним виконавцем ВДВС
Томашпільського РУЮ Вінницької
області Ющишеним В.В., останнім на
виконання виконавчого листа №185/6581/13-ц
виданого Павлоградським міськрайонним
судом Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
51630 грн. грошової компенсації замість
його частки у спільному майні подружжя,
накладено арешт на належний ОСОБА_2 на
праві приватної власності спірний
житловий будинок (а.с. 3).

Вирішуючи спір про визнання права
власності на спірний будинок, суд
виходить з наступного.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України передбачено,
що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України) у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 220 ЦК України,
якщо сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Оскільки договір купівлі-продажу
житлового будинку (квартири) підлягає і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, так як момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст. ст.
210, 640 ЦК України пов"язується з
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними й не створюють прав та
обовязків для сторін, а тому у суду
відсутні правові підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
частині визнання права власності на
спірний будинок, а відтак у задоволенні
в цій частині заявлених вимог повинно
бути відмовлено.

Вирішуючи спір про виключення майна з
опису, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 114 ЦПК України позови про
зняття арешту з майна пред'являються за
місцезнаходженням цього майна або
основної його частини і розглядаються
у цивільному провадженні.

Відповідно до пп. 4, 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 серпня 1976
року «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису», за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян, що
ґрунтуються на праві власності на
описане майно або на праві володіння
ним.

Судам необхідно мати на увазі, що при
вирішенні питання про належність
описаного майна слід керуватись
нормами цивільного та шлюбно-сімейного
законодавства, що регулюють право
власності і його захист.

Відповідно до ст. 395 ЦК України,
речовими правами на чуже майно є: 1)
право володіння; 2) право користування
(сервітут); … (ч.1).

Статтею 396 ЦК України, встановлено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі і від власника майна,
відповідно до положень глави 29 цього
Кодексу.

Статтею 391 ЦК України, (глава 29)
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
вважає, що хоча позивачка і не є
власником арештованого державним
виконавцем житлового будинку, але
відповідно до письмової розписки від
01.02.2013 року передала ОСОБА_3, яка діє від
імені власника житлового будинку
ОСОБА_2, 11000 грн. на виконання угоди про
купівлю-продаж цього майна, а тому на
законних підставах володіє та
користується ним. Доказів
протилежного, власник майна,
відповідачка у справі ОСОБА_2 суду не
надала, що дає суду підстави дійти
висновку, що позов в частині виключення
майна з опису підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 114, 212 -215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВДВС
Томашпільського РУЮ про зняття
накладеного арешту, встановлення
обмеження права користування майном і
визнання права власності на
домоволодіння, задовольнити частково.

Зняти арешт і виключити з опису
відповідно до Акту опису й арешту майна
складеного 17.03.2014 року старшим
державним виконавцем ВДВС
Томашпільського РУЮ Вінницької
області Ющишеним В.В. на належний на
праві приватної власності ОСОБА_2
житловий будинок з господарчими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 який
перебуває у володінні та користуванні
ОСОБА_1.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Томашпільський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. С. Ставнійчук