Справа № 635/1205/14-ц
№ провадження 6/635/52/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р.
Харківський районний суд Харківської
області у складі:

Головуючого судді
- Караченцева
І.В.,

за участю секретаря
-
Врублевської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
смт.Покотилівка подання державного
виконавця Харківського відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорної
К.В. щодо тимчасового обмеження права
виїзду ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. звернулася до суду з поданням щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, який є
боржником, на підставі виконавчого
листа № 2-2591/08 р. від 14.05.2008 року виданий
Московським районним судом м.Харкова
про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку щомісячно на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення
дитиною повноліття. Державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
копії якої були направлені сторонам
виконавчого провадження. Боржник
постійно ухиляється від сплати
аліментів, про що свідчать
повідомлення стягувача ОСОБА_5 про
неотримання аліментів. Боржнику
неодноразово було направлено виклик на
прийом до державного виконавця, але він
жодного разу за викликом не з'явився.
Приймаючи до уваги розмір
заборгованості боржника, яка станом на
01.12.2013 рік становить 32 352 грн. 26 коп. та
можливість його в будь-який момент
виїхати за межі України, що може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, державний
виконавець звернувся з даним поданням
до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
суд негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України, в зв'язку з
неявкою учасників процесу в судове
засідання фіксування технічними
засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що подання державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області щодо
тимчасового обмеження ОСОБА_3, у праві
виїзду за межі України не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України,
порядок розв'язання спорів у цій сфері
регулює Закон України «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України».

Положеннями статті 6 вказаного
Закону встановлено, що громадянину
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта або громадянину
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання, або він
ухиляється від зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням. Пунктом 8
статті 19 Закону України „Про Державну
прикордонну службу" встановлено, що на
Державну прикордонну службу
відповідно до визначених законом
завдань, серед іншого, покладається
запобігання та недопущення виїзду з
України осіб, яких згідно з
законодавством тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, в тому числі і
за дорученням правоохоронних органів.

За змістом п. 4, ч. 1 статті 20 вказаного
Закону, саме на органи Державної
прикордонної служби покладено
завдання не пропускати через державний
кордон України осіб, яким за
мотивованим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється виїзд з України або яким
тимчасово обмежено право виїзду з
України .

Крім того, відповідно до положень
статті 217 ЦПК України, забезпечення
виконання рішення може бути на стадії
його ухвалення і способами,
передбаченими статтею 152 ЦПК України,
яка не передбачає такого способу, як
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Аналізуючи вищенаведені правові норми
та положення ЦПК України, суд приходить
до висновку про те, що встановлення
боржникові тимчасового обмеження у
виїзді за кордон до виконання ним
боргових зобов'язань за судовим
рішенням не є тим процесуальним
питанням, що вирішується в порядку,
передбаченому Розділом VІ ЦПК України.
Жодна інша норма ЦПК України також не
передбачає ні права, ні обов'язку суду
розглядати питання про встановлення
боржникові тимчасового обмеження у
виїзді за кордон до виконання ним
боргових зобов'язань.

Досліджені судом матеріали подання не
свідчать про ухилення боржника від
виконання рішення суду, оскільки
державним виконавцем, після відкриття
провадження, не вчинялося жодних
виконавчих дій. А саме немає даних про
виїзд державного виконавця за місцем
реєстрації, знаходження боржника,
відомостей про виклик останнього до
державного виконавця, оголошення
боржника в розшук, у випадку коли на
момент виїзду державного виконавця
його місцезнаходження не було
встановлено.

Таким чином доказів, що боржник
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по виконанню рішення суду не
надано, а тому підстав для тимчасово
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон немає.

За таких обставин в задоволенні
подання відділу державної виконавчої
служби Харківського районного
управління юстиції Харківської
області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 152, 197, 209, 210, 217, 292-294, 377-1
ЦПК України, ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року, суд -

У Х В А
Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області щодо тимчасового
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5 денний строк з дня винесення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя

І.В.Караченцев