Ухвала

іменем України

12 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П., Коротуна
В.М.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на рішення
Богуславського районного суду
Київської області від 24 квітня 2013 року
та рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулось до суду з позовом, у якому
просило стягнути з ОСОБА_3 53 392 грн 90
коп. заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на ті обставини, що 09 липня 2008
року між сторонами укладено договір
про відкриття карткового рахунку,
надання і використання платіжної
картки, а 14 липня 2008 року - договір про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії, за яким банк надав відповідачу
10 тис. грн кредитних коштів для
споживчих потреб терміном на 22 місяці,
а відповідач зобов'язався їх повернути
та сплатити проценти за користування
ним, однак своїх зобов'язань не виконав,
просило задовольнити позов.

24 квітня 2013 року рішенням
Богуславського районного суду
Київської області позов задоволено
частково та стягнуто з відповідача на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 19
635 грн 77 коп. заборгованості за
кредитним договором та 197 грн судових
витрат.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на користь відповідача 925 грн
документально підтверджених судових
витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

06 серпня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської
області рішення суду першої інстанції
в частині розміру пені за прострочення
платежів та розміру судових витрат
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на
користь позивача 4383 грн пені за
прострочення сплати платежів та 280 грн
30 коп. судового збору.

Стягнуто з позивача на користь
відповідача 322 грн 35 коп. витрат на
правову допомогу.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить
змінити рішення суду першої інстанції
та рішення апеляційного суду в частині
зменшення розміру пені та стягнення з
позивача судових витрат, понесених
відповідачем, та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 53 392 грн 90 коп.
заборгованості за кредитним договором,
з яких 39 017 грн 56 коп. пені, а також
судові витрати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неналежним чином виконував
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, у встановлений строк не
повернув суму боргу та не сплатив
проценти за користування коштами, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість з неповернутих коштів
за кредитом, відсотків за користування
ним та пені, яка підлягає стягненню в
межах річного строку позовної давності
за період з 12 жовтня 2011 року по 12
жовтня 2012 року.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що розмір стягнутої пені підлягає
стягненню за період з 25 січня 2012 року по
12 жовтня 2012 року, та його
потрібно зменшити з урахуванням
хвороби відповідача, утримання двох
малолітніх дітей та інших обставин, що
мають істотне значення, а розмір
судового збору стягнутого з позивача
на користь відповідача також потрібно
зменшити відповідно до фактичної
кількості часу перебування
представника відповідача у судових
засіданнях.

Проте погодитися з рішенням
апеляційного суду не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду цим вимогам
закону не відповідає.

Судами встановлено, що 9 липня 2008 року
між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» укладено договір про відкриття
карткового рахунку, надання і
використання платіжної картки, а 14
липня 2008 року між сторонами укладено
договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії, за яким банк надав
позичальнику 10 тис. грн кредитних
коштів для споживчих потреб строком на
22 місяці, а відповідач зобов'язався їх
повернути та сплатити проценти за
користування ними в розмірі, порядку та
в строки, обумовлені договором.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, у зв'язку з чим станом на 12
жовтня 2012 року утворилась
заборгованість зі сплати основного
боргу у сумі 5260 грн, заборгованості за
відсотками - 9115 грн та пені - 39017 грн 56
коп.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду
право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
у тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір штрафних санкцій (неустойки)
через не співмірність із розміром
основного зобов'язання.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (наприклад,
відсутність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання).

Суд апеляційної інстанції, зробивши
висновок про нарахування пені за
період з 25 січня 2012 року по 12 жовтня 2012
року, не визначив її розміру і зменшив
суму, що підлягає стягненню, та
виходячи з цього вирішив питання про
розподіл судових витрат, ухвалив у цій
частині передчасне рішення.

При цьому належним чином не перевірив
наявність підстав, визначених у законі,
для зменшення розміру пені, ухвалив
рішення з порушенням норм
процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду та направлення
справи на новий розгляд до цього суду,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» потрібно
задовольнити частково, рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської
області від 06 серпня 2013 року в частині
стягнення пені та розподілу судових
витрат скасувати, а справу в цій
частині направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

У решті рішення Богуславського
районного суду Київської області від
24 квітня 2013 року в частині,
залишеній без змін рішенням
апеляційного суду, та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської
області від 06 серпня 2013 року потрібно
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити
частково, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2013 року в частині
стягнення пені та розподілу судових
витрат скасувати, а справу в цій
частині направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

У решті рішення Богуславського
районного суду Київської області від
24 квітня 2013 року в частині,
залишеній без змін рішенням
апеляційного суду, та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської
області від 06 серпня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

В.М. Коротун

О.В. Ступак

С.П. Штелик