Справа
№
провадження: 2/230/200/2014
09 січня 2014 року Єнакієвський міський
суд Донецької області у складі:
головуючої судді - Букреєвої І.А., при
секретарі - Димченко В.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Єнакієве цивільну справу за
позовом ДП « Орджонікідзевугілля » в
особі СП « Управління допоміжних
виробництв і соціальної сфери » до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право користуватися житловим
Свій позов обґрунтували тим, що
відповідач зареєстрований у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 з 2008
року , але за вищевказаною адресою не
засилився і не проживав з 2008 року .
В судовому засіданні позивач
заявлені раніш позовні вимоги
Відповідач у судове засідання не
прибув про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
за останнім відомим місцем проживання -
місцем реєстрації , причину неявки суду
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи, вважає що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно з ордером № 42 серії 10 на
житлову площу 23 жовтня 2008 року ОСОБА_1
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Будинок , де надане житло , є
гуртожитком.

Згідно ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі
будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватись для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Рада Міністрів УРСР від 3 червня 1986
року № 208 затверджене Примірне
положення про гуртожитки, яким
відповідно до ст. 131 ЖК України
визначається порядок користування
гуртожитком, зокрема, можливість
збереження права користування жилою
площею у гуртожитку при тимчасовій
відсутності деяких категорій громадян
(п.13 Примірного положення).

Разом з тим, а також відповідно до ч.
8 ст. 8 ЦПК України з урахуванням
подібності за змістом правовідносин
саме щодо користування жилою площею у
гуртожитку з правовідносинами, що
регулюються загальними правилами ст.
ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності
осіб, які мають право користування
жилим приміщенням державного або
громадського житлового фонду,
положення цих правил про збереження за
відсутньою особою права на жиле
приміщення застосовується і в разі
тимчасової відсутності у гуртожитку
особи, якій у ньому надавалася жила
площа.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЖК України жилі
будинки реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті міської, районної
у місті . Таке ж правило зазначено і у п.
5 Примірного положення про гуртожитки.

Згідно з роз'ясненнями, що
містяться в п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року № 2 "Про деякі питання, що виникли у
практиці застосування судами
Житлового кодексу України (зі змінами,
внесеними постановами від 10 березня 1989
року № 2, від 25 грудня 1992 року № 13 та від
25 травня 1998 року № 15), вирішуючи спори
про виселення з гуртожитків, судам слід
з'ясувати, чи є гуртожитком приміщення,
яке займає відповідач. Для цього,
зокрема, необхідно витребувати дані
про те, чи перебуває будинок, в якому
розміщено таке приміщення, у віданні
позивача; чи побудований він як
гуртожиток або спеціально для нього
переобладнаний; чи зареєстрований він
як гуртожиток у виконавчому комітеті
районної, міської, районної в місті
ради; чи видавався відповідно до
Положення про гуртожиток ордер на
зайняття жилої площі в гуртожитку.
Судам слід врахувати, що гуртожитками є
також спеціально побудовані
підприємствами, установами,
організаціями жилі будинки для
малосімейних, щодо яких
адміністрацією, органом громадської
організації і профспілковим комітетом
до початку будівництва прийнято
рішення про їх використання як
сімейних гуртожитків і вони
зареєстровані у виконавчому комітеті
як гуртожитки.

Встановлюючи характер
правовідносин, що виникли між
сторонами, суд вважає, що вони повинні
регулюватися нормами Житлового
Кодексу України, які зазначені у главі
2. Користування жилими приміщеннями у
будинках державного та громадського
житлового фонду.

За змістом ст.ст. 71, 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
провадиться в судовому порядку
внаслідок відсутності цієї особи понад
шість місяців без поважних причин.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України» у
справах про визнання наймача або члена
його сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки.

Суд може продовжити пропущений
строк у разі їх поважності (перебування
у відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких
поважних причин житлове законодавство
не встановлює, в зв'язку з чим указане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів
справи та підтверджується актами
житлового відповідач в спірній
квартирі не проживає з 2008 року, місце
його знаходження не відомо. Ніяких дій
щодо збереження за собою права
користування цим житловим приміщенням
не вживав.

Ці факти також підтвердили
допитані судом свідки - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Таким чином , належних та
допустимих доказів тому, що відповідач
зберігав за собою право користування
спірним жилим приміщенням та не
проживав в ньому більш ніж в
встановлені законом строки з поважних
причин, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, суду не надано.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215,226 ЦПК
України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд -

В И Р
І Ш И В :

ОСОБА_1 , визнати таким, що втратив
право користування житловим
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Єнакіївський міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги

Суддя Єнакіївського

міського суду
І.А.Букреєва