Справа № 639/9508/13-ц
Провадження № 2/639/348/14
11 лютого 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі :
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі - Олійник Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про захист прав
споживачів, визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відшкодування моральної
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про захист прав
споживачів, визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що 18 серпня 2005
року між позивачем та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» в
особі начальника Павлівського
відділення Харківської обласної філії
АКБ «Укрсоцбанк» Солошенка А.Ю.
укладено договір кредиту № 833/33-27/33/5-168
на отримання кредиту в сумі 81 120
гривень зі сплатою 15% річних .18 серпня
2005 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
18.08.2005 року позивачка уклала з
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» в
особі начальника Павлівського
відділення Харківської обласної філії
АКБ «Укрсоцбанк» Солошенка А.Ю.
іпотечний договір № 833/34-27/33/5-295 про
передачу в іпотеку в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
договором кредиту № 833/33-27/33/5-168 від 18. 08.
2005 року нерухоме майно: однокімнатну
квартиру, загальною площею 34,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Маючи
намір достроково погасити кредит,
ОСОБА_1 01 лютого 2013 рок направила
рекомендований лист голові Правління
ПАТ «Укрсоцбанк» з попередженням про
дострокове погашення кредиту без
сплати комісії . 06.03.2013 р. позивачка
отримала лист № 09.6-03 96-2953 за підписом
начальника департаменту продажів
Малахової Е.В. про те, що вона має право
на дострокове погашення кредитної
заборгованості. З дозволу
«Укрсоцбанку» ОСОБА_1 стала достроково
погашати кредитну заборгованість
станом на 02 липня 2013 року позивачка
повністю виконала свої зобов'язання
перед банком, як позичальник , після
чого звернулась до Павлівського
відділення з проханням повернути
документи на квартиру, що є предметом
іпотеки , однак позивачці відмовили . 01
серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулась з
рекомендованим листом до голови
Правління ПАТ «Укрсоцбанк» , на який
рекомендацією звертатися до
обслуговуючого відділення , яке
знаходиться за адресою: м. Харків, вул.
Позивачка зазначає, що неодноразово
зверталась до Павлівського відділення,
однак їй пояснювали, що не прийшов лист
з м. Хмельницького, документи
знаходяться в Головному офісі, після
чого запропонували не приходити, а
телефонувати до відділення по тел. . Позивачка неодноразово
телефонувала на вказаний номер ,
востаннє їй пояснили, що коли документи
поступлять до Павлівського відділення,
позивачці зателефонують самі
працівники банку, однак до ОСОБА_1 ніхто
з банку не телефонував і документи на
квартиру не отримані. Знаходження
нерухомого майна у заставі та
неповернення оригіналів документів на
квартиру позбавляє позивачку права
розпоряджатися належною їй власністю з
2 липня 2013 року. ОСОБА_1 вважає , що
відповідачем їй спричинено моральну
шкоду , завдану внаслідок моральних
страждань, порушення її
конституційного права на реалізацію
прав наданих як споживачеві. Позивачка
змушена була звертатись до
«Укрсоцбанку», юристів, суду, затрачати
свій час, відриватись від інших занять,
нести матеріальні витрати, позбавлена
права розпоряджатися своїм майном, що
негативно відобразилось на її
працездатності . Заподіяну моральну
шкоду, спричинену діями відповідача
щодо порушення прав споживача, ОСОБА_1
оцінює у 3000 гривень. Враховуючи
викладене вище ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом , в якому
просить : встановити факт повного
виконання позивачкою, як позичальником
умов договору кредиту № 833/33-27/33/5-168 від
18 серпня 2005 року ; встановити факт
припинення дії іпотечного договору №
833/34-27/33/5-295 від 18.08.2005р. ; зобов'язати
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» повернути їй оригінали
правовстановлюючих документів , а саме
оригінал договору купівлі-продажу,
технічний паспорт на предмет іпотеки
(квартира АДРЕСА_1); видати довідку про
сплату кредиту у повному обсязі та
довідку про зняття з застави предмета
іпотеки ; визнати неправомірними дії
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» з обставин неповернення
оригіналів документів на квартиру та
підтвердження факту погашення кредиту
в повному обсязі, припинення іпотеки ;
стягнути з відповідача суму заподіяної
їй моральної шкоди у розмірі 3000
Позивачка у судовому засіданні вказані
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позові, проти заочного
розгляду справи не запеерчувала.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився , про дату ,час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином , про причини неявки суд
не повідомив, заяв про розгляд справи
за його відсутності до суду не подавав ,
надав до суду заперечення , в яких
зазначив , що предмет застави (іпотеки) ,
а саме квартира, що знаходиться за
адресою, АДРЕСА_1 не передавалася ПАТ
«Укрсоцбанк», як заставодержателю у
володіння, а весь час дії іпотечного
договору перебувала у володінні
ОСОБА_1, яка у цій квартирі проживала.
Правовстановлюючі документи на
квартиру передавалися на зберігання
позивачем банку за домовленістю сторін
з метою уникнення втрати, випадкового
знищення та незаконних дій з даними
документами. Таким чином, положення ч.3
ст. 593 ЦК України не можуть бути
застосовані для вирішення даної
справи, оскільки дійсні правовідносини
між сторонами відмінні від тих, що
вказані у преамбулі даної норми. ПАТ
«Укрсоцбанк», не відмовлявся повернути
з зберігання ОСОБА_1 правовстановлюючі
документи на квартиру, що є предметом
іпотеки, а навпаки неодноразово усно та
письмово повідомляв про необхідність
ОСОБА_1 забрати вказані документи. ПАТ
«Укрсоцбанк» не заперечує факт
виконання ОСОБА_1 свого зобов'язання ,
яке було забезпечено іпотекою вказаної
квартири, про що надав довідку самій
ОСОБА_1 про відсутність заборгованості
за договором ,у зв'язку з чим жодні
права , свободи чи інтереси ОСОБА_1
відповідачем не порушені .
Згідно статті 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2005 року
між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» укладено договір кредиту
№ 833/33-27/33/5-168 на отримання кредиту в
сумі 81 120 гривень зі сплатою 15% річних (
а.с.3-9).

18 серпня 2005 року ОСОБА_1 уклала із
ОСОБА_3, договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
зареєстрованого в реєстрі № 1932 ( а.с.10).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань позивачки за договором
кредиту № 833/33-27/33/5-168 від 18.08.2005 року ,
ОСОБА_1 18.08.2005 року уклала з
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк», в
особі начальника Павлівського
відділення Харківської обласної філії
АКБ «Укрсоцбанк» Солошенка А.Ю.,
іпотечний договір № 833/34-27/33/5-295 про
передачу в іпотеку нерухомого майна ,а
саме однокімнатну квартиру, загальною
площею 34,8 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1( а.с.11-14).

Пунктом 2.1.11 іпотечного договору
передбачено, що іпотекодавець
зобов'язаний передати
іпотекодержателю на зберігання за
актом приймання-передачі оригінали
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки.

Відповідно до п. 3.4.1 кредитного
договору позичальник має право на
дострокове погашення кредиту: протягом
першого року користування кредитом - за
умови сплати комісії в розмірі 1% від
суми достроково погашеного кредиту (
частини кредиту); протягом другого року
користування кредитом - за умови сплати
комісії в розмірі 0,2 % від суми
достроково погашеного кредиту
(частини кредиту); після закінчення
першого і другого років користування
кредитом - без сплати комісій ,але за
умови письмово попередження кредитора
про свої наміри не пізніше, ніж за п'ять
робочих днів до дати такого погашення.

На підставі п. 3.4 кредитного договору №
833/33-27/33/5-168 01.02.2013 року ОСОБА_1
звернулась до ПАТ «Укрсоцбанк» з
листом-попередженням про намір
достроково погасити кредит ( а.с.15).

Листом від 06.03.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк»
повідомило ОСОБА_1, що згідно з умовами
договору кредиту № 833/33-27/33/5-168 від
18.08.20005 року позивачка має право на
дострокове погашення кредитної
заборгованості та звернуло увагу на те,
що договір кредиту № 833/33-27/33/5-168 від
18.08.2005 року укладено позивачем з
Павлівським відділенням ПАТ
«Укрсоцбанк» , у зв'язку з чим всі
питання щодо обслуговування кредитної
заборгованості, а також дострокового
погашення необхідно вирішувати з
вказаним відділенням ( а.с.16) .

ОСОБА_1 в погашення кредиту за
кредитним договором № 833/33-27/33/5-168 від
18.08.2005 року здійснила платежі 15.02.2013 р.
та 02.07.2013 року, що підтверджується
квитанціями ( а.с.19-20).

Позивачкою в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не надано суду належних
доказів на підтвердження того, що саме
02.07.2013 року нею виконані всі
зобов'язання за кредитним договором, в
тому числі не надані докази щодо
наявності заборгованості за кредитним
договором станом на 02.07.2013 року саме в
сумі ,яка була сплачена позивачкою
02.07.2013 року.

Відповідно листа представника банку
від 28.11.2013 року , направленого на адресу
ОСОБА_1( а.с.43) повне погашення
заборгованості здійснено 30.10.2013 року.

01.08.2013 року ОСОБА_1 звернулась із
письмовою заявою на ім'я голови
Правління ПАТ «Укрсоцбанк» про
дострокове погашення кредитної
заборгованості за кредитним договором
№ 833/33-27/33/5-168 від 18.08.2005 року та просила
підтвердити письмово факт погашення
кредиту в повному обсязі та повернути
оригінали документів на квартиру, що є
предметом іпотеки, які знаходяться в
банку( а.с.17).

Листом від 12.09.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк»
повідомило ОСОБА_1, що для отримання
оригіналів документів на квартиру, які
знаходяться в банку та письмового
підтвердження щодо погашення
кредитних зобов'язань необхідно
звернутися до обслуговуючого
відділення , яке знаходиться за
адресою: м. Харків , вул. Отакара Яроша, 26
( а.с.18).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд не вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо
встановлення факту повного виконання
позивачкою умов договору кредиту №
833/33-27/33/5-168 від 18 серпня 2005 року та
встановлення факту припинення дії
іпотечного договору № 833/34-27/33/5-295 від
18.08.2005р., та зобов'язання видати довідки
про сплату кредиту у повному обсязі та
про зняття з застави предмета іпотеки ,
оскільки листами ПАТ «Укрсоцбанк» від
28.11.2013 року та від 10.12.2013 року
підтвердило, що 30.10.2013 року
заборгованість за кредитним договором
№ 833/33-27/33/5-168 від 18 серпня 2005 року ОСОБА_1
повністю погашена, правовстановлюючі
документи на квартиру АДРЕСА_1 та лист
про повне погашення кредитної
заборгованості позивачка може забрати
у Павлівському відділенні ПАТ
«Укрсоцбанк», за адресою : м. Харків,
вул. Отакара Яроша, 26 кожного понеділка
по п'ятницю з 09-00 до 18-00 год. ( а.с. 43-44), а
також факт погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором №
833/33-27/33/5-168 від 18 серпня 2005 року
підтвердив представник ПАТ
«Укрсоцбанк» у своїх запереченнях(
а.с.41-42). Окрім того, позивачкою у
судовому засіданні не надано жодних
доказів щодо звернення ОСОБА_1 до
відповідача із письмовими заявами про
надання довідки про погашення кредиту
за кредитним договором № 833/33-27/33/5-168 від
18 серпня 2005 року та довідки про зняття з
застави предмета іпотеки. У судовому
засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з
письмовими заявами щодо видачі
вказаних довідок до відповідача не
зверталась. Таким чином, оскільки ПАТ
«Укрсоцбанк» визнано повне погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 833/33-27/33/5-168 від 18 серпня 2005 року суд
приходить до висновку про відсутність
відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України спору
щодо вказаних позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 на ч. 3 ст.593 ЦК України
відповідно до якої у разі припинення
права застави внаслідок виконання
забезпеченого заставою зобов'язання
заставодержатель, у володінні якого
перебувало заставлене майно,
зобов'язаний негайно повернути його
заставодавцеві є безпідставними ,
оскільки відповідно до п. 1.10 іпотечного
договору предмет іпотеки залишився у
користуванні і володінні іпотекодавця
ОСОБА_1 відповідно до його
функціонального призначення та
технічних можливостей, що не
заперечувала у судовому засіданні
позивачка.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2.2.1 іпотечного
договору іптекодавець має право після
повного виконання всіх забезпечених
іпотекою вимог без будь-яких обмежень
розпоряджатися предметом іпотеки.

ОСОБА_1 після погашення заборгованості
за кредитним договором зверталась як
до голови Правління ПАТ «Укрсоцбанк»
та і неодноразово до Павлівського
відділення Харківської обласної філії
АКБ «Укрсоцбанк», що підтверджується
звітом абонента ОСОБА_1 за період з
20.09.2013 року по 19.10.2013 року (а.с.22) з
вимогою щодо повернення їй оригіналів
правовстановлюючих документів на
предмет іпотеки, а саме : квартиру
АДРЕСА_1 , однак в порушення вимог,
передбачених іпотечним договором, ПАТ
«Укрсоцбанк» вказані оригінали
документів не було повернуто як до
звернення до суду з даним позовом, так і
на час ухвалення судового рішення, у
зв'язку з чим були порушені права
позивачки, передбачені п. 2.2.1
іпотечного договору , та конституційні
права ОСОБА_1 щодо розпорядження
належним їй на праві власності
нерухомим майном.

Суд вважає безпідставними посилання
відповідача на поштові відправлення
листів позивачеві щодо можливості
отримання нею вказаних оригіналів
правовстановлюючих документів після
пред'явлення позову до суду( а.с. 45-46), як
на підтвердження належного її
повідомлення про можливість отримання
вказаних документів ,оскільки
відповідно до умов іпотечного договору
(п.6.2) усі повідомлення за вказаним
договором будуть вважатися зробленими
належним чином, у випадку якщо вони
здійснені у письмовій формі та
надіслані рекомендованим листом
,кур'єром, телеграфом або вручені
особисто за зазначеними адресами
сторін. Датою отримання таких
повідомлень буде вважатися дата їх
особистого вручення, або дата
поштового штемпеля відділення зв'язку
одержувача. Відповідачем суду не
надано доказів щодо одержання
позивачкою вказаних листів.

Враховуючи викладене вище ,суд
приходить до висновку про існування
законних підстав щодо задоволення
обґрунтованих позовних вимог ОСОБА_1
про визнання неправомірними дії
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» щодо не повернення
позивачеві оригіналів документів на
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання
відповідача повернути ОСОБА_1
оригінали вказаних правовстановлюючих
документів.

Згідно до ч. 2 ст. 22 Закону України " Про
захист прав споживачів " при
задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону
України " Про захист прав споживачів "
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: відшкодування шкоди
(збитків), завданих дефектною чи
фальсифікованою продукцією або
продукцією неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Згідно статті 23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, виходячи з
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі .

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
, суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків.
Показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Таким чином, що стосується позовних
вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування їй
моральної шкоди, суд вважає, що в
задоволенні позову в цій частині
позивачеві необхідно відмовити,
оскільки моральна шкода , виходячи зі
змісту Закону України "Про захист прав
споживачів" , на який посилається
позивачка, відшкодовується в разі
завдання шкоди життю, здоров'ю
споживача, однак належних та
допустимих доказів щодо заподіяння
вказаної шкоди позивачеві, матеріали
справи не містять.

Аналізуючи наведені вище обставини та
досліджені у судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3000
грн.

Позивачка звільнена від сплати
судового збору за подання позову
відповідно до Закону України "Про
судовий збір" та Закону України " Про
захист прав споживачів".

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Таким чином суд вважає за
необхідне стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк»
на користь держави судовий збір у сумі
243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 23, 526 ЦК України, п.5 ч.1
ст. 4 Закону України " Про захист прав
споживачів ", суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
щодо неповернення ОСОБА_1 оригіналів
правовстановлюючих документів на
квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» повернути
ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих
документів на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул..
Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019)
на користь держави (р/р 0008, код
ЄДРПОУ УДК 37999612, в установі банку -
ГУДК України у Харківській області, МФО
851011) судовий збір у розмірі 243 ( двісті
сорок три ) грн. 60 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.М.Гаврилюк