Справа № 305/363/14-ц
Провадження по справі 6/305/31/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М. О., при
секретарі - Беднар О.О.

з участю: державного виконавця
- Писар Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
подання заступника начальника відділу
ДВС Рахівського РУЮ - Писар Б.А. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон без вилучення паспортного
документа громадянина України -
ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції, Писар Б.А. звернулася до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон без вилучення
паспортного документу громадянина
України - ОСОБА_2, посилаючись на те, що
на виконанні відділу ДВС Рахівського
РУЮ перебуває виконавче провадження за
ЄДРВП №26595451 від 18.05.2011 року з
примусового виконання виконавчого
листа по справі 2-561/11 від 05.05.2011 року,
виданого Рахівським районним судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
щомісячно, аліментів на утримання
дитини, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 11.04.2011
року і до досягнення дитиною
повноліття. 13.03.2012 року державним
виконавцем було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії даної постанови було надіслано
сторонам для відома та виконання.
Згідно відмітки на поштовому конверті
від 27.05.2014 року, боржник знаходиться в
Російській Федерації. 10.09.2013 року
державним виконавцем винесена
постанова про арешт майна боржника,
копії постанови надіслано до
реєструючих майно установ для
виконання. Згідно акту державного
виконавця боржник відсутній,
знаходиться на заробітках у Російській
Федерації, майна за даною адресою не
виявлено. 24.01.2014 року виведено
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів ОСОБА_2, згідно якого за
період з 11.04.2011 року по 01.01.2014 року за
останнім числиться заборгованість в
сумі 19917.27 гривень. Даний розрахунок
одночасно з викликом-попередженням
надіслано рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення адресату, про що свідчить
поштова квитанція №1723. При цьому,
боржник на вказаний час та день не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, чим самим ухиляється від
виконання судового рішення. На
підставі наведеного та з метою повного,
всебічного та своєчасного
забезпечення виконання виконавчого
листа по справі №2-561/11 від 05.05.2011 року
заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції, Писар Б.А. просила винести
ухвалу, якою встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України - ОСОБА_2.

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Рахівського районного управління
юстиції Закарпатської області, Писар
Б.А. подання підтримала з підстав
наведених в ньому та просить його
задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення державного
виконавця відділу ДВС - Писар Б.А.,
дослідивши матеріали додані до
подання, приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державно виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, погодженим з
начальником виконавчої служби.

Дане процесуальне положення
кореспондується із вимогами
матеріального права, зокрема п.18 ст.11 ЗУ
"Про виконавче провадження", яким
передбачено , що державний виконавець
у разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи,
або керівника боржника юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" та Постановою
Кабінету Міністрів України, від 31.03.1995,
№ 231 "Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення"
передбачено, що громадянинові України,
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта/проїзного документа,
або якщо громадянин вже має паспорт,
йому може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у випадках,
передбачених пунктами 1-9 частини
першої статті 6 Закону, зокрема у разі,
коли: діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України; він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань; та щодо нього
подано цивільний позов до суду - до
закінчення провадження у справі.

За змістом наведених норм
вбачається, що тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього рішенням суду, або ЗУ "Про
виконавче провадження".

При цьому за змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, обов'язок доказування факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладається в даному
випадку на орган державної виконавчої
служби, який звертається до суду із
відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання
зобов'язання за виконавчим
провадженням, не є тотожним поняттю не
виконанню судового рішення.

Згідно ч.6 ст. 12 ЗУ "Про виконавче
провадження" в редакції чинній на час
виникнення даних правовідносин,
боржник зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення,
надавати у строк, встановлений
державним виконавцем , достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах,
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця, письмово
повідомляти державному виконавцю. про
майно, що перебуває у заставі або в
інших осіб , а також про кошти та майно
належні боржникові від інших осіб.

Крім того глава 7 ЗУ "Про виконавче
провадження" детально регламентує
виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення, та
правові наслідки такого не виконання.

За змістом виконавчого листа 2-561/11
виданого 05.05.2011 року Рахівським
районним судом Закарпатської області,
по якому відкрито виконавче
провадження, йдеться про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, щомісячно,
аліментів на утримання дитини, дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
11.04.2011 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі не
виконання їх у добровільному порядку,
визначає ЗУ "Про виконавче
провадження". Зокрема у відповідності
до ст. 5 даного Закону, державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання
державний виконавець у своєму поданні
посилається на перелік вжитих ним
заходів на примусове виконання рішення
суду, а саме: про винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 13.03.2012 року.

Також державний виконавець
посилається на те, що боржнику
неодноразово надсилались виклики до
відділу ДВС.

Однак державним виконавцем не надано
жодних доказів, що боржник ОСОБА_2
дійсно отримав постанову про відкриття
виконавчого провадження та виклики до
відділу ДВС. Так, в матеріалах подання
відсутні розписки про вручення
боржнику постанови та викликів.

Також державним виконавцем не надано
суду жодних належних та допустимих
доказів того, що громадянин ОСОБА_2
виїжджає за межі України з метою
ухилення від виконання судового
рішення.

Суд не бере до уваги, як належний та
допустимий доказ акт державного
виконавця від 09 жовтня 2013 року, в якому
зазначено що боржник знаходиться за
кордоном, оскільки дана обставина
державним виконавцем жодним чином не
перевірена та не підтверджена.

Так, державним виконавцем не надано
довідки органу місцевого
самоврядування, про те, що боржник на
даний час відсутній за зареєстрованим
місцем проживання та виїхав за межі
України.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що державним виконавцем не
доведено обставин ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання зобов'язань
покладених на нього рішенням суду та ЗУ
"Про виконавче провадження", і
відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, тому у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження управі виїзду за кордон, слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 377-1 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника
начальника відділу Державної
виконавчої служби Рахівського
районного управління юстиції - Писар
Б.А. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон без вилучення
закордонного паспорта громадянина
ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Закарпатської області
через Рахівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк М.О.