Справа №784/5072/13 10.02.2014 10.02.2014 10.02.2014
Провадження №22-ц/784/190/14
Суддя першої інстанції Чернякова Н.В.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем
України

10 лютого 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богуславською О.М.,

за участю:

- представника заявника ОСОБА_2,

- представника відділу ВДВС
Баранця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2

на ухвалу Єланецького районного суду
Миколаївської області від 08 листопада
2013 року, постановлену за скаргою ОСОБА_4
на дії заступника начальника відділу
Державної виконавчої служби
Єланецького районного управління
юстиції (надалі - відділу ДВС),

встановила:

10 жовтня 2013 року ОСОБА_4 через
свого представника ОСОБА_2 звернувся до
суду із скаргою на дії заступника
начальника відділу ДВС про визнання
дій неправомірними, скасування акту
переоцінки майна та зобов'язання
вчинення дій щодо зняття з реалізації
нерухомого майна.

Заявник вказував, що в процесі
примусового виконання заочного
рішення Єланецького районного суду
Миколаївської області від 22 лютого 2010
року про стягнення в солідарному
порядку з нього та ОСОБА_5 на користь
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк)
105 293 грн. 18 коп. заборгованості за
кредитним договором, державним
виконавцем було арештовано, а 23 вересня
2013 року незаконно проведено вдруге
уцінку належного йому житлового
будинку по АДРЕСА_1, який знаходився в
іпотеці Банку, та передано ПП "Нива
В.Ш." для призначення третіх прилюдних
торгів.

Посилаючись на порушення
заступником начальника відділу ДВС,
який діяв як державний виконавець,
вимог чинного законодавства щодо
організації та порядку проведення
публічних торгів, ОСОБА_4 просив
визнати його дії щодо проведення
другої переоцінки та передачі на треті
прилюдні торги іпотечного нерухомого
майна неправомірними, скасувати акт
переоцінки майна від 23 вересня 2013 року
та зобов'язати його зняти з реалізації
житловий будинок.

Заперечуючи проти скарги відділ
ВДС, посилався на безпідставність
скарги та дотримання вимог
законодавства при організації та
проведенні публічних торгів з
реалізації арештованого майна.

Ухвалою Єланецького районного
суду Миколаївської області від 08
листопада 2013 року відмовлено у
задоволенні скарги ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив ухвалу
суду скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити у повному обсязі вимоги
ОСОБА_4

В запереченнях на апеляційну
скаргу відділ ДВС посилався на її
безпідставність.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом, на
примусовому виконанні у відділі
примусового виконання ДВС знаходився
виконавчий лист № 2-2-28/10, виданий 17
березня 2010 року Єланецьким районним
судом Миколаївської області про
стягнення з позичальника ОСОБА_4 в
солідарному порядку з іншою особою на
користь Банку 104 115 грн. 06 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 1 178 грн. 12 коп. судових
витрат.

20 серпня 2010 року державним
виконавцем винесено постанову про
приєднання виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-28, виданого 17 березня 2010 року,
до зведеного виконавчого провадження.

26 серпня 2011 року заступник
начальника відділу ДВС Мокряк О.Ю.,
діючи як державний виконавець,
здійснив опис і арешт належного ОСОБА_4
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та зазначив про
передачу його на реалізацію.

Зазначений будинок знаходився в
іпотеці Банку на підставі договору
іпотеки, укладеному між Банком та
ОСОБА_4 15 лютого 2007 року, й посвідченого
приватним нотаріусом Єланецького
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_9

21 травня 2013 року, після
визначення вартості житлового будинку
в сумі 122 930 грн., начальник
відділу ДВС звернувся із заявкою про
передачу цього будинку ПП
«Нива В.Ш.» на реалізацію з прилюдних
торгів в порядку ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження».

Прилюдні торги, призначені на 12
липня та 09 вересня 2013 року, визнано
такими, що не відбулися.

На пропозиції державного
виконавця про прийняття
нереалізованого майна в рахунок
погашення боргу, Банк жодних дій не
вчинив.

В зв'язку з чим, державним
виконавцем двічі проведена уцінка
нерухомого майна.

Так, після перших торгів вартість
нерухомого майна зменшена до
92 197 грн. 50 коп. (на 25 %), а після
других - до 61 465 грн., тобто всього на 50 %
від початкової ціни майна (а.с.120, 122).

Акт останньої переоцінки майна
від 23 вересня 2013 року направлено
відділом ДВС Єланецького РУЮ ПП "Нива -
В.Ш." для організації третіх прилюдних
торгів.

23 жовтня 2013 року ПП "Нива - В.Ш."
були призначені треті прилюдні торги,
які не були проведені, у зв'язку з
винесенням державним виконавцем
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 17 жовтня 2013 року.

Ухвалою Єланецького районного
суду Миколаївської області від 08
серпня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 03
лютого 2014 року, визнано неправомірними
дії заступника начальника відділу ДВС
Мокряка О.Ю. щодо звернення стягнення
на іпотечне майно та передачу на
реалізацію з прилюдних торгів
вказаного житлового будинку та
зобов'язано відділ ДВС зняти з
реалізації зазначене іпотечне майно.

В скарзі ОСОБА_4 посилався на те,
що державний виконавець в порушення
приписів п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22 вересня 2011 року, провів повторну
уцінку іпотечного майна та передав
його для організації третіх прилюдних
торгів, а також не отримав дозволу
органу опіки та піклування при
передачі на реалізацію цього майна,
право користування яким має його
неповнолітня дочка ОСОБА_10

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_4, суд першої інстанції, виходив з
того, що обмеження в зазначених
прикінцевих положеннях Закону не
встановлено для іпотечних договорів, а
житлові права неповнолітньої не
порушено, оскільки остання на час
передачі майна в іпотеку, в будинку не
проживала та не була зареєстрована.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна.

Відповідно до частини 5 ст. 62
Закону України "Про виконавче
провадження" в редакції, чинній на
момент вчинення виконавчих дій,
нереалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

Частиною 6 цієї статті Закону
передбачено, що у разі якщо в місячний
строк з дня проведення повторної
уцінки майно не реалізовано на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду.

При цьому, якщо стягувач у
п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання (частина 7 ст. 62 Закону
України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.1 ст. 54 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Згідно із п. 8 ст. 54 цього ж Закону
України "Про виконавче провадження" та
п.1.4 Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 02 листопада 1999 року №
745/4038, в редакції чинній на час
проведення таких дій ( далі - Тимчасове
положення), примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Тимчасовим положенням (пункти 4.8
та 4.9) передбачено проведення лише
перших та повторних прилюдних торгів,
проведення третіх прилюдних торгів
цим положенням не передбачено.

Якщо прилюдні торги не відбулися
двічі, то майно знімається з торгів,
про що спеціалізована організація в
триденний термін повідомляє
державного виконавця (п.7.3 Тимчасового
положення).

У такому разі державний
виконавець пропонує стягувачу
залишити це майно за собою.

Положення ст. 49 Закону України
"Про іпотеку" в редакції Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22 вересня 2011 року, яка діє з 16
жовтня 2011 року, щодо проведення третіх
прилюдних торгів, не поширюються на
кредитні договори, укладені до 16
жовтня 2011 року.

Як встановлено, реалізація
іпотечного майна здійснювалась по
договору іпотеки від 15 лютого 2007 року
для задоволення вимог
іпотекодержателя - стягувача,
укладеним в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Тому державний виконавець
неправомірно здійснив реалізацію
іпотечного майна з урахуванням
приписів частини 2 ст. 49 Закону України
"Про іпотеку" в редакції, що діяла з 16
жовтня 2011 року, якою передбачено
проведення третіх прилюдних торгів.

Отже, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції невірно застосував
норми матеріального права, зокрема,
пункт 2 Прикінцевих положень
зазначеного вище Закону, яким
встановлено, що дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності.

За таких обставин, ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали
апеляційною інстанцією про
задоволення вимог ОСОБА_4 щодо
визнання неправомірними дії
державного виконавця.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що державним
виконавцем не було порушено житлових
прав неповнолітньої особи при
реалізації іпотечного майна, оскільки
її право користування ним не доведено.

Вирішуючи вимоги скарги ОСОБА_4
про скасування судом акту переоцінки
від 23 вересня 2013 року, колегія суддів
виходить з наступного.

Положення ст. 83 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачають повноваження начальника
відділу ДВС визнати недійсними акти,
складені державним виконавцем, якщо
вони суперечать вимогам закону.

Отже, враховуючи положення ст. 387
ЦПК України, на начальника відділу ДВС
слід покласти обов'язок визнати
недійсним, складений державним
виконавцем акт переоцінки майна від 23
вересня 2013 року.

За такого, вирішення питання про
зняття з реалізації іпотечного майна є
недоцільним.

До того ж, як встановлено, ухвалою
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 08 серпня 2013
року, яка набрала законної сили, на
відділ ДВС вже був покладений обов'язок
зняти з реалізації зазначене іпотечне
майно.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Єланецького районного
суду Миколаївської області від 08
листопада 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_4 на дії заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Єланецького
районного управління юстиції
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
заступника начальника відділу
Державної виконавчої служби
Єланецького районного управління
юстиції Мокряка О.Ю. щодо проведення
повторної уцінки предмету іпотеки -
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, переданого ОСОБА_4 в
іпотеку ВАТ "Райффайзен банк Аваль", на
підставі договору іпотеки від 15 лютого
2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Єланецького районного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_9, зареєстрованого в
реєстрі за № 106 та передачі ПП "Нива
В.Ш." для призначення третіх прилюдних
торгів при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-28/10, виданого 17
березня 2010 року Єланецьким районним
судом Миколаївської області.

Зобов'язати начальника відділу
Державної виконавчої служби
Єланецького районного управління
юстиції визнати недійсним складений
заступником начальника відділу
Державної виконавчої служби
Єланецького районного управління
юстиції Мокряком О.Ю. акт переоцінки
майна від 23 вересня 2013 року щодо
переоцінки житлового будинку з
господарськими забудовами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині ухвалу суду
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: