АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22
Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 11 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на ухвалу
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 16 вересня 2014 року та
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від
імені ОСОБА_3, на рішення цього ж суду
від 16 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Віана ЛТД»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 про визнання договору іпотеки
недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом зазначаючи, що
29.12.2009 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк»
укладено договір іпотеки №
06-09/150-870/09/004-Г-Д01 за яким він надав в
іпотеку об'єкт нерухомості -
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 а також земельну
ділянку загальною площею 0,0681 га, на
якій розташоване вищезазначене
домоволодіння.

Даний договір іпотеки забезпечував
виконання основного зобов'язання, а
саме Генерального кредитного договору
про надання кредитних послуг №
870/09/004-ГД01 від 29.12.2008 року, укладеного
між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ Фірмою
«Віана ЛТД».

Посилаючись на відсутність основного
зобов'язання, яким забезпечувалася
іпотека, позивач, з підстав
передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК
України, ч. 4,5 ст. 3 Закону України „ Про
іпотеку", просив визнати оспорений
договір недійсним.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16 вересня 2014 року
задоволена заява ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, про забезпечення
позову. Зупинено виконавче провадження
ВП №34011978, відкрите постановою відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
підставі виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13
№1308, виданого 27.07.2012 року про звернення
стягнення на нерухоме майно - до
набрання рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 16.09.2014
року по цивільній справі № 667/4562/14-ц
законної сили.

Заборонено відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України здійснювати будь-які
виконавчі дії щодо реалізації
нерухомого майна ОСОБА_3 по виконавчому
провадженню ВП №34011978 - до набрання
рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16.09.2014 року по
цивільній справі № 667/4562/14-ц законної
сили.

Допущено ухвалу суду до негайного
виконання.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16 вересня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
незаконність та необгрунтоваість
вказаного рішення суду, що
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
просило ухвалу суду про забезпечення
позову скасувати, постановити нову,
якою відмовити позивачу у задоволенні
заяви про забезпечення позову,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість вказаної ухвали,
зокрема, на те, що постановивши
оскаржувану ухвалу, суд фактично
зупинив виконавче провадження, що є
порушенням норм чинного законодавства.

Письмові заперечення на апеляційні
скарги до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення та ухвали суду
у визначених законом межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ
«Укрсоцбанк» підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_2, яка діє від
імені ОСОБА_3, задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між
акціонерним комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») та ТОВ Фірма «Віана ЛТД»
укладено договір про надання
банківської гарантії платежу № 08-54 від
10.10.2008 року, на підставі якого позивач
виступив гарантом належного виконання
ТОВ Фірма «Віана ЛТД» зобов'язань перед
ЗТОВ «Джей Ті Інтернешнл Компані
Україна» (бенефіціар), за договором
купівлі-продажу №920-S/02 від 21.12.2001 року з
додатковими угодами до нього.

10.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_3 укладено договір поруки №
02-23-051/8/100/08-54/08-55-1637 з відповідними
додатковими угодами, за яким
поручитель зобов'язувався перед банком
солідарно відповідати за виконання ТОВ
Фірма «Віана ЛТД» зобов'язань за
вищезазначеним договором про надання
банківської гарантії платежу з
додатковими угодами, в тому числі
повернення суми гарантії, сплати
відсотків, комісій, винагороди, а також
можливих штрафних санкцій
/а.с.6-7,8,9,10,11,12/.

29.12.2009 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального
розвитку«Укрсоцбанк» та ТОВ Фірма
«Віана ЛТД» укладено Генеральний
договір про надання кредитних послуг
№870/09/004-ГД01, за яким кредитор надає
позичальнику грошові кошти в межах
загального ліміту, що встановлюється в
національній валюті в сумі 10 300 000 грн.,
а позичальник зобов'язується повертати
кредит у строки та на умовах,
визначених цим договором та
додатковими угодами до нього,
сплачувати проценти у розмірі, що
визначатиметься у додаткових угодах до
цього договору, але не більше 27 % річних
у гривні, а також сплачувати комісії у
розмірі та у порядку, визначеному
тарифами на кредитні послуги. надання
кредитних послуг за цим договором
здійснюється протягом періоду з 29.12.2009
р. по 28.12.2012 р. включно /а.с.63 -71/.

29.12.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
як майновими поручителями, укладено
іпотечний договір № 06-09/150-870/09/004-Г-Д01,
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_14, зареєстрованого в
реєстрі за № 8083 (зі змінами та
доповненнями, що оформлені договором
№1 про внесення змін до іпотечного
договору від 22.12.2010 року, що є
невід'ємною частиною цього іпотечного
договору), яким позивач надав в іпотеку
банку нерухоме майно - домоволодіння
НОМЕР_1 яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 а також земельну ділянку
загальною площею 0,0681 га, на якій
розташоване вищезазначене
домоволодіння /а.с.14/.

В цьому договорі зазначено, що
іпотекодавці є майновими поручителями
за зобов'язаннями ТОВ Фірма «Віана ЛТД»
за Генеральним договором про надання
кредитних послуг №870/09/004-ГД01 від 29.12.2008
року.

11.03.2012 року рішенням постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків задоволено позов
ПАТ «Укрсоцбанк» та вирішено стягнути
на користь банку з ТОВ Фірма «Віана
ЛТД», ОСОБА_3 та інших поручителів
солідарно заборгованість за договором
банківської гарантії №08-54 в сумі 3 976
429,48 грн. та третейській збір в сумі 25
500,00 грн.

27.07.2012 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 вчинено виконавчий
напис, зареєстрований за № 1308, про
звернення стягнення на предмети
іпотеки, що зазначені у іпотечному
договорі.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 28.05.2013 року,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 07 жовтня 2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк»,
третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 про визнання
виконавчого напису недійсним,
відмовлено.

Цими судовим рішеннями встановлено, що
29.12.2009 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» та ТОВ Фірма «Віана ЛТД»
укладено Генеральний договір про
надання кредитних послуг №870/09/004-ГД01.
Дата укладення іпотечного договору,
яка збігається з датою генерального
договору про надання кредитних послуг,
взаємопов'язаність нумерації обох
договорів, відсутність іншого
генерального договору про надання
кредитних послуг з датою укладення 29
грудня 2008 року та відсутність
заперечень боржника щодо заявленої до
стягнення кредитної заборгованості
свідчить на користь висновку про те, що
виконавчий напис вчинено на виконання
безспірного зобов'язання за дійсним
кредитним договором на підставі
іпотечного договору, укладеного в його
забезпечення, помилкове зазначення в
останньому договорі року укладення
кредитного договору такого висновку не
спростовує / а.с. 54-56,57/.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, є доведеним факт того, що
оспорений іпотечний договір укладався
саме з метою забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ Фірма «Віана ЛТД» за
Генеральним кредитним договором про
надання кредитних послуг №870/09/004-ГД01
від 29.12.2009 року.

Предметом даного спору є дійсність
укладеного між ОСОБА_3 та банком
договору іпотеки від 29.12.2009 року.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені ст.. 203 ЦК України. При цьому
відповідно до ст.. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно п.1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Загальні підстави визнання недійсними
угод і настання відповідних наслідків
встановлені ст.. 215,216 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 576 ЦК України
предметом застави може бути будь-яке
майно, що не може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Іпотека в силу ст. 575 ЦК України, є
окремим видом застави нерухомого
майна.

Згідно ч. 4,5 статті 3 Закону України " Про
іпотеку" іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

За правилами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи, що за обставинами справи в
межах наданих доказів встановлений
факт того, що оспорений іпотечний
договір укладався саме з метою
забезпечення виконання зобов'язань ТОВ
Фірма «Віана ЛТД»за Генеральним
кредитним договором про надання
кредитних послуг №870/09/004-ГД01 від 29.12.2009
року, та зважаючи на те, що вказівка в
іпотечному договорі на те, що даний
договір укладеться з метою
забезпечення виконання зобов'язань ТОВ
Фірма «Віана ЛТД» за Генеральним
кредитним договором про надання
кредитних послуг №870/09/004-ГД01 від 29.12.2008
року є технічною опискою нотаріуса,
допущення якої не впливає на
правовідносини, що виникли між
сторонами і не є підставою для визнання
іпотечного договору недійсним, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про безпідставність заявлених вимог і
вважає, що суд правильно відмовив у
задоволенні заявлених позивачем вимог.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив надані ними докази, яким дав
правильну оцінку, та постановив
законне й обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду, а вказані
в скарзі посилання на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права не підтверджені
належними доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинні бути зазначені причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в
п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006
року „Про судову практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
недопустимо забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судових
рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи, що суддею вжиті заходи
забезпечення позову, які не
передбачені ст.ст. 151-153 ЦПК України,
колегія суддів вважає, вважає за
необхідне оскаржувану ухвалу
скасувати і постановити нову, якою у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 312 ЦПК України,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16 вересня 2014 року
про забезпечення позову задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду
м. Херсона від 16 вересня 2014 року
скасувати і постановити нову, якою у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від
імені ОСОБА_3, на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 16 вересня 2014 року
відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: