Справа № 161/1275/14-ц Провадження №
22-ц/773/1768/14 Головуючий у 1 інстанції:
Олексюк А.В. Категорія: 39 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

представника відповідача садівничого
товариства - Літушко Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
ОСОБА_7, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8, служба у
справах дітей Луцької міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_6 про стягнення грошових
коштів та позовом ОСОБА_6 до
Промінської сільської ради,
Садівничого товариства "Промінь",
ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання права
забудовника та права власності на
будівельні споруди та фруктові дерева
в порядку спадкування за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_6 на рішення
Луцького міськрайонного суду 09 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його
батько - ОСОБА_9

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/3 частини квартири
по АДРЕСА_1 тому просив визнати за ним
право власності в порядку спадкування
на 1/9 її частки.

25.03.2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
грошових коштів, понесених на
лікування та поховання спадкодавця
ОСОБА_9

22.04.2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з
позовом до Промінської сільської ради,
Садівничого товариства «Промінь»,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання прав
забудовника, визнання права власності
на будівельні матеріали та на фруктові
дерева. Покликався на те, що його батько
ОСОБА_9 був членом садівничого
товариства «Промінь». На виділеній
йому земельній ділянці НОМЕР_1 збудував
двоповерховий будинок розміром 4.5 х 6 м
з господарськими спорудами Так як
будинок не прийнятий в експлуатацію,
просив визнати за ним права
забудовника на 1/3 частину цього
будинку, право власності на 1/3 частину
будівельних матеріалів та на 1/3 частину
фруктових дерев.

Зазначені позовні вимоги об'єднані в
одне провадження.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 09.10.2014 року первісний позов ОСОБА_6
задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/9
частки квартири АДРЕСА_1. Відмовлено в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
та позову ОСОБА_6 про визнання прав
забудовника, визнанні права власності
на майно в порядку спадкування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить скасувати рішення суду в
частині відмови у задоволенні його
позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про
визнання прав забудовника суд першої
інстанції виходив із недоведеності
позивачем заявлених позовних вимог та
права власності на будівельні
матеріали та фруктові дерева суд
першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог позивача.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам справи та
ґрунтується на законі.

Свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим 26 жовтня 1972 року
Луцьким міським відділом ЗАГСу
стверджується, що позивач ОСОБА_6 є
сином ОСОБА_9 (а.с. 129).

Також, ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_1, згідно з
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 12.11.1974 року, якій після одруження
присвоєне прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 49-50).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3 виданим 06 вересня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Луцького міського управління юстиції,
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 34).

На день смерті він перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 46).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК
України, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, та
дружина ОСОБА_3 є спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_9 (а.с. 129, 49-50, 46).

Кожен із спадкоємців в установлений
законом строк звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавцем ОСОБА_9 на виділеній йому
земельній ділянці під НОМЕР_1 в
садівничому товаристві «Промінь»
побудовано цегляний двохповерховий
будинок розміром 4.5м х 6 м, сарай
розміром 4м х 2.5 метра, дровітня, підвал,
душова з надвірними будівлями (а.с. 133).

Відповідач ОСОБА_3 в суді апеляційної
інстанції ствердила, що цей будинок з
надвірними спорудами - сараєм,
дровітнею, підвалом, душовою кабіною
будувався ними в період їх перебування
в шлюбі самочинно, без належних
дозволів та виготовлення відповідної
документації.

Збудовані об'єкти нерухомості не були
прийняті в експлуатацію.

Відповідно до ст. до ст. 1216 ЦК
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

В позовній заяві позивач ставить
питання про визнання за ним прав
забудовника на вказані об'єкти
будівництва. Однак, виходячи з положень
вказаної статті, в порядку спадкування
можуть перейти ті права, які належали
спадкодавцю.

При розгляді даної справи встановлено,
що вимоги закону при будівництві
спадкодавцем дотримані не були,
оскільки таке здійснювалось незаконно,
без належних дозволів, тобто прав
забудовника спадкодавець ОСОБА_9 не
набув. Лише якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.У зв»язку з незаконністю
будівництва спадкодавець не набув прав
забудовника, відтак, вимоги ОСОБА_6 в
цій частині є безпідставними, про що
вірно суд вказав у своєму рішенні.

Вирішуючи позовні вимоги в
частині визнання права власності на
будівельні матеріали та фруктові
насадження суд дійшов помилкового
висновку про недоведеність таких
позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК України до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Отже, до прийняття об'єкта
новоствореного нерухомого майна до
експлуатації та його державної
реєстрації право власності на цей
об'єкт не виникає.

До виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання та інше майно, що було
використано в процесі будівництва (ч. 3
ст. 331 ЦК України).

Відповідачі не заперчували тієї
обставини, що на земельній ділянці
НОМЕР_1 в садівничому товаристві
«Промінь» Луцького району ОСОБА_9 в
період шлюбу самочинно побудовано
вказані вище об'єкти будівництва.

Тому, в силу положень ч. І ст. 61 ЦПК
України доведеною є та обставина, що
будівельні матеріали придбавались в
період шлюбу, тому на день своєї смерті
ОСОБА_9 був власником ? частини
будівельних матеріалів, які
використовувались для будівництва
будинку, сараю, дровітні, душової.

Таким чином, ОСОБА_6, як один із трьох
спадкоємців, успадкував 1/9 частину
будівельних матеріалів, використаних
під час будівництва та у зв'язку з
невизнанням такого права
відповідачами, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК
України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України підставно
вимагає визнання за ним права
власності.

З мотивувальної частини оскарженого
рішення суду слідує, що суд відмовив у
визнанні права власності на будівельні
матеріали та фруктові дерева у зв'язку
з відсутністю доказів про сплату
ОСОБА_9 пайових внесків, доказів щодо
ступеня готовності будинку та доказів
про наявність фруктових насаджень на
земельній ділянці. Такі висновки суду є
неправильними і суперечать матеріалам
справи.

Зокрема, зі змісту позовної заяви та
пояснень представника в судовому
засіданні вбачається, що позивач не
заявляв будь-яких вимог щодо будинку як
об'єкта, не вимагає виділення йому в
натурі будівельних матеріалів, та у
зв'язку з особливістю майна - фруктових
насаджень, а просить лише визнати за
ним право власності на ідеальну їх
частку, що в подальшому надасть йому
права вимагати компенсації їх
вартості, тому відсутність переліку
таких матеріалів з врахуванням того, що
на даний час вони існують у вигляді
самочинно збудованих об'єктів
будівництва не може бути підставою для
відмови у захисті порушеного права
ОСОБА_6 на спадкування. В матеріалах
цивільної справи на (а.с. 133) міститься
довідка садівничого товариства від
28.01.2014 року, якою стверджується про
наявність на ділянці фруктових дерев -
сливи- 6 шт., вишні- 2 шт., виноград.
Аналогічну довідку видало товариство
08.12.2014 року, яка досліджена судом
апеляційної інстанції в даному
судовому засіданні.

Також, з положень розділу ІІІ Статуту
садівничого товариства «Промінь»
Луцького району, пояснень представника
товариства в суді апеляційної
інстанції вбачається, що в товаристві
не передбачалося і не встановлювалось
пайових внесків для його членів,
відтак, товариство не набувало
будь-яких прав на майно, будівлі,
споруди, що знаходяться на садових
земельних ділянках, оскільки вони
будувались за особисті кошти кожного
із членів товариства.

Передбачені Статутом членські внески
спадкодавець сплачував (а.с. 133), хоча ці
внески ніяким чином не впливають на
права спадкоємців щодо спадкового
майна.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
в разі його порушення, невизнання або
оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст.
3 ЦПК України). У зв'язку із цим позов
ОСОБА_6 в частині вимог про визнання
права власності на будівельні
матеріали та фруктові насадження
підлягає до часткового задоволення, а
саме, за ним слід визнати право
власності на 1/9 ідеальну частину
вказаного спадкового майна, оскільки
спадкодавець, як один із подружжя, був
власником ? його частини, спадщину
прийняли троє спадкоємців.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 09 жовтня 2014 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання права власності на 1/3 частину
будівельних матеріалів та 1/3 частину
фруктових дерев скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
на 1/9 ідеальну частину будівельних
матеріалів, використаних при
будівництві цегляного двохповерхового
будинку розміром 4х6 м, з надвірними
будівлями, сараєм розміром 4х2.5 м,
дровітнею, підвалом, душовою та на 1/9
ідеальну частину фруктових дерев, що
знаходяться на ділянці НОМЕР_1 в
садівничому товаристві «Промінь»
Луцького району Волинської області.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
часу набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді