Справа № 357/2243/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біла Церква

позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ордера
недійсним, визнання рішення
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради від 21.01.2014р. № 18 в частині
видачі ордера на квартиру НОМЕР_2 в
житловому будинку АДРЕСА_1 незаконним
та його скасування, виселення без
надання іншого житлового приміщення та
визнання права користування житловим
приміщенням;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надав до суду
позовну заяву до Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради , ОСОБА_3
про визнання ордера недійсним,
визнання права користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, в м.
Білій Церкві, мотивуючи тим, що його
сім»я в складі шести осіб
зареєстровані та проживають у квартирі
НОМЕР_1 цього ж будинку, яка складається
з двох жилих кімнат житловою площею
34,61кв.м., загальною площею 41,52кв.м. В 1991
році квартира НОМЕР_2 , яка складається
з 1-ї житлової кімнати площею 17,49кв.м. в
їх будинку звільнилася та з метою
покращення житлових умов сім»ї
позивача, підприємство
«Білоцерківсільмаш» звернулося з
листом до Білоцерківського
міськвиконкому про виділення квартири
НОМЕР_2 сім»ї в складі 3-х осіб, до
складу якої входив і позивач, але так як
житловий будинок підлягав знесенню,
тому рішенням від 26.03.1992р. під номером
№1-12-241 сім»ї позивача було дозволено
заселення у квартиру НОМЕР_2 без
прописки, але було відкрито особовий
рахунок. Сім»я позивача заселилася у
спірну квартиру, зробила ремонт
житлового приміщення та постійно
проживає в зазначеній квартирі
протягом 23-х років та проводить оплату
житлово - комунальних послуг.
Посилаючись на те, що особовий рахунок
на квартиру НОМЕР_2 був відкритий у ЖЕК-2
м. Біла Церква на ім.»я позивача, тому
підстав для звернення з заявою до
Білоцерківського міськвиконкому з
заявою про постановлення на квартирний
облік не було необхідності, оскільки
поліпшення житлових умов відбулося. Не
зважаючи на це, а також на те, що
квартира НОМЕР_2 в житловому будинку
АДРЕСА_1 не була вільною, а також на те,
що рішенням Білоцерківського
міськвиконкому від 26.10.1987року № 409 про
затвердження актів обстеження
житлових будинків та квартир з метою
встановлення їх відповідності
санітарним та технічним вимогам та
визнання їх придатними для проживання,
житловий будинок по зазначеній адресі
був визнаний за технічним станом таким,
що відноситься до категорії ветхих, не
підлягаючих капітальному ремонту,
відповідачем Виконавчим комітетом
Білоцерківської міської ради 21.01.2014р.
було видано ордер № 001448 на ім.»я ОСОБА_3
на заселення її сім»ї в складі двох
осіб у квартиру АДРЕСА_1. Вважаючи
порушеними свої права на користування
житловою площею у спірній квартирі,
просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні
представник позивача за договором
позовні вимоги неодноразово уточнював,
збільшив позовні вимоги вимогами до
відповідача про визнання рішення
виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради №411 від 21.01.2014 р. в частині
видачі ордера ОСОБА_3 та виселення
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Представник відповідача
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради за довіреністю позов не
визнав в повному обсязі, надав письмові
заперечення проти позову, згідно з
якими рішення виконавчого комітету від
26.03.1992р. за № 1-12-241, на підставі якого
здійснено вселення сім»ї позивача до
квартири АДРЕСА_2 не приймалося, тобто
вселення позивача до спірної квартири
відбулося з порушенням ст.58 ЖК України
та п.69 Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984р. №470 (зі
змінами)- без видачі ордера на вселення.
За даними КП Білоцерківської міської
ради ЖЕК-6 житлове приміщення у спірній
квартирі, на час видачі ордера ОСОБА_3,
було вільним. ОСОБА_3 перебувала на
квартирному обліку при міськвиконкомі,
а позивач навпаки, з заявою про
постановлення його на квартирний облік
до міськвиконкому не звертався. З
врахуванням наведеного, а також
відсутності правових підстав для
задоволення позову, просили суд
відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 у
судовому засіданні 24.11.2014р. та її
представник позов не визнали в повному
обсязі, послалися на те, що
відповідачка вселилася до квартири
НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_1 на
законних підставах, її син ОСОБА_4 також
потребував поліпшення житлових умов
та за її заявою включений до складу її
ім.»ї, має розлади здоров»я пов»язані з
переломом шийки лівої стегнової кістки
зі зміщенням уламків.

Відповідач ОСОБА_4 в
судове засідання не з»явився, хоч про
час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутністю, а його представник
за договором позов не визнав повністю.

Заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача Виконкому Білоцерківської
міської ради, відповідачки ОСОБА_3 та її
представника, яка одночасно була
представником ОСОБА_4, заслухавши
покази свідків, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позов до
задоволення не підлягає.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 в м. Білій Церкві перебуває на
балансі КП Білоцерківської міської
ради ЖЕК-6 , який є правонаступником
ліквідованого ЖЕК-2 та відповідно до
рішення виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради №152 від
20.04.1993р. змінено номер житлового
будинку по АДРЕСА_1 на номер №29, а
відповідно до рішення
міськвиконкому№295 від 21.08.1992р. змінено
назву АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1

Також в судовому засіданні
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3, яка
складається з двох жилих кімнат,
житловою площею 34,61кв.м. на першому
поверсі одноповерхового житлового
будинку зареєстровано сім»ю позивача
ОСОБА_1 в складі ОСОБА_7 - мати позивача,
ОСОБА_8 - син, ОСОБА_9 - дочка, онуки
ОСОБА_7 та ОСОБА_1 При цьому, згідно з
довідкою форма №3 від 24.01.2014р. виданої
ЖЕК-6 позивач та його мати
зареєстровані у цій квартирі з 1977р. Як
вбачається з копії листа директора та
голови профспілки в/о
«Білоцерківсільмаш» від 30.09.1991р. № 4416
дійсно адміністрація підприємства, де
працювали ОСОБА_10 , ОСОБА_7, клопотала
перед Білоцерківським міськвиконкомом
про надання квартири НОМЕР_2 в будинку,
де вони проживали, на сім»ю ОСОБА_1 в
складі 3-х осіб., у зв»язку зі
звільненням цієї квартири .

Представник позивача послався
на те, що за вказаним клопотанням було
прийнято рішення міськвиконкому від
26.03.1992р. за № 1-12-241 про вселення позивача
до квартири НОМЕР_2, але як повідомив
представник відповідача, такого
рішення виконавчим комітетом не
приймалося, інших доказів суду не
надано ( а.с. 35).

Також, судом враховано і те, що
дійсно житловий будинок по АДРЕСА_1 був
обстежений комісією з питання його
технічного стану та було затверджено
акт обстеження від 26.10.1987р., згідно з
рішенням виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради від
26.10.1987р. №409 стан одноповерхового,
дев»яти квартирного житлового будинку,
побудови 1920р., який перебував на обліку
ЖЕК-2 був визнаний ветхім, не
підлягаючим капітальному ремонту.

Представник відповідача
послалася на те, що відповідно до
Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР , затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984р. №470 (зі змінами)
п. 54 передбачено в окремих випадках на
прохання громадян, що перебувають на
квартирному обліку (в першу чергу
тих, у яких настала черговість на
одержання жилих приміщень), та
громадян, що

користуються правом позачергового
одержання жилих приміщень, у порядку
тимчасового поліпшення житлових умов
їм може бути надане жиле приміщення,
яке не відповідає вимогам,
передбаченим пунктом 51 і абзацом
першим пункту 52 цих Правил, або за
розміром менше від рівня середньої
забезпеченості громадян жилою площею в
даному населеному пункті зі
збереженням відповідно права
перебування на

обліку та в списках першочерговиків чи
в списку позачерговиків.

З матеріалів справи квартирного обліку
Виконкому Білоцерківської міської
ради, яка була оглянута в оригіналі в
судовому засіданні ( копії приєднані на
аркушах справи 77-88; 123-133) вбачається,
що відповідачка ОСОБА_3 перебувала на
квартирному обліку при міськвиконкомі
з 20.06.1989р. згідно з витягом з рішення
№201.

З 2011р. відповідачка ОСОБА_3 проживала в
гуртожитку АДРЕСА_4, згідно рішення
виконавчого комітету від 14.06.2011р. № 270 ,
але на цей час відповідачка знята з
реєстрації за вказаною адресою з
17.01.2014р.( згідно відмітки у паспорті).

Відповідач ОСОБА_4 знятий з реєстрації
АДРЕСА_5 м. Біла Церква на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 17.04.2012р. №
1003/4855/2012, 2/1003/1739/2012.

Дійсно на підставі рішення
виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради від21.01.2014р. №18 було видано
ордер на квартиру НОМЕР_2 житловою
площею 17,4 кв.м. по АДРЕСА_1 м. Біла Церква
на сім»ю ОСОБА_3 в складі 2-х осіб, а
згідно з повідомленням міськвиконкому
від 02.12.2014р. № 4115/1-13 ОСОБА_3 продовжує
перебувати на квартирному обліку у
виконавчому комітеті Білоцерківської
міської ради, як потребуюча поліпшення
житлових умов з 20.06.1989р.( а.с.161).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4
дійсно потребували поліпшення
житлових умов, перебували на
квартирному обліку у виконавчому
комітеті з 1989р. та їм було надано ордер
на вселення до спірної квартири
АДРЕСА_1 згідно з рішенням виконавчого
комітету від 21.01.2014р. № 18, без зняття з
квартобліку, з підстав п. 54 Правил.

Крім цього, не знайшло підтвердження в
судовому засіданні твердження
представника позивача щодо
правомірності вселення ОСОБА_1 у спірну
квартиру, як він зазначив в 1991р.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що на квартирному обліку
ні ОСОБА_1, ні члени його сім»ї не
перебували, хоч в рішенні виконавчого
комітету від 26.10.1987р. № 409 було
передбачено відділу квартобліку та
розподілу житла виконкому вирішити
питання про постановку на квартоблік
мешканців, які проживають у ветхих
будинках та квартирах, що не підлягають
капітальному ремонту.

Згідно з показами свідків
позивача ОСОБА_11, вона знала сім»ю
ОСОБА_7 - мати позивача, яка на цей час
померла, їй відомо, що квартира
надавалася на сім»ю ОСОБА_7 як
розширення, але чи був виданий ордер на
вселення їй не відомо.

Аналогічні покази надані свідком
ОСОБА_12, яка показала, що в кімнаті
НОМЕР_2 раніше проживав брат позивача,
який помер, а після цього там став
проживати позивач ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЖК України -
громадяни беруться на облік
потребуючих поліпшення житлових умов -
за місцем проживання - виконавчим
комітетом районної, міської ради.
Відповідно до вимог ст.42 цього Кодексу
жилі приміщення надаються тільки
громадянам, які перебувають на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов,
крім випадків передбачених
законодавством. З поетажного плану
житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається,
що квартира НОМЕР_2 е ізольованим
приміщенням, не межує з квартирою
НОМЕР_1, 9, а тому правила ст.54 ЖК (
надання наймачеві суміжного
приміщення, неізольованого жилого
приміщення, яке звільнилося) в даному
випадку не можуть застосовуватися.
Також, згідно з ст. 58 ЖК - на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської ради видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Ордер може бути виданий
лише на вільне жиле приміщення.

В даному випадку, відповідачка
ОСОБА_3 послалася на те, що вона
отримавши ордер на вселення на
законних підставах вселилася до
спірного жилого приміщення, у неї
відсутнє інше жиле приміщення, яке б
належало їй на праві власності чи на
праві користування, відомості які були
підставою для видачі ордеру не містять
неправдивої інформації.

Позовні вимоги про визнання
недійсним ордера представник позивача
обґрунтував порушенням прав інших
громадян на зазначене в ордері жиле
приміщення, але при цьому жодного
належного доказу порушення права
ОСОБА_1 на користування саме квартирою
АДРЕСА_1 не надав, виходячи з того, що це
жиле приміщення ним зайнято
самовільно, за відсутності рішення
органу виконавчої влади та ордера на
вселення.

Відповідно до ст.59 ЖК
України ордер на жиле приміщення може
бути визнано недійсним у судовому
порядку у випадках подання громадянами
не відповідаючи дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень.

Позивачем підставою визнання ордеру
недійсним заявлено - порушення права
позивача на користування спірною
квартирою, що на думку суду, повністю
спростовано дослідженими доказами по
справі.

За відсутності законних
підстав для задоволення позовних вимог
про визнання рішення виконавчого
комітету не законним, виданого ним
ордеру на заселення відповідачки до
спірної квартири - недійсним, а тому
відсутні правові підстави для
задоволення решти позовних вимог щодо
виселення відповідачів зі спірної
квартири та визнання за позивачем
права користування спірною квартирою.

Суд враховує і те, що сам по
собі факт сплати житлово - комунальних
послуг та користування квартирою без
надання її у користування у спосіб
передбачений законодавством та
тривалість не законного користування
не породжують права громадянина на
житлове приміщення.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215,218, 223 ЦПК
України, ст. ст. 39,42, 58,59 ЖК України,
Правилами обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР , затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984р. №470 (зі
змінами), суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання ордера недійсним, визнання
рішення Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради від
21.01.2014р. № 18 в частині видачі ордера на
квартиру НОМЕР_2 в житловому будинку
АДРЕСА_1 незаконним та його скасування,
виселення без надання іншого житлового
приміщення та визнання права
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова