У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі:

Головуючого
судді: Демянчук С.В.

суддів:
Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря
судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 26 червня
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства "БМ Банк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
26 червня 2014 року позов ПАТ "БМ Банк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ "БМ
Банк" заборгованість по кредитному
договору в сумі 28 476 грн. 96 коп., витрати
по сплаті судового збору в сумі 284 грн. 76
коп., а всього 28 761 грн. 43 коп..

Не погодившись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим, неповно
та невірно встановлені обставини, які
мають значення для справи, внаслідок
неправильного дослідження доказів та
їх оцінки ухвалене з істотним
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції як на
підставу для стягнення коштів
посилався на договір від 07 вересня 2012
року № 314683-IS на відкриття та
обслуговування карткового рахунку.
Проте ні до позову, ні до матеріалів
справи позивач не надав доказів факту
отримання коштів на виконання договору
№ 314683-IS від 07 вересня 2012 року.
Відповідач заперечує факт отримання

коштів.

Зазначає, що із розрахунку
заборгованості станом на 11 квітня 2014
року вбачається, що відповідачу
передбачено вид відповідальності
«розрахунок

________________________________________________________________________
___________________

Провадження № 22ц-787/2232/2014
Головуючий у суді 1 інстанції:
Головчак М.М.

Доповідач : Демянчук С.В.

штрафних процентів» за прострочений
кредит станом на 11 квітня 2014 року, однак
такий вид відповідальності Договором
не передбачено.

Крім того вказує, що із розрахунку
штрафних санкцій в сумі 2079,70 грн.
вбачається, що прострочені проценти за
користування кредитом застосовані до
відповідача поза межами річного
строку.

Просить скасувати заочне рішення суду
першої інстанції від 26 червня 2014 року
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1, підтримавши апеляційну скаргу
повністю, надав пояснення в межах її
доводів.

Представник ПАТ "БМ Банк", заперечуючи
проти задоволення апеляційної скарги,
покликався на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходить з того, що в
порушення вимог чинного законодавства
та умов договору, взяті на себе за
кредитним договором зобов'язання
відповідач не виконав, на час розгляду
справи в добровільному порядку наявний
борг за кредитним договором не погасив.

На підтвердження таких висновків в
рішенні наведені відповідні мотиви та
докази з якими погоджується
апеляційний суд, оскільки такі
висновки суду ґрунтуються на вимогах
закону та відповідають обставинам
справи.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 07 вересня 2012 року
між ПАТ "БМ Банк" та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 314683-IS на
відкриття та обслуговування
карткового рахунку.

Згідно умов кредитного договору Банк
надав ОСОБА_1 20 000 грн. шляхом
перерахування на платіжну картку
терміном користування до 06 вересня 2014
року.

Відповідно до умов договору
відповідач, як держатель кредитної
картки, зобов"язаний був щомісяця
здійснювати погашення в повному обсязі
отриманих по кредиту коштів за
попередній місяць, здійснювати
погашення заборгованості за
овердрафтом, сплачувати проценти та
пеню за попередній звітний період у
разі порушення строків сплати
заборгованості.

З наявного у справі розрахунку суми
заборгованості видно, що умови
договору належним чином не
виконувались, погашення
заборгованості проводилось
відповідачем з порушенням строків (а.с.
10).

Згідно п. 2.4.1 Договору не пізніше ніж
через 15 календарних днів після
закінчення кожного календарного
місяця протягом строку дії кредитного
ліміту клієнт зобов"язаний повернути 5%
процентів від заборгованості за
основним боргом на кінець
розрахункового періоду та сплатити всі
нараховані за розрахунковий період
проценти за користування кредитними
коштами.

Вбачається, та дані обставини не є
спростованими апелянтом, останній
вносив кошти по спірному кредитному
договорі до 23 січня 2013 року.

Таким чином, позовні вимоги та висновки
суду про їх задоволення повністю
узгоджуються з положеннями чинного
законодавства та встановленим
обставинам в справі.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов"язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 1054 цього ж Кодексу за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та проценти.

У зв"язку з порушенням відповідачем
строків виконання умов договору
сплачені ним кошти направлялись
кредитодавцем відповідно до ст. 534 ЦК
України та п. 2.7 договору в порядку
черговості.

В порушення вимог чинного
законодавства та умов договору, взяті
на себе за кредитним договором
зобов'язання відповідач не виконав, на
час розгляду справи в добровільному
порядку наявний борг за кредитним
договором не погасив, відсутність
своєї вини у невиконанні зобов'язання
не довів.

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором виникла
заборгованість, яка становила 28 476 грн.
96 коп., яка складається: 11 968 грн. 80 коп. -
строкова заборгованість за кредитом,
8021 грн. 28 коп. - прострочена
заборгованість, 3772 грн. 11 коп. -
прострочені проценти,2079 грн. 70 коп. -
штрафні проценти,535 грн. 07 коп. -
строкові проценти,210 грн. 00 коп. -
комісія за несвоєчасну оплату більше 7
днів, 1800 грн. 00 коп. - комісія за
несвоєчасну оплату більше 30 днів.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків (ст. 611 ЦК
України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

З урахуванням вірно встановлених
фактичних даних, судова колегія вважає
оскаржуване рішення суду правильним по
суті та ухваленим з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до норм процесуального
права передбачається, що обставини
цивільних справ з'ясовуються судом на
засадах змагальності; в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Щодо обов'язку
доказування і подання доказів, то кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких належних та,
заслуговуючих на увагу доказів, які б
спростовували висновки суду, ОСОБА_1
суду не надав.

Належними і допустимими доказами в
передбаченому законом порядку, в
апеляційному суді представник ОСОБА_1
висновки суду не спростував.

Доводи відповідача про те, що він не
отримував кошти, спростовуються
оглянутою в апеляційному суді
оригіналом розписки про отримання
ОСОБА_1 платіжної картки 09.2012 року, та
як встановлено, проводив по ній платежі
з 03 грудня 2012 року по 21січня 2013 року /а.с.
10/. На пропозицію апеляційного суду
представнику відповідача про
спростування обставин сплати
відповідачем коштів по спірному
договору, останній зазначив про їх
відсутність. Таким чином, оплата
платежів по договору свідчить про його
виконання позичальником , а , отже і про
підтвердження його укладення.

Таким чином, покликання відповідача в
апеляційній скарзі про неотримання
коштів по договору, спростовуються
встановленими обставинами про
отримання платіжної картки,
відомостями /витягами/ по руху коштів
на картці, та сплатою коштів на
погашення боргу.

Не погоджується колегія суддів і з
доводами апелянта про
необґрунтованість відповідальності
щодо розрахунку штрафних процентів,
оскільки зі спірного договору
вбачається, що відповідно до п. 2.4.4 та п.
4 щодо переліку видів відповідальності.

Поскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, та,
враховуючи, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір, правильно встановив
дійсні обставини справи, з'ясував
характер взаємовідносин сторін,
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
та зважаючи, що не може бути скасоване
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 26 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:
С.В. Демянчук

Судді :
С.П. Ковалевич

А.М. Шеремет