АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/917/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Шевченко
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарях - Мурга М.В., Пилипчук
В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 02 грудня 2013 року в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
кредитного договору недійсним та
застосування наслідків його
недійсності, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 02 грудня 2013 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 168 915,91 грн.
заборгованості за кредитом, 25 949,88 грн.
заборгованості по сплаті відсотків,
8114,38 грн. пеню за прострочення сплати
кредиту та 22 710,01 грн. штрафу за
порушення умов кредитного договору, а
також 2 256,90 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про визнання кредитного договору
недійсним та застосування наслідків
його недійсності відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_3 звернулась до суду з
апеляційною скаргою, в якій просила
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 02 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
про відмову в задоволенні позову
Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, а позовні вимоги
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про визнання кредитного договору
недійсним та застосування наслідків
його недійсності задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що при ухваленні рішення
судом 1-ї інстанції не взято до уваги, що
під час укладання оспорюваного
кредитного договору ОСОБА_3 було
введено в оману працівником Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» щодо предмету кредитного
договору, адже сума кредитного
договору повинна складати 124 020 грн., а
не 137 800 грн. Вказує на те, що якби вона
знала, що сума кредиту по факту буде на
10% більша, то ніколи б не підписала
оскаржуваний кредитний договір,
оскільки такі умови є невигідними для
неї. Вона надала суду 1-ї інстанції
докази, які підтверджують факт
введення її в оману, проте судом було
залишено їх поза увагою. Крім того,
вважає наданий банком розрахунок
заборгованості по кредиту
необґрунтованим, оскільки за
підрахунками ОСОБА_3 її заборгованість
перед банком становить 13 923,21 доларів
США, а не 21 132,98 доларів США.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4 повністю
підтримали доводи своєї апеляційної
скарги та просили її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
Хмиров Едуард Олександрович проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилалась на те, що вони є
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09 червня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3
було укладено договір «Автопакет»
№11/МК/АП/74/2008-840,відповідно до якого,
банк надає позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в сумі 28 412,37 доларів США
зі сплатою 14,9% річних і погашенням
згідно умов вказаного договору. Кредит
був отриманий на придбання автомобіля
Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_1.

Правонаступником Відкритого
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» є Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра».

12 квітня 2013 року Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
на адресу ОСОБА_3 було надіслано
досудову вимогу про погашення
заборгованості за договором
№11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008 року.

Оскільки ОСОБА_3 свої обов'язки за
договором №11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня
2008 рокуналежним чином не виконує, що
призвело до виникнення заборгованості,
то Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулося
до суду з позовом про стягнення
заборгованості по договору в судовому
порядку.

Під час розгляду вказаної справи
Голосіївським районним судом м. Києва
ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору недійсним та застосування
наслідків його недійсності.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» та стягуючи
з ОСОБА_3 на користь банку 168 915,91 грн.
заборгованості за кредитом, 25 949,88 грн.
заборгованості по сплаті відсотків,
8114,38 грн. пені за прострочення сплати
кредиту та 22 710,01 грн. штрафу за
порушення умов кредитного договору,
суд 1-ї інстанції виходив з того, що
позовні вимоги підтверджені належними
та допустимими доказами, а тому наявні
всі правові підстави для їх
задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
на в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Пунктом 2.2.3 договору №11/МК/АП/74/2008-840 від
09 червня 2008 року встановлено, що
позичальник вносить чергові
мінімальні платежі в розмірі 553 доларів
США щомісячно до 18 числа поточного
місяця, а банк здійснює списання з
поточного рахунку на рахунок погашення
заборгованості до 20 числа поточного
місяця. У випадку коли позичальник до 18
числа поточного місяця не вніс
(повністю або частково) суми мінімально
необхідних платежів, внаслідок чого
станом на 20 число поточного місяця не
була погашена поточна заборгованість
позичальника, банк, починаючи з 21 числа
поточного місяця, застосовує до
позичальника штрафні санкції
встановлені договором.

ОСОБА_3 свої обов'язки за договором
№11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008 року
належним чином не виконувала, що
призвело до виникнення заборгованості
по договору.

Станом на 07 березня 2013 року
заборгованість за договором
№11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008 року
становить: за основним боргом в сумі 21
132,98 доларів США, що за курсом НБУ
становить 168 915,91 грн.; по нарахованим
відсоткам за користування кредитом в
сумі 3 246,58 доларів США, що за курсом НБУ
становить 25949,88 грн.; по пені за
прострочення сплати кредиту в сумі 1
015,19 доларів США, що за курсом НБУ
становить 8114,38 грн.; по штрафним
санкціям за порушення умов кредитного
договору 2841,24 доларів США, що за курсом
НБУ становить 22 710,01 грн.

Вказану заборгованість на вимогу банку
відповідач не погашає, а тому, колегія
суддів вважає, що суд 1-ї інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
168 915,91 грн. заборгованості за кредитом,
25 949,88 грн. заборгованості по сплаті
відсотків, 8114,38 грн. пеню за
прострочення сплати кредиту та 22 710,01
грн. штрафу за порушення умов
кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що
наданий банком розрахунок
заборгованості по кредиту є
необґрунтованим, не заслуговують на
увагу, оскільки належних та допустимих
доказів на підтвердження вказаних
доводів відповідач суду не надав і в
чому саме неправильність розрахунку
пояснити не зміг.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду 1-ї
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованість за договором
№11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008 року є
законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій
частині відсутні.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
зустрічних позовних вимог до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
кредитного договору недійсним та
застосування наслідків його
недійсності, суд 1-ї інстанції виходив з
того, що належних та допустимих доказів
введення відповідачем позивача в оману
під час підписання оскаржуваного
договору суду не надано, а тому правові
підстави для визнання недійсним
договору №11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008
року відсутні.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
на в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, відповідно до вимог ст.. 230 ЦК
України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення ( частина перша статті 229 ЦК
України) такий правочин визнається
судом недійсним.

У силу 6 ЦК України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ст. 627 ЦК
України).

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частинами 1,2 статті 638 ЦК України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

З договору №11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня
2008 року вбачається, що він підписаний
сторонами без будь-яких застережень та
зауважень, що свідчить про вільне
волевиявлення сторін при його
укладанні. Належних та допустимих
доказів того, що Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
та/або ОСОБА_3 в момент підписання
даного договору було недодержано
вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 ЦК України та що ОСОБА_3 була введена
банком в оману, матеріали справи не
містять.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Договір про надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один із
оригіналів якого передається
споживачеві. Споживач не зобов'язаний
сплачувати кредитодавцеві будь-які
збори, відсотки або інші вартісні
елементи кредиту, що не були зазначені
в договорі.

Як вбачається зі змісту оспорюваного
кредитного договору, у ньому
передбачено всі істотні умови для
такого виду договору, відповідно до
вимог чинного на той час законодавства
та інших нормативно-правових актів.
Укладаючи кредитний договір сторони
дійшли згоди щодо укладання договору
на зазначених у ньому умовах, а відтак,
з власної ініціативи на момент
отримання коштів сторони визначили для
себе правила подальшої поведінки.

Доказів того, що під час підписання
оспорюваного кредитного договору
ОСОБА_3 була обмежена у праві вибору
кредитної установи та умов
кредитування або наявні інші умови, які
є несправедливими, матеріали справи не
містять.

Вся необхідна інформація про умови
отримання кредиту, а саме: про умови
надання споживчого кредиту, про
визначення сукупної вартості
споживчого кредиту та його реальної
процентної ставки тощо, яка передує
укладенню договору, була надана
позичальнику, що підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, матеріали справи не містять
жодного доказу того, що позивач під час
підписання договору звертався до банку
з приводу роз'яснення йому положень
договору, які були йому незрозумілі або
за додатковою інформацією щодо умов
кредитування.

Позивач також не скористався своїм
правом, передбаченим п.6 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
щодо можливості відкликання згоди на
укладення кредитного договору
протягом 14 календарних днів з моменту
отримання примірника укладеного
договору з доданим до нього графіком
погашення платежів без пояснення
причин.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого та законного
висновку про те, що підстав для
визнання недійсним
договору№11/МК/АП/74/2008-840 від 09 червня 2008
року немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3 було
введено в оману щодо предмету
кредитного договору, колегія суддів
вважає необґрунтованими, з огляду на
таке.

Відповідно до роз'яснень п.20 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06 листопада 2009 року №9,
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. Ознакою обману є умисел у
діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину немає істотного значення.

ОСОБА_3 ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції на надано жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності факту обману
зі сторони Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра».

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене судом з
порушенням норм матеріального права,
при неповному з'ясуванні обставини, що
мають значення для справи, а викладені
в рішенні висновки не відповідають
обставинам справи, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки суд
повно та об'єктивно встановив дійсні
обставини справи, дослідив надані
сторонами докази, дав їм вірну правову
оцінку та ухвалив рішення у
відповідності з вимогами
матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому правові підстави для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом
стягнуті з відповідача на користь
позивача у відповідності з вимогами
ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 02 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: