Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №272/1038/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Ковальській Я.В.,

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Андрушівського районного
суду від 21 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення додаткових витрат на
утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року позивачка ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом. Просила
стягнути з відповідача 18928 грн.
понесених нею додаткових витрат на
утримання малолітнього сина,
пов"язаних з його хворобою. При цьому
посилалася на те, що від шлюбу з
відповідачем має спільну дитину - сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина хворіє. У
зв"язку з цим протягом 2011-2014 років вона
понесла витрати на обстеження та
лікування дитини в загальній сумі 37857
грн. Вважала, що відповідач
зобов"язаний відшкодувати половину цих
витрат.

Рішенням Андрушівського районного
суду від 21 жовтня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 9000 грн. понесених
позивачкою додаткових витрат на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
судові витрати. В задоволенні решти
вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове про повне задоволення її
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зокрема вважає, що
суд при постановленні рішення мав
врахував стан її здоров"я. Зазначає, що
дружина та діти відповідача додаткових
витрат на лікування не потребують. Суд
не дав оцінки тим обставинам, що
відповідач будує новий будинок. На
думку апелянта, суд неправомірно
застосував строки позовної давності.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4
також просить скасувати зазначене
рішення та ухвалити нове - про відмову в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з"ясування судом обставин справи.
Вважає, що витрати позивачки не
підтверджені належними доказами. На
думку апелянта, суд не врахував, що
доходи його сім"ї із розрахунку на одну
особу нижчі від доходів позивачки. Тому
підстав для задоволення позову не було.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційних скаргах, суд
вважає, що скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували в шлюбі з 07.11.1998 року
по 07.12.2010 року. Від спільного проживання
мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.185 СК той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов"язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно (ч.ч.2,3 ст.185 СК).

Так, судом встановлено, що понесені
позивачкою витрати в межах трирічного
строку позовної давності становлять
34259 грн.

Ці витрати пов"язані з обстеженням
дитини в різних лікувальних закладах і
придбанням ліків та підтверджені
численними висновками, калькуляціями,
листками призначень, чеками тощо.

Зазначених доказів відповідач не
спростував. А тому суд правильно
вважав, що відповідач повинен брати
участь у додаткових витратах,
викликаних хворобою дитини.

При цьому із врахуванням положень ч.2
ст.185 СК, суд дійшов обгрунтованого
висновку про можливість зменшення
розміру компенсації понесених
позивачкою витрат до 9000 грн. В даному
випадку істотними, в розумінні
зазначеного закону, які заслуговують
на увагу є ті обставини, що на утриманні
відповідача також перебуває двоє
новонароджених дітей, дружина, дохід
його сім"ї є меншим, ніж у позивачки (т.2
а.с.18-25,68).

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Характер спірних правовідносин судом
першої інстанції визначений правильно.
Обставини справи судом з'ясовані повно
та всебічно. Зібраним у справі доказам
дана належна оцінка. Будь-яких
процесуальних порушень, які б давали
підстави для переоцінки доказів,
апеляційним судом не встановлено.

Оскаржуване рішення постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, суд, - У Х В А Л И
В:

апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Андрушівського районного
суду від 21 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: