Справа № 333/7622/13-ц
Пр. № 2/333/181/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді
Наумової І.Й.,

при секретарі
Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики. У позові зазначив, що
03 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір позики, відповідно до
п.1 Договору позики, позивач надав у
власність, а ОСОБА_2 прийняла грошові
кошти у сумі 386630 грн. строком 03.07.2012
року. 03.04.2012 року між ним та
відповідачем було укладено додатковий
договір позики, відповідно до п.1
Договору, позикодавець ОСОБА_1 надав у
власність, а позичальник ОСОБА_2
прийняла грошові кошти в сумі 39040 грн.
строком до 14 вересня 2013 року.
Додатковий договір набрав чинності з
моменту його підписання сторонами, та є
невід'ємною частиною договору позики,
укладеного 03.04.2012 року між сторонами. До
теперішнього часу відповідач свої
зобов'язання не виконала, грошові кошти
в строк, зазначений в додатковому
договорі від 03.04.2013 року не повернула.
Позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь кошти у
розмірі 39040 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали на підставах, викладених в
позові, та позивач додав, що відповідач
за основним договором позики повернула
йому частку боргу, а залишок боргу у
розмірі 39040 грн. у нотаріуса було
оформлено 14.09.2012 року додатковим
договором до договору позики від 03.04.2012
року. Також у нотаріуса ОСОБА_2 надала
йому розписку, що 08.09.2013 року в рахунок
боргу, який вона брала раніше, вона
повернула 15 700 доларів США. Вказав, що
основну суму боргу ОСОБА_2 повертала
йому частками. Щодо повернення суми
боргу у розмірі 39040 грн., він звертався
декілька разів до ОСОБА_2, але остання
відмовляється повертати, посилаючись
на відсутність у неї коштів.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали та зазначили, що
ОСОБА_2 14.09.2012 року дійсно взяла в борг у
позивача кошти у розмірі 39040 грн., в той
же день 14.09.2012 року, вона повернула
ОСОБА_1 борг в більшому розмірі у сумі 15
700 доларів США, що підтверджується
розпискою від 14.09.2012 року.

Вивчивши надані письмові докази у
сукупності, заслухавши сторони, суд
дійшов висновку, що заявлений позов є
законним, обґрунтованим та таким, що
підлягає повному задоволенню на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 03 квітня 2012 року
між ним та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, відповідно до п.1 Договору
позики, позивач надав у власність, а
ОСОБА_2 прийняла грошові кошти у сумі
386630 грн. строком 03.07.2012 року (а.с.5).

Згідно п.1 додаткового договору від
14.09.2012 року до договору позики,
укладеного 03.04.2012 року та посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
ОСОБА_2 прийняла грошові кошти від
ОСОБА_1 в сумі 39040 грн. за умовами
зобов'язання повернути строком до 14
вересня 2013 року (а.с.4).

Згідно розписки від 14.09.2012 року, ОСОБА_1
отримав 15700 доларів США 08.09.2012 року в
рахунок погашення боргу, який раніше
взяла ОСОБА_2 (а.с.32).

Відповідач своїх обов'язків за
додатковим договором до договору
позики не виконав, у зв'язку із чим за
ним рахується заборгованість у сумі 39040
грн.

Встановлено, що строк повернення суми
займу ОСОБА_2 позикодавцю ОСОБА_1 збіг
14.09.2013 року.

Згідно із ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Проте, встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 відмовляється у добровільному
порядку повертати грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
на підставі доказів сторін.

Згідно із ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

В силу ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Суд вважає посилання представника
відповідача на ту обставину, що
відповідачем в той же день було
повернуто борг в більшому розмірі є
хибними та спростовуються письмовими
доказами, а саме розпискою від 14.09.2012
року, згідно якої кошти в рахунок боргу
у розмірі 15700 доларів США повернуті
08.09.2012 року і бажанням відповідача
ухилитися від виконання обов'язків за
договором позики.

При вищевикладених обставинах, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 борг за договором
позики у сумі 39040 грн..

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені
документально підтверджені судові
витрати у вигляді судового збору у сумі
390,40 грн. (оригінал квитанції а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст.
10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму
позики в розмірі 39040 грн. (тридцять
дев'ять тисяч сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий
збір у розмірі 390,40 грн. (триста
дев'яносто грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
І.Й. Наумова