АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київського
апеляційного адміністративного суду
про визнання дій незаконними та
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду міста
Києва від 25 жовтня 2013 року, -

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
просив визнати дії Київського
апеляційного адміністративного суду
щодо ненадання інформації у вигляді
копії ухвали суду від 11.11.2009 р. по
справі №2-а-25/08 незаконними та
стягнути з вказаного відповідача на
його користь заподіяну моральну
шкоду в розмірі 2000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, 11.11.2009 р.
Київський апеляційний
адміністративний суд розглянув його
апеляційну скаргу на ухвалу
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 10.09.2008 р. за
його позовом до прокурора
Чорнобаївського району Черкаської
області про визнання дій щодо надання
неправдивої інформації незаконними.
На порушення вимог п.1 ч.3 ст.49, ч.4 ст.205
, ч.3 ст.167 КАС України він не отримав
копії ухвали за наслідками розгляду
його апеляційної скарги, внаслідок
чого було порушено його право на
отримання інформації, гарантоване
Законом України «Про інформацію».

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 25 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
Печерського районного суду міста
Києва від 25 жовтня 2013 року та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Зазначив, що висновки суду першої
інстанції про те, що вказаний спір
повинен розглядатись за правилами КАС
України не відповідають обставинам
справи. Суд першої інстанції
проігнорував його доводи та докази,
викладені в позовній заяві, що
підтверджується відсутністю в
судовому рішенні результатів їх
розгляду.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

В письмовому запереченні на
апеляційну скаргу представник
Київського апеляційного
адміністративного суду просить її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою звернення ОСОБА_1 до суду
з позовом до Київського апеляційного
адміністративного суду стало те, що
відповідач не направив йому копії
ухвали цього суду за наслідками
розгляду його апеляційної скарги, чим
порушив його право на отримання
інформації.

Судом встановлено, що відповідач
своїм листом від 19 липня 2010 року
повідомив ОСОБА_1 про те, що ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.11.2009 р.
в задоволенні апеляційної скарги
позивача у справі №2-і25/08 відмовлено, а
ухвалу Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 10.09.2008 р.
залишено без змін. Позивачу роз'яснено,
що копію вказаного рішення він зможе
отримати шляхом звернення до
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відносини з приводу отримання копій
судового рішення врегульовано
нормами КАС України та не підпадають
під дію Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, а доводи апеляційної
скарги вважає необґрунтованими з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про інформацію» право на інформацію
забезпечується: створенням механізму
реалізації права на інформацію;
створення можливостей для вільного
доступу до статистичних даних,
архівних, бібліотечних і музейних
фондів, інших інформаційний банків,
баз даних, інформаційних ресурсів;
обов'язком суб'єктів владних
повноважень інформувати
громадськість та засоби масової
інформації про свою діяльність і
прийняті рішення; обов'язком суб'єктів
владних повноважень визначити
спеціальні підрозділи або
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації;
здійсненням державного і
громадського контролю за додержанням
законодавства про інформацію;
встановленням відповідальності за
порушення законодавства про
інформацію.

Оскільки дії відповідача, пов'язані з
розглядом справи за апеляційної
скаргою позивача, не є діями суб'єкта
владних повноважень, що здійснює
владні управлінські функції, дія
вищевказаного закону на
правовідносини, що виникли між
сторонами не поширюється.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється і що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
установлених законом. Матеріальна і
моральна шкода, заподіяна при
здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного (
ст.ст. 62, 126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України судові рішення і
відповідно дії або бездіяльність судів
(суддів) з питань здійснення
правосуддя, пов'язаних з підготовкою,
розглядом справ у судових інстанціях
тощо, можуть оскаржуватись у порядку,
передбаченому процесуальними
законами.

Судове рішення не містить висновків
суду про те, що вказаний спір повинен
розглядатись в порядку
адміністративного судочинства, а
доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне рішення, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без мін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/1383/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Соколов  О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.