У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, треті особи: відділ
Держземагенства у Згурівському районі
Київської області, Згурівська селищна
рада Київської області, про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду Київської області від 24 грудня 2013
року,

в
с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що у
2001 році він придбав житловий будинок по
АДРЕСА_1 у ОСОБА_9, на ім'я якої після її
смерті було виготовлено державний акт
на право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, який згідно рішення
Згурівського районного суду № 2-94/11 від
25 березня 2011 року скасований. 14 липня 2011
року йому згідно рішення Згурівської
селищної ради № 58.20-08-VI передано у
власність земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,040 га та земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,15 га,
що розташовані по АДРЕСА_1. Ним було
укладено договір на виготовлення
технічної документації для отримання
державних актів на вищевказані
земельні ділянки. При перевірці
обмінного файлу було виявлено, що
фактичне місце розташування земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства площею 0,1775
га, розташованої АДРЕСА_2 що належить
ОСОБА_7, не відповідає кадастровому
плану в технічній документації із
землеустрою та накладається згідно
кадастрового плану на його земельну
ділянку. Земельні ділянки сторін на
місцевості відповідають встановленим
межовим знакам, спір щодо встановлення,
перенесення меж між сторонами
відсутній. В натурі земельні ділянки
відповідають дійсним межам та
конфігурації.

Уточнивши під час розгляду справи свої
позовні вимоги, ОСОБА_6 просив
скасувати рішення Згурівської
селищної ради Київської області 8 сесії
24 скликання від 27 листопада 2003 року №
63.7-08-24 в частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки та
безкоштовній передачі у приватну
власність земельної ділянки загальною
площею 0,1775 га, з яких 0,1500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та 0,0275 га для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_7 та ОСОБА_8; скасувати державний
акт серії КВ № 047078 на право
власності на земельну ділянку з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
ведення особистого селянського
господарства загальною площею 0,1775 га,
розташовану АДРЕСА_2 виготовлений та
зареєстрований 26 січня 2004 року в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_6 задоволено. Скасовано
рішення Згурівської селищної ради
Київської області 8 сесії 24 скликання
від 27 листопада 2003 року № 63.7-08-24 в
частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки та
безкоштовній передачі у приватну
власність земельної ділянки загальною
площею 0,1775 га, з яких 0,1500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та 0,0275 га для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Скасовано державний
акт серії КВ № 047078 на право власності
на земельну ділянку з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку, ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 0,1775 га, розташовану
АДРЕСА_2 виготовлений та
зареєстрований 26 січня 2004 року в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вирішено питання про
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року рішення
районного суду скасовано й ухвалено
нове рішення у справі про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судові рішення не відповідають цим
вимогам у повній мірі.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1,
згідно договору купівлі-продажу жилого
будинку від 16 червня 2001 року,
укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яка
діяла в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_6 (а.с. 9). На ім'я ОСОБА_11 після її
смерті було виготовлено державний акт
на право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, який згідно рішення
Згурівського районного суду № 2-94/11 від
25 березня 2011 року скасовано. 14 липня 2011
року позивачу згідно рішення
Згурівської селищної ради № 58.20-08-УІ
передано у власність земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства площею 0,040 га та земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,15 га, що розташовані в АДРЕСА_1
Позивачу було надано дозвіл на
укладення договору з проектною
організацією для виготовлення
технічної документації із землеустрою,
технічна документація на вищевказану
земельну ділянку виготовлена та
затверджена Згурівською селищною
радою. Відповідачам ОСОБА_7, ОСОБА_8
належить на праві власності земельна
ділянка для будівництва та
обслуговування жилого будинку, ведення
особистого селянського господарства,
загальною площею 0,1775 га, що розташована
у АДРЕСА_4 про що свідчить
державний акт серії КВ № 047078 від 26
січня 2004 року (а.с.46). Листом Головного
управління Держкомзему у Київській
області ОСОБА_7 рекомендовано
розробити окремі технічні
документації на земельні ділянки з
різним цільовим призначенням,
державний акт відповідачки був виданий
без врахування діючих норм земельного
законодавства. Земельна ділянка
ОСОБА_7, ОСОБА_8 накладається згідно
кадастрового плану на земельну ділянку
позивача ОСОБА_6, що встановлено з копії
листа Головного управління
Держкомзему у Київській області (а.с.
15-16), листа відділу Держкомзему у
Згурівському районі (а.с.17), схеми
місцерозташування земельної ділянки
ОСОБА_7 (а.с.117). Згідно висновку
експертизи та технічного звіту про
виконання комплексу
топографо-геодезичних робіт земельні
ділянки відповідачів з урахуванням їх
фактичного розташування не
відповідають розробленій технічній
документації, кадастровому плану та
державному акта серії КВ № 047078, дані
земельні ділянки накладаються на
земельну ділянку позивача ОСОБА_6, в
державному акті серії КВ № 047078
кадастровий номер вказаний невірно.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, суд першої інстанції дійшов
висновку про підставність й
обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_6

Однак такі висновки суду першої
інстанції слід визнати передчасними.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції не сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи,
зокрема, вирішуючи позовні вимоги в
частині скасування рішення
Згурівської селищної ради Київської
області 8 сесії 24 скликання від 27
листопада 2003 року № 63.7-08-24 в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельні ділянки та безкоштовній
передачі у приватну власність
земельної ділянки загальною площею 0,1775
га, з яких 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку та 0,0275
га для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
районний суд у порушення вимог ст. ст. 10,
33 ЦПК України, не залучив в якості
співвідповідача відповідний орган
місцевого самоврядування - Згурівську
селищну раду, яка ухвалювала спірне
рішення, чим порушив її процесуальні
права.

Апеляційний суд, переглядаючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, не мав
процесуальної можливості усунути
недоліки допущені місцевим судом.

Враховуючи вищезазначене, ухвалені у
справі судові рішення підлягають
скасуванню, з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк