У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Слов'яносербського
районного суду Луганської області від
07 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 02 грудня 2013
року у справі за позовом органу опіки
та піклування Слов'яносербської
районної державної адміністрації
Луганської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, служба у
справах дітей Слов'яносербської
районної державної адміністрації
Луганської області, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Слов'яносербської селищної ради
Луганської області, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року орган опіки та
піклування Слов'яносербської районної
державної адміністрації Луганської
області в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у
якому зазначав, що ОСОБА_4., ОСОБА_5 є
батьками неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає у родині
свого діда ОСОБА_2 Оскільки відповідачі
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо виховання
дитини, не піклуються про її фізичний і
духовний розвиток, не спілкуються з нею
в обсязі, достатньому для її
нормального самоусвідомлення, не
забезпечують належне матеріальне
утримання, просив суд позбавити
ОСОБА_4,ОСОБА_5 батьківських прав
відносно неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачів
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини
від їх заробітку (доходу) на місяць, але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з кожного
на користь опікуна, піклувальника,
прийомних батьків, вихователів чи
дитячого державного закладу, де
перебуватиме дитина до досягнення нею
повноліття.

Рішенням Слов'яносербського районного
суду Луганської області від 07 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 02 грудня 2013 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј
частини заробітку (доходу) кожного з
відповідачів на місяць, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 02
серпня 2013 року до повноліття дитини. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов у частині позбавлення
батьківських прав задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову про позбавлення
ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав
відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України з урахуванням роз'яснень,
наведених у п. п. 15, 16 постанови пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», оскільки належних
доказів на підтвердження ухилення
відповідачів від виконання своїх
батьківських обов'язав не надано.

У іншій частині судові рішення не
оскаржено.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом органу опіки та піклування
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2,
служба у справах дітей
Слов'яносербської районної державної
адміністрації Луганської області,
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Слов'яносербської селищної
ради Луганської області, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік