Справа № 660/1423/14-ц
Номер провадження 2/660/328/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
смт.Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого судді : Диби Ю.В.

при секретарі:
Маменчук Л.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Нововоронцовка
Херсонської області цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом посилаючись на те, що 23.06.2006
року між закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 був укладений договір б/н,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. В
порушення умов вищезазначеного
договору відповідач взяті на себе
зобов'язання належним чином не виконав,
у зв'язку з чим станом на 29.09.2014 року
виникла заборгованість в сумі 17402,29 грн.
Тому, позивач просив стягнути на свою
користь з відповідача зазначену суму
заборгованості та судові витрати.

У судове засідання представник
позивача не з'явився. Надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримав з підстав,
зазначених у позовній заяві, проти
заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Надав суду заперечення проти
позову, згідно якого, посилаючись на ту
обставину, що починаючи з 10.04.2007 року
відповідачем борг не погашався, просив
у позові відмовити, застосувавши
позовну давність до заявлених вимог.
Просив справу розглянути без його
участі.

Суд, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, застосувавши до спірних
правовідносин відповідні норми
матеріального та процесуального права,
встановив що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
23.06.2006 року між закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (згідно
копії статуту) та ОСОБА_1 був укладений
договір б/н, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
3500,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

За умовами договору, відповідач
зобов'язувався погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених договором. Згідно
розрахунку заборгованості за
договором, в порушення умов кредитного
договору, відповідачем не надано
грошові кошти для погашення
заборгованості і починаючи з 10.04.2007
року погашення боргу не здійснювалося.

Таким чином, судом встановлено
неналежне виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань відповідно
до умов укладеного договору, що
спричинило порушення його умов. Проте,
відповідачем відповідно до вимог ч.3
ст.267 ЦК України заявлено
клопотання про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд.

Так судом встановлено, що починаючи з
10.04.2007 року (що підтверджено
розрахунком заборгованості) погашення
заборгованості відповідачем не
здійснювалось, а позовна заява подана
лише в листопаді 2014 року.

Згідно до правової позиції,
висловленої постановою Верховного
Суду України від 19.03.2014 року у справі №
6-14 цс 14 встановлено, що відповідно до
правил користування платіжною карткою,
які є складовою кредитного договору,
картка діє в межах визначеного нею
строку. За таким договором, що визначає
щомісячні платежі погашення кредиту та
кінцевий строк повного погашення
кредиту перебіг позовної давності
(ст.257 ЦК України) щодо місячних
платежів починається після несплати
чергового платежу, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі зі спливом
останнього дня місяця дії картки (ст.261
ЦК України), а не закінчення строку дії
договору.

Стаття 267 Цивільного кодексу України
встановлює, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Враховуючи те, що відповідач заявив про
застосування позовної давності, а
позивач не зазначив поважні причини
пропуску строку давності і не надав
суду доказів, що підтверджують
поважність причини пропуску, суд
вважає можливим застосувати строк
позовної давності та відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України,
ст.ст. 253, 256, 257, 261, 267 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк " до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії до апеляційного
суду Херсонської області через
Нововоронцовський районний суд
Херсонської області. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ю. В. Диба