Торезький міський суд Донецької
Справа № 0549/2230/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючої судді

Арапіної Н.Є.

при секретарі

Щербініній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тореза подання
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за
кордон,

В с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. звернулася до
суду з поданням про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за
кордон. Свої вимоги мотивувала тим, що
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 0549/2230/2012,
виданого 08 червня 2012 року Торезьким
міським судом Донецької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь дитячого
будинку аліментів в розмірі 1/6 частини
доходу на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18 червня
2012 року відкрито виконавче провадження
по примусовому виконанню рішення суду.
Боржник рішення суду не виконує, про
причини невиконання відділ Державної
виконавчої служби не повідомляє.
Станом на 04 березня 2014 року боржником
не вчинено добровільних дій
направлених на виконання рішення суду,
що свідчить про умисне його
невиконання. У зв'язку з викладеним
просить встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянки
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі
України.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції Панченко О.В. у
судове засідання не з'явилася, хоча
повідомлена про час та місце розгляду
справи належним чином. До початку
розгляду справи надала письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
підтримала подання.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
сторони та інші заінтересовані особи
про розгляд подання не повідомлялись.

Судом встановлені наступні фактичні
дані.

28 травня 2012 року рішенням Торезького
міського суду Донецької області
позовні вимоги прокурора міста Тореза,
органу опіки та піклування Торезької
міської Ради в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів на утримання
дитини задоволені в повному обсязі:
позбавлено батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої
дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
передано органу опіки та піклування
Торезької міської Ради малолітню
дитину - ОСОБА_3 для подальшого
влаштування; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь органу опіки та піклування
Торезької міської Ради аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки
всіх видів заробітку (доходу) щомісяця,
але не менш 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 05 квітня 2012 року
до досягнення нею повноліття. (а.с.64-66).

08 червня 2012 року на виконання рішення
суду видано виконавчий лист, строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання до 23 березня 2029 року (а.с.96зв.).

18 червня 2012 року постановою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 0549-2230/12, виданого 08
червня 2012 року Торезьким міським судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
органу опіки та піклування Торезької
міської Ради аліментів на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки всіх
видів заробітку (доходу) щомісяця, але
не менш 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 05 квітня 2012 року
до досягнення нею повноліття. (а.с.97).

Згідно відповіді на запит ВРЕР з
обслуговування м. Тореза при УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області щодо
арешту майна боржника, повідомив, що за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, автотранспорт не
зареєстровано (а.с.98)

Згідно витягу з кримінального
провадження 25 квітня 2013 року до
Торезького МВ ГУМВС надійшли матеріали
з ВДІВС Торезького міського управління
юстиції про те, що ОСОБА_2 ухиляється
від сплати аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.102).

Згідно інформації Державної
податкової служби України щодо ОСОБА_2,
як боржника - фізичної особи щодо сум
доходу, нарахованого (сплаченого)
податковим агентом на користь
платників податку, та сум утриманого з
них податку в ДРФО - інформація
відсутня, як платник податків з таким
податковим номером чи за серією та
номером паспорта на обліку в органах
ДПС не перебуває (а.с.100).

Згідно відповіді УПФУ в м. Торезі від 19
березня 2013 року ОСОБА_2 на обліку не
перебуває (а.с.101).

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам загальна
заборгованість станом на 01 березня 2014
року склала 13829 грн. 86 коп. (а.с.107).

08 січня 2014 року постановою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. здійснено привід
ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції для проведення подальших
виконавчих дій. (а.с.110).

Аналізуючи набуті докази суд доходить
висновку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадянина за кордон, є
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язання.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст.313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку
ст.377-1 ЦПК з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, яка також визначає, що
суб'єктом звернення до суду є державний
виконавець.

Статтею 90 зазначеного Закону
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог цього
Закону.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Торезького міського суду від 28
травня 2012 року про стягнення аліментів.

В поданні підставою для тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
кордон зазначено ухилення від
виконання зобов'язань за рішенням суду.

До подання додано матеріали
виконавчого провадження, які містять,
зокрема: лист попередження та
ознайомлення від 21 листопада 2012 року
про наявність заборгованості по
аліментам станом на 01 листопада 2012
року у сумі 3881 грн. 93 коп. (а.с.111).

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено
надсилання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження не
пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець за власною ініциативою
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

В матеріалах виконавчого провадження
відсутні відомості про отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження та
повідомлення про наявність
заборгованості.

Діючим законодавством передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
кордон за ухилення від їх виконання.

Судом не встановлено будь-яких
свідомих дій боржника, спрямованих на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наявність майна, грошових
коштів) і цьому не заважають будь-які
незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Заявником не доведено факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань, що
відповідає вимогам ч.2 ст.10 ЦПК України,
відповідно до яких наявність умислу та
обставин, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Оскільки особа, яка має не виконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази про вжиття
державним виконавцем будь-яких заходів
щодо встановлення його можливості
виконувати зобов'язання у повному
обсязі або частково, а він не робить
цього без поважних причин, тому у
задоволенні подання про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 19, ст.33 Конституції
України, ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», ст.
313 ЦК України, ст.ст.78, 197, 208, 210, 375, 377-1 ЦПК
України,

У х в а л и в:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Н. Є. Арапіна