Провадження № 2/161/19/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

при секретарі Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення земельного сервітуту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідача про припинення
земельного сервітуту.

Свій позов мотивує тим, що
відповідно до державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ВЛ
№ 032007 від 22 лютого 2005 року та серії ВЛ №
032079 від 22 лютого 2005 року йому на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 0,0652 га.

05 січня 2012 року рішенням Луцького
міськрайонного суду встановлено
земельний сервітут на право проведення
добудови до житлової кімнати з окремим
самостійним виходом з улаштуванням
приміщень кухні, тамбура, сходів та
встановлення воріт з улаштуванням
заїзду і проходу до приналежної ОСОБА_2
частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці, яка
належить ОСОБА_1 Договір земельного
сервітуту між сторонами не укладався.

Однією з підстав вказаного
рішення було те, що судом було
встановлено, що відповідно до рішення
Луцького міськрайонного суду від 22
червня 2011 року, яке набрало законної
сили ОСОБА_2 надано право провести
добудову належної їй на праві
приватної власності житлової кімнати з
окремим самостійним виходом з
улаштуванням приміщень кухні, тамбура,
сходів, а проведення такої добудови та
нормальне використання вказаної
нерухомості неможливо без обтяження
сервітутом чужого нерухомого майна,
зокрема, земельної ділянки належної на
праві приватної власності ОСОБА_1

На даний час відповідно до ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07 грудня 2011 року вказане
рішення скасовано.

Під час нового розгляду даної
справи ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги,
в яких не ставила питання про право на
добудову належної їй на праві
приватної власності житлової кімнати.
Будь-якого іншого рішення, яким ОСОБА_2
надано право провести добудову до
належної їй на праві приватної
власності житлової кімнати не має.

Враховуючи вищенаведене, позивач
просить припинити дію земельного
сервітуту, встановленого рішенням
Луцького міськрайонного суду від 05
січня 2012 року.

Представник позивача подала до
суду заяву в якій просить справу
розглядати за наявними матеріалами
справи. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася з невідомих суду підстав,
хоча належним чином повідомлялася про
час і місце розгляду справи.

За погодженням представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому кодексом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини,
кожен при вирішенні питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Ч. 1 ст. 60 ЦПК передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ВЛ
№ 032007 від 22 лютого 2005 року та серії ВЛ №
032079 від 22 лютого 2005 року ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 0,0652 га (а.с. 4-5).

Судом встановлено, що рішення Луцького
міськрайонного суду від 22 червня 2011
року, яке набрало законної сили ОСОБА_2
надано право провести добудову
належної їй на праві приватної
власності житлової кімнати з окремим
самостійним виходом з улаштуванням
приміщень кухні, тамбура, сходів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 05 січня 2012 року встановлено
земельний сервітут на право проведення
добудови до житлової кімнати з окремим
самостійним виходом з улаштуванням
приміщень кухні, тамбура, сходів та
встановлення воріт з улаштуванням
заїзду і проходу до приналежної ОСОБА_2
частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці, яка
належить ОСОБА_1, на підставі державних
актів на земельні ділянки: серії ВЛ №
032007 від 22 лютого 2005 року та серії ВЛ №
032079 від 22 лютого 2005 року. (а.с. 6-7).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 07 грудня 2011 року
рішення Луцького міськрайонного суду
від 22 червня 2011 року, яке набрало
законної сили ОСОБА_2 надано право
провести добудову належної їй на праві
приватної власності житлової кімнати з
окремим самостійним виходом з
улаштуванням приміщень кухні, тамбура,
сходів - скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 406 ЦК України
сервітут припиняється у разі:

1) поєднання в одній особі особи, в
інтересах якої встановлений сервітут,
і власника майна, обтяженого
сервітутом;

2) відмови від нього особи, в інтересах
якої встановлений сервітут;

3) спливу строку, на який було
встановлено сервітут;

4) припинення обставини, яка була
підставою для встановлення сервітуту;

5) невикористання сервітуту протягом
трьох років підряд;

6) смерті особи, на користь якої було
встановлено особистий сервітут.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Зі змісту ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що
основною підставою встановлення
вказаного земельного сервітуту було
рішення Луцького міськрайонного суду
від 22 червня 2011 року, яким ОСОБА_2 надано
право провести добудову належної їй на
праві приватної власності житлової
кімнати з окремим самостійним виходом
з улаштуванням приміщень кухні,
тамбура, сходів, проте, на даний час
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 07 грудня 2011 року
дане рішення скасоване. Враховуючи, що
основна підстава встановлення
земельного сервітуту відпала, суд
приходить до висновку про припинення
дії земельного сервітуту,
встановленого рішенням Луцького
міськрайонного суду від 05 січня 2012
року.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 81, 88, 213-215,
226 ЦПК України, й у відповідності до
ст.ст.15, 16 ,402-403, 406, 651 ЦК України, ст. 98-102
Земельного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити дію земельного сервітуту,
встановленого рішенням Луцького
міськрайонного суду від 05 січня 2012
року.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк, протягом якого розглядалася
заява не включається до строку на
апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду
Черняк В.В.