АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/763/14
Доповідач - Карімова
Категорія: стягнення заборгованості
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака
І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій
О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 06 грудня 2013 року по
справі за позовом Комунального
підприємства (КП) «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2013 року КП «Харківські теплові
мережі» звернулося до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_3 ( нині за
паспортом - ОСОБА_3) заборгованості за
послуги з централізованого опалення та
підігріву холодної води за період з
01.02.2007 року до 01.10.2013 року в сумі 7560 грн. 33
коп., посилаючись на те, що
відповідачка одна зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить її
матері. На порушення вимог Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» ОСОБА_3 не сплачує за послуги
з централізованого опалення та
підігріву води, у зв'язку з чим
утворилася вищевказана
заборгованість.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
посилаючись на те, що не є власником
квартири, договір на постачання послуг
з теплопостачання не підписувала, вона
не проживає близько п'яти років за
адресою реєстрації, а сам факт
реєстрація в квартирі не є підставою
для оплати комунальних послуг. Також
вказувала, що в квартирі встановлено
автономне опалення та підігрів води, а
тому за даною адресою взагалі не
здійснюється споживання з
централізованого :палення та
постачання гарячої води.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 06 грудня 2013 року

позов КП «Харківські теплові мережі»
задоволено частково: на його користь з
ОСОБА_3 стягнута заборгованість за
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води за період з
01.10.2010 року до 30.09.2013 року в розмірі 2128
грн. 87 коп. та сплачений судовий збір в
сумі 114грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення районного
суду та закрити провадження у справі.

Зазначає, що судом першої
інстанції не враховано, що вона близько
п'яти років не проживає в АДРЕСА_1, а
лише зареєстрована в ній, що не є
підставою для стягнення сум на користь
позивача, також не є відповідно до ч.1
ст. 64 ЖК України членом сім'ї власника
цього житла, тому є неналежним
відповідачем.

Вказує, що судом не враховано і
те, що фактично послуги з
теплопостачання КП «Харківські
теплові мережі» не надаються, оскільки
в квартирі встановлено автономне
опалення та підігрів води.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник КП «Харківські
теплові мережі» просить відхилити її
за безпідставністю, посилаючись на те,
що доводи апеляційної скарги по суті є
доводами заперечень на позов, і цим
доводам судом першої інстанції надана
правильна правова оцінка.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи власником квартири
АДРЕСА_1 є матір відповідачки ОСОБА_4,
на яку був відкритий особовий рахунок.
В цій же квартирі зареєстрована і
ОСОБА_3

Задовольняючи частково позов КП
«Харківські теплові мережі» та
стягуючи на його користь з ОСОБА_3 з
урахуванням строку позовної давності
заборгованість за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води за період з
01.10.2010 року до 30.09.2013 року в розмірі 2128
грн. 87 коп., суд першої інстанції
виходив з вимог ч.1 ст. 64, ст. 67 ЖК України
щодо обов'язку відповідача нести
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають з договору надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води та сплати їх
згідно встановлених порядку тарифів.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.п. 8, 17, 33 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005 року ( далі - Постанова
КМУ № 630 від 21.07.2005 р.) , послуги з
водовідведення своєчасно в
установлені строки оплачуються
споживачем з розрахунку обсягу витрат
холодної та гарячої води згідно з
нормативами (нормами) споживання або
показання засобів обліку води
відповідно до умов договору.

За відсутності такого договору
відповідач як користувач послугами КП
«Харківські теплові мережі»
відповідно до ст.ст. 11 та 714 ЦК України
повинен оплачувати за фактично надані
йому послуги з теплопостачання
відповідно до тарифів,

встановлених рішенням Харківської
міської ради.

На порушення вказаних норм права та ч.
4 ст. 319 ЦК України власник квартири
ОСОБА_4 та член її сім»ї ОСОБА_3 не
проводили оплату за надання вказаних
послуг, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість за період з 01.02.2007 р. до
01.10.2013 р. в сумі 7560 грн. 33 коп.

При цьому районний суд згідно ч.1 ст. 11
ЦПК України розглянув позов КП
«Харківські теплові мережі» тільки в
частині заявлених до ОСОБА_3 вимог.

Відповідно до ст.ст. 257,258 ЦК України суд
першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що станом на 30.09.2010 року строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення заборгованості за опалення
та підігрів води за період з 01.02.2007 року
до 30.09.2010 року сплинув, що є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
на те, що вона не користується
послугами КП «Харківські теплові
мережі» з централізованого опалення та
підігріву води тому не повинна їх
оплачувати, є безпідставними.

Згідно зі ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради.

Відповідно до п.п. 24,25,26 Постанови КМУ
№ 630 від 21.07.2005 р. споживачі можуть
відмовитися від отримання послуг з
централізованого палення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення від мереж
централізованого опалення й гарачого
водопостачання передбачена наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 та
затвердженим ним Порядком відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання.

Крім того, наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року № 169,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України від 28 листопада 2007 року №
1320/14587, були затверджені зміни до
вказаного вище Порядку, які
унеможливлюють відключення від мереж
централізованого опалення й гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
дозволяють таке відключення лише у
будинку в цілому.

ОСОБА_3 як до суду першої так і
апеляційної інстанції не надано
відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК
України доказів на підтвердження
відключення квартири, де вона
зареєстрована, від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води згідно
порядку, встановленого законом.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 пояснила, що ні вона , ні її мати
не зверталися до КП «Харківські
теплові мережі» з заявою (з
відповідними доказами) про не
нарахування на неї вартості наданих
послуг у зв'язку з відсутністю за
місцем реєстрації та фактичним
проживанням за іншою адресою, і що це
звернення було предметом розгляду
позивача.

Доводи апелянта про те, що вона не є
членом сім'ї власника квартири ОСОБА_4,
оскільки має свою сім'ю, з якою фактично
і проживає, не є підставою відповідно
до вимог ч.ч.1,3 ст. 156 ЖК України для
відмови у задоволенні позову, оскільки
іншої угоди між власником квартири (
матір'ю відповідачки) та останньою не
було іншої угоди про порядок
користування квартирою та оплати
комунальних послуг.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
рішення якого ухвалено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, що є підставою відповідно до ст..
308 ЦПК України для відхилення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 06 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

КОПІЯ ВІРНА, СУДДЯ