БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, буд. 4 __________
тел.: 0 (4653) 21-202
Справа №730/1308/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Борзнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді
Затєєвої С.Д.

при
секретарі Шумяк
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Борзні справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Носелівської сільської
ради Борзнянського району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
територіальної громади в особі
Носелівської сільської ради
Борзнянського району Чернігівської
області про визнання права власності
на спадкове майно, яке залишилося після
смерті матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і складається з
житлового будинку та господарських
будівель, які розташовані в АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що він не може оформити
право власності на спадкове майно
через нотаріальну контору, оскільки у
покійної відсутні правовстановлюючі
документи на житловий будинок та
господарські будівлі.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі і
просить суд їх задовольнити.

Носелівська сільска рада
Борзнянського району Чернігівської
області поважного представника в
судове засідання не направили, а подали
заяву, в якій просять суд справу
розглядати в їх відсутність. Позовні
вимоги, заявлені позивачем, визнають і
не заперечують на їх задоволенні.

Заслухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні
житловий будинок з господарськими
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1,
був побудований до 1991 року і
зареєстрований в погосподарській
книзі даного населеного пункту за
вищевказаною адресою, що відповідало
вимогам діючого на той час
законодавства. 29 червня 1987 року
виконавчим комітетом Борзнянської
районної ради Чернігівської області на
дане домоволодіння було видано
свідоцтво на право власності на жилий
будинок, який належить колгоспному
двору, головою якого є ОСОБА_3. Станом на
15 квітня 1991 року дане господарство мало
статус колгоспного двору і в ньому
проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Відповідно
до п.6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року
„Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" з послідуючими змінами - до
правовідносин, які виникли до 15 квітня
1991 року, застосовується діюче на той
час законодавство, а саме: право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили частки в його майні. Розмір
часток члена двору визначається,
виходячи з рівності часток усіх його
членів, в тому числі неповнолітніх і
непрацездатних. Виходячи з
вищевикладеного, суд вважає, що право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1, виникло у
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях, що
становлять відповідно по 1/2 частині.
Після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину прийняла
його дружина, мати позивача ОСОБА_2,
оскільки на час смерті постійно
проживала з спадкодавцем і на частину
спадкового майна отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом.
Зазначене повністю підтверджується
матеріалами справи і відповідає
вимогам ст.ст.529, 549 ЦК УРСР в ред. 1963
року, який діяв на час виникнення даних
відносин. ОСОБА_2 померла 13 грудня 2013
року. Після її смерті відкрилася
спадщина, до складу якої на ряду з іншим
спадковим майном входить і житловий
будинок з господарським будівлями, на
яку спадкоємцем за заповітом являється
позивач по справі. ОСОБА_1 спадщину
прийняв шляхом звернення в
установлений законом строк з
відповідною заявою до нотаріальної
контори, що підтверджується
повідомленням нотаріуса №3369/01-16 від
12.12.2014 року та відповідає вимогам ст.1268
ЦК України, і на частину спадкового
майна, яке складається з земельних
ділянок, отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом. Отже, позивач
після смерті ОСОБА_2 є спадкоємцем за
заповітом, який складений покійною 08
листопада 2005 року і посвідчений
Носелівською сільською радою
Борзнянського району Чернігівської
області, тому він спадкує її майно, яке
складається також і з житлового
будинку та господарських будівель,
розташованих в АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
будь-які відомості на житловий будинок
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
відсутні.

Оскільки у покійної ОСОБА_2 відсутні
правовстановлюючі документи на
житловий будинок та господарські
будівлі, який розташований в АДРЕСА_1,
що перешкоджає позивачу оформити право
власності на спадкове майно через
нотаріальну контору, то суд вважає за
можливе його позов задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1233,
1268 ЦК України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР в ред.
1963 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку і
господарсько-побутових будівель,
розташованих в АДРЕСА_1, і залишилося
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які приймали
участь у справі, але не були в судовому
засідання під час проголошення
рішення, в цей же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя Борзнянського
райсуду
С.Д.Затєєва