Номер провадження 22-ц/775/1218/2014
Головуючий в 1 інстанції Літовка В.В.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого-судді Зінов'євої А.Г.,

суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,

при секретарі Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення від права на спадкування за
законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року,-

В С Т
А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивачка з вернулася
з даним позовом до суду мотивуючи свої
вимоги тим, що 07.12.2011 року вона придбала
у ОСОБА_4 квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира
належала продавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, який залишила спадкодавець
ОСОБА_5 За останньою ОСОБА_4 доглядала з
весни 2009 року, оскільки ОСОБА_5 через
похилий вік та тяжку хворобу
знаходилася у безпорадному стані. У
теперішній час заповіт та договір
купівлі-продажу рішеннями суду визнані
недійсними за позовом ОСОБА_2, який є
спадкоємцем ОСОБА_5 за законом. У
зв'язку з тим, що останній, будучи
племінником померлої, за життя не
допомагав їй та висловлював в адресу
ОСОБА_5 погрози, а ОСОБА_3 ніколи не
приїздила до спадкодавця просила
усунути відповідачів від спадщини.

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

На вказане рішення суду позивачка
подала апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Не погоджується з висновком суду
першої інстанції відносно того, що вона
не довела тієї обставини, що
відповідачі свідомо не надавали
допомогу спадкодавцю за умови
можливості надавати таку допомогу.

Вважає, що з її сторони було надано
достатньо доказів на підтвердження
бездіяльності відповідачів та щодо
безпорадного стану спадкодавці. На її
думку, надані нею судові рішення
свідчать про те, що відповідачі є
негідними спадкоємцями, а вона -
заінтересованою особою та має право
звертатися з позовом про усунення від
спадщини. Крім того, відповідачі не
викликались в судове засідання та не
допитувались, а ними не було надано
жодного письмового доказу про те, що
вони є гідними спадкоємцями за законом.

Позивачка підтримала доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідачів ОСОБА_6
просив її відхилити.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення з одних лише формальних
міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, яка 16
квітня 2009 року склала заповіт на все
своє майно, яке буде наявним на день її
смерті, та заповіла його ОСОБА_4

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 04 березня 2011 року
за позовом ОСОБА_2 вказаний заповіт був
визнаний недійсним, яке рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 01 вересня 2011 року було скасоване та
у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_4 14
жовтня 2011 року отримала у нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, у тому числі, на
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_5 07 грудня 2011 року ОСОБА_4
продала спірну квартиру ОСОБА_1, про що
був складений нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу, який
зареєстрований у реєстрі за № 4703.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 листопада 2011
року рішення апеляційного суду
Донецької області від 01 вересня 2011 року
скасоване, а рішення Краматорського
міського суду від 04 березня 2011 року,
яким заповіт був визнаний недійсним,
залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30.07.2013 року договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
визнаний недійсним.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачкою не надано доказів відносно
того, що відповідачі не надавали
допомогу спадкодавцю, хоча розуміли її
необхідність та мали реальну
можливість надавати таку допомогу, а
також, що померла ОСОБА_5 знаходилася у
безпорадному стані та не могла
самостійно забезпечити умови свого
життя, потребувала стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Також суд виходив з того, що вимога про
усунення спадкоємця від права на
спадкування може буде пред'явлена
особою, для якої таке усунення породжує
пов'язані зі спадкуванням права та
обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права успадкування з
підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК
України щодо черговості успадкування
за законом.

З вказаним висновком суду першої
інстанції можливо погодитися, виходячи
з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК
України за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
для задоволення таких позовних вимог
має правове значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування. Для постановлення рішення
про усунення від спадкування у справі
повинні бути надані належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
що спадкодавець потребував допомоги
відповідача, останній мав можливість
її надати, проте ухилявся від обов'язку
щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзацах 3 та 4 пункту 6
постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Вимога про усунення
спадкоємця від права на спадкування
може бути пред'явлена особою, для якої
таке усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи свій позов позивачка
посилалася на те, що померла ОСОБА_5
через похилий вік та хворобу
знаходилася в безпорадному стані та у
зв'язку з чим потребувала сторонньої
допомоги, проте племінник ОСОБА_2 такої
допомоги не надавав і вона була
вимушена звернутися до ОСОБА_4
Відповідачка ОСОБА_3 постійно проживає
у Російській Федерації та ніколи за
життя ОСОБА_5 останню не відвідувала,
допомоги не надавала. Поте позивачка не
надала суду доказів на підтвердження
своїх вимог.

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 04 березня 2011
року, залишеним без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 листопада 2011 року, за
позовом ОСОБА_2 заповіт ОСОБА_5 на ім'я
ОСОБА_4 був визнаний недійсним.
Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30.07.2013 року визнаний
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_1 (а. с. 6 - 10, 16 - 19, 44 - 48)

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позивачка не довела своїх
позовних вимог та не є особою, яка може
ставити питання про усунення
спадкоємців від права на спадкування
за законом. Доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуально
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий: Судді: