11 березня 2014 року
Волноваський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді - Мохова Є.І.,
при секретарі - Бридня О.Л.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним
та визнання права власності на жилий
У лютому 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання правочину дійсним та
визнання права власності на жилий
будинок, посилаючись на те, що 10 жовтня
2003 року відповідач продав йому жилий
будинок АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2 на
праві власності. Він виконав усі
суттєві умови договору
купівлі-продажу, заплатив відповідачу
повну вартість майна, отримав усі
документи на жилий будинок, мешкає за
вказаною адресою, піклується за домом,
ремонтує його. На той час вони
домовилися, що нотаріально договір
купівлі-продажу оформлять пізніше,
коли відповідач підготує усі
правовстановлюючі документи,
необхідні для звернення в нотаріальну
контору. На цей час відповідач
ухиляється від нотаріального
засвідчення договору купівлі-продажу,
в зв'язку з чим позивач вимушений
звернутися до суду за захистом свого
права. Просить суд визнати договір
купівлі-продажу дійсним та визнати за
ним право власності на домоволодіння.
В судове засідання позивач не
з'явився, своєю письмовою заявою
просить розглянути позов без нього, на
задоволенні позову наполягає.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, своєю письмовою заявою
просить розглянути справу без нього,
позов визнав, в зв'язку з чим на
підставі ст.224 ЦПК України суд вважає
можливим провести заочний розгляд
справи у відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі доказів.
Позивач проти цього не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
Згідно ч.2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції
1963 року), якщо одна із сторін повністю
або частково виконала угоду, яка
потребує нотаріального посвідчення, а
друга сторона ухиляється від
нотаріального посвідчення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
угоди не вимагається.
Відповідно до ст.128 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.
Відповідно до ст.153 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) договір вважається
укладеним, коли між сторонами в
потрібній у належних випадках формі
досягнуто згоди по всіх істотних
умовах. Істотними є ті умови договору,
які визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також всі ті умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто
Згідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно до ст.227 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) договір купівлі-продажу жилого
будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин. Недодержання цієї
вимоги тягне недійсність договору (
стаття 47 цього Кодексу).
Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (в редакції 2003 року)
щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності цим кодексом, його
положення застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Із свідоцтва про право власності
від 05.04.2002 року, яке видано
Новотроїцькою селищною радою,
вбачається, що жилий будинок АДРЕСА_1,
належить відповідачу ОСОБА_2 на праві
приватної власності.
Згідно до реєстраційного напису,
на підставі свідоцтва на право
власності 05.04.2002 року жилий будинок
зареєстровано в БТІ Волноваського
Із договору від 10.10.2003 року
вбачається, що відповідач продав
позивачу належний йому будинок
АДРЕСА_1. Покупець заплатив продавцю
оговорену вартість майна, продавець
передав покупцю усі документи на майно.
Згідно його умов, сторони домовилися
здійснити нотаріальне оформлення
договору після того, як ОСОБА_2 підготує
усі необхідні для цього документи.
Аналіз приведених доказів
свідчить, що відповідач ОСОБА_2 продав
належний йому житловий будинок
позивачу, усі умови договору
купівлі-продажу позивач виконав,
договір укладений в письмовій формі,
продавець ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст.4, ч.2 ст.47, 128, 153,
224, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року),
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 208, 209, 212-215, 224, 256
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання правочину дійсним та визнання
права власності на жилий будинок
Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 житловою площею 29,30 кв.м.,
загальною площею 39,20 кв.м., разом з
господарськими будівлями та
спорудами, розташований на земельній
ділянці Новотроєцької селищної ради,
укладений 10.10.2003 року у місті Волноваха
Донецької області між продавцем ОСОБА_2
та покупцем ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
житловою площею 29,30 кв.м., загальною
площею 39,20 кв.м., разом з господарськими
будівлями та спорудами на земельній
ділянці Новотроєцької селищної ради.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Волноваський районний суд в продовж
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути
переглянуто за письмовою заявою
відповідача, судом який його ухвалив.
Заяву про перегляд судового рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Оригінал рішення знаходиться у
матеріалах цивільної справи №_2/221/425/2014,
що знаходиться у архіві Волноваського
районного суду Донецької області.

Суддя
Є.І.Мохов

11.03.2014