Справа № 214/5053/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Соколовській Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, при заочному розгляді
справи, в залі суду, в м. Кривому Розі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики. З позовної заяви
вбачається, що 18 червня 2012 року між
сторонами укладено договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав
грошові кошти у сумі 32000,00 гривень,
строком повернення до 31 жовтня 2012 року.
Відповідач зобов'язання за договорами
не виконав, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Позивач, в судовому засіданні уточнив
позовні вимоги, наполягав на
стягненні 32000 гр-н за договором
позики, решту вимог просив залишити
без розгляд. Позивач не заперечував
проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час, місце слухання
справи повідомлявся належним чином, що
підтверджено розпискою, наявною в
матеріалах справи. На адресу суду
надійшла заява відповідача про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутність через тривале відрядження.
Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до висновку про відсутність
доказів поважності неявки в судове
засідання. За таких підстав суд, вважає
за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача та винести
заочне рішення.

Керуючись ст.ст.169,224 ЦПК України, суд
вважає, що дану справу можливо
вирішити на підставі наявних в ній
даних та доказів, з урахуванням думки
позивача за відсутності відповідача,
та винести заочне рішення.

В судовому засіданні, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти і відповідні їм
правовідносини, що регулюються нормами
Цивільного кодексу України.

18 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір позики, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти у
сумі 32000,00 гривень, строком повернення
до 31 жовтня 2012 (а.с.6).

Суд, розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу, повно і всебічно
з'ясувавши обставини цієї справи,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, дійшов висновку про
задоволення позовної заяви за
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Отже, є
підстави вважати, що боргова розписка,
складена між сторонами 18.06.2012 року є
формою вираження договору позики,
згідно якого позикодавець фактично
передає позичальнику грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів та проценти, які визначені
умовами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.
Отже, відповідно до договору позики,
укладеної 18 червня 2012року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, відповідач отримав грошові
кошти у сумі 32000 гривень, строком
повернення до 31 жовтня 2012 (а.с.6).

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та
порядку, що встановлені договором,
враховуючи той факт, що відповідач в
добровільному порядку борг, відповідно
до договору позики, не повернув, суд
вважає за можливе стягнути з нього на
користь позивача суму боргу за
договором позики в розмірі 32000 грн. в
рахунок повернення суми грошової
позики.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати по справі. До судових
витрат суд відносить витрати на
оплату судового збору в розмірі 342,49
грн. (квитанції на а.с.1).

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 536, 625,1046,1048,1049
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,
88, 169, 212-215, 224-226, 235, 259
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму заборгованості за
договорам позики в розмірі 32000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
342,49 грн. в рахунок відшкодування
судових витрат.

Рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив на підставі заяви
відповідача , поданої протягом 10 днів
дня отримання копії заочного
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів позивачем з
моменту винесення, відповідачем після
процедури перегляду заочного рішення.

Суддя
О.В. Ан