Справа № 2-107/11
Провадження № 4-с/663/1/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНІ

17 лютого 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області у складі:

головуючого судді
Кустова О.Ю.

при секретарі Кліщ Л.П.

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області Литвина Павла
Юрійовича від 22.11.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, боржник ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2013 року заявник ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаною скаргою у
якій просив скасувати постанову
державного виконавця ВДВС
Скадовського РУЮ Литвина П.Ю. №24650262 від
22.11.2013 року. В обґрунтування скарги
посилався на те, що державним
виконавцем під час виконання
виконавчого листа №2-107/11 виданого
07.02.2011 року Скадовським районним судом
Херсонської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в
розмірі 28757,88 грн. не вжито всіх
належних заходів для стягнення боргу
на користь заявника, зокрема, не
виконано вимог ухвали Скадовського
районного суду Херсонської області від
16.05.2012 року та не обмежено боржника у
праві виїзду за межі території України.

В судове засідання заявник та боржник
не з'явилися, про розгляд скарги були
повідомлені належним чином.

Державний виконавець також в судове
засідання не з'явився, заявою просив
розглянути скаргу у його відсутність
та відмовити у її задоволенні.

Вивчивши матеріали скарги, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Розглядаючи скаргу на рішення
державного виконавця суд перевіряє
відповідність вказаного рішення
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Доводи скаржника про те, що державним
виконавцем порушено вимоги ч. 2 ст. 11
Закону України «про виконавче
провадження» судом до уваги не
приймаються оскільки вказана стаття
носить загальний характер і не
регламентує порядок та підстави
прийняття державним виконавцем
відповідних рішень під час примусового
виконання рішення суду.

З матеріалів виконавчого провадження
наданих суду вбачається, що постановою
від 21.02.2011 року було відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-107/11 виданого 07.02.2011 року
Скадовським районним судом
Херсонської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в
розмірі 28757,88 грн.

В подальшому було встановлено, що за
боржником зареєстровано лише причеп
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою від 29.12.2012 року було
призначено ОСОБА_4 - суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
виконавчому провадженні.

20.02.2013 року ОСОБА_4 складено звіт про
оцінку транспортного засобу причепу
марки УВН 810080 реєстраційний номер
НОМЕР_1 і визначена його вартість 2229,49
грн.

З повідомлення ПП «Спеціалізоване
підприємство юстиція» від 18.09.2013 року
вих. №1227 вбачається, що не відбувся
третій аукціон з реалізації
вищевказаного причепу.

25.09.2013 року за вих. №12555 державний
виконавець повідомив стягувачу про
виказані обставини та запропонував
залишити за собою не реалізоване майно
та роз'яснив, що у разі відмови це є
підставою для повернення виконавчого
документу стягувачу без виконання.

Оскаржуваною постановою державного
виконавця від 22.11.2013 року виконавчий
документ: виконавчий лист №2-107/11
виданий 07.02.2011 року Скадовським
районним судом Херсонської області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
боргу в розмірі 28757,88 грн. повернуто
стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо стягувач
відмовився залишити за собою майно
боржника, не реалізоване під час
виконання рішення. Повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

На підставі викладеного суд вважає, що
державний виконавець діяв у межах
повноважень наданих йому Законом
України «Про виконавче провадження», а
оскаржувана постанова є законною
обґрунтованою і не підлягає
скасуванню.

Доводи скаржника про те, що боржник не
був обмежений у праві виїзду за межі
території України судом до уваги не
приймаються, оскільки вони є підставою
для оскарження бездіяльності, а не
конкретного рішення суб'єкта
оскарження.

При цьому суд також враховує, що
повернення виконавчого документа
стягувачу не позбавляє його права
повторно пред'явити його до
примусового виконання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області Литвина
Павла Юрійовича від 22.11.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, боржник ОСОБА_3 - відмовити
за необґрунтованістю.

На ухвалу суду протягом п'яти днів з дня
проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Херсонської області через Скадовський
районний суд Херсонської області, а
особами які не були присутніми під час
проголошення ухвали в той же строк з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О. Ю. Кустов