Справа № 755/9645/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді:
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:
Ізвольській
С.С.

за участю представника заявника -
ОСОБА_1

представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_3 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що виконавчий
лист Дніпровським районним судом м.
Києва видано на виконання рішення від
23.07.2013 року. У судовому засіданні під
час проголошення рішення, 23.07.2014 року
ні ОСОБА_3, ні його представника не
було. 05.08.2013 року ОСОБА_3 отримав поштове
відправлення, відправником якого був
Дніпровський районний суд м. Києва, у
даному поштовому відправленні
знаходилось рішення Дніпровським
районним судом міста Києва 23.07.2013 р.

У строки, передбачені ч. 1 ст. 294
ЦПК України, ОСОБА_3 оскаржив рішення
суду в апеляційному порядку.

Апеляційний суд м. Києва не
поновлював заявнику строки на
апеляційне оскарження рішення
Дніпровським районним судом міста
Києва від 23.07. 2013 року, відкрив
апеляційне провадження, тим самим
встановивши, що апеляційна скарга
подана в строк, установлений законом.

Проте, Дніпровський районний суд м.
Києва 22.08.2013 року на виконання рішення
від 23.07. 2013 року, яке не набрало законної
сили, видав виконавчий лист, що
підтверджується записом на зворотній
стороні виконавчого листа
Дніпровським районним судом міста
Києва № 755/9645/13-ц.

За результатами розгляду
апеляційної скарги Апеляційний суд м.
Києва 05.12.2014 р. постановив ухвалу, якої
апеляційну скаргу заявника залишив без
задоволення, а рішення без змін.

Саме 05.12.2013 р. рішення
Дніпровського районного суду м. Києва у
цивільній справі № 755/9645/13-ц набрало
законної сили.

Оскільки, рішення Дніпровського
районного суду м. Києва в справі №
755/9645/13-ц набрало законної сили 05.12.2014 р.,
а не 05.08.2013 р. як це зазначено в
виконавчому листі, то виконавчий лист
Дніпровським районним судом міста
Києва від 22.08.2013 р. № 755/9645/13-ц, всупереч
приписам ч. 1 ст. 369 ЦПК України та ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», не відповідав вимогам до
виконавчого документа, встановлених
Законом України «Про виконавче
провадження», відповідно, був
помилкового виданий.

Підтримавши у судовому засіданні
з вищенаведених підстав заяву визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, представник ОСОБА_3 надав
заяву про її збільшення, просив також
визнати дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби при
примусовому виконанні виконавчого
листа від 22.08.2013 року № 755/9645/13-ц
незаконними, скасувати арешти всього
нерухомого майна та примусові заходи,
в тому числі, розшуки рухомого та не
рухомого майна, заборони відчуження
рухомого й не рухомого майна.

Представник стягувача - ТОВ
«Кредитні ініціативи» заперечував
проти задоволення заяви з тих підстав,
що рішення суду не було змінено та
скасовано апеляційним судом, тому
підлягає примусовому виконанню.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про задоволення
заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України,
суд ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Судом встановлено, що 05.08.2013 р.
Дніпровським районним судом м. Києва
було видано виконавчий лист № 755/9645/13-ц
на виконання рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 23.07.2013 року у
справі № 755/9645/13-ц за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 1027-ф від 07.11.2007 р. у розмірі
15 304 592,20 грн. та судового збору в розмірі
1 820,00 грн., а всього 15 306 412,20 грн.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 23.07.2013 року у справі №
755/9645/13-ц було проголошено 23.07.2013р.

Як убачається з матеріалів справи,
у судовому засіданні під час
проголошення рішення, ні ОСОБА_3, ні
його представника не було.

05.08.2013 року ОСОБА_3 отримав поштове
відправлення, відправником якого був
Дніпровський районний суд м. Києва, у
даному поштовому відправленні
знаходилось рішення Дніпровським
районним судом міста Києва 23.07.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

З матеріалів справи убачається, що в
строки, передбачені ч. 1 ст. 294 ЦПК
України, ОСОБА_3 оскаржив рішення суду в
апеляційному порядку.

Дніпровський районний суд м. Києва
22.08.2013 року на виконання рішення від 23.07.
2013 року, яке не набрало законної сили,
помилково видав виконавчий лист, що
підтверджується записом на зворотній
стороні виконавчого листа
Дніпровським районним судом міста
Києва № 755/9645/13-ц.

За результатами розгляду
апеляційної скарги Апеляційний суд м.
Києва 05.12.2014 р. постановив ухвалу, якої
апеляційну скаргу заявника залишив без
задоволення, а рішення без змін.

Отже, 05.12.2014 р. рішення
Дніпровського районного суду м. Києва у
цивільній справі № 755/9645/13-ц набрало
законної сили і доводи заявника про
помилковість видачі виконавчого листа
є обґрунтованими.

Відповідно, заява в частині вимоги
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, підлягає
задоволенню.

Інші вимоги заявника задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема: накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; накладати
арешт на кошти та інші цінності
боржника, зокрема на кошти, які
перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Отже, правових підстав для
визнання незаконними дії державного
виконавця, спрямовані на виконання
рішення суду за виконавчим листом №
755/9645/13-ц, виданим 22.08.2013 року
Дніпровським районним судом м Києва,
який не визнаний в установленому
законом порядку таким, що не підлягає
виконанню, суд не убачає.

Відповідно до статті 50 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника. За
заявою боржника державний виконавець
видає йому додаткові копії постанови,
зазначеної в частині другій цієї
статті, для їх пред'явлення до органів,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Кожна сторона, згідно зі ст. 60 ЦПК
України, зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказів того, що державним
виконавцем на час розгляду справи
порушено права чи свободи заявника
бездіяльністю, яка полягала у не знятті
арешту з майна боржника, в матеріалах
справи немає.

Крім того, з урахуванням положень
статті 383 ЦПК України під час розгляду
заяви про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, суд не
вправі розглянути оформлену у вигляді
доповнень до заяви фактично скаргу на
рішення та дії державного виконавця.

Отже, вимоги заявника про визнання
дій державного виконавця незаконними,
зобов'язання державного виконавця
скасувати арешти всього нерухомого
майна та примусові заходи, в тому
числі, розшуки рухомого та не рухомого
майна, заборони відчуження рухомого й
не рухомого майна, задоволенню не
підлягають.

З урахуванням викладеного і
керуючись ст.ст. 209, 210, 369, 293 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню -
задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 755/9645/13-ц,
виданий Дніпровським районним судом м.
Києва 22.08.2013 року на виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23.07.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні інших вимог заявника -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 5 днів з дня її проголошення, а
учасниками судового розгляду, які не
були присутні при оголошенні ухвали
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали.

СУДДЯ: