Справа № 285/4039/14-ц
провадження 2/0285/1385/14
м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі : головуючої - судді
за участю секретаря Сарган
сторони по справі : позивач ПАТ
«Укрсоцбанк», відповідач ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Новоград-Волинський
справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
16.10.2014 року позивач звернувся до
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області з позовом до
відповідача, в якому просив суд
стягнути з нього на свою користь
заборгованість за договором кредиту у
розмірі 367 562,03 грн. та судові витрати.
Свій позов обґрунтовував тим, що
відповідно до укладеного між нім та
відповідачем договору не
відновлювальної кредитної лінії №
287/1-574 від 28.02.2008 року останній отримав у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 350 000 грн. 00 коп. зі сплатою 14,5 %
річних з кінцевим терміном повернення
основної заборгованості до 07 вересня
2023 року на умовах, визначених договором
кредиту. 27.02.2018 року процентну ставку
було підвищено до 19 % річних. Відповідач
зобов'язався погашати кредити
щомісячно відповідно до графіків
визначених в 1.1.1 договорів кредиту. В
порушення умов договору відповідач не
виконував належним чином взяті на себе
зобов'язання по сплаті відсотків та
внесення чергових частин кредитних
коштів, в зв'язку з чим станом на 05.09.2014
року виникла заборгованість в сумі 367
562 грн. 03 коп., яку позивач просить
стягнути з нього в судовому порядку.
Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Представник позивача 08.12.2014 року подав
заяву, в якій просив розглянути справу
в своїй відсутності, позов підтримав в
повному обсязі, не заперечує проти
постановлення заочного рішення.
Відповідач причини неявки суду не
повідомив, заяву про розгляд справи в
своїй відсутності та заперечень проти
позову не подав, а тому суд ухвалив
розглянути справу по суті у
відсутності належним чином
повідомлених сторін на підставі
наявних в справі доказів з
постановленням заочного рішення.
Доповівши зміст заявлених позовних
вимог, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.
Судом встановлено, що 28.02.2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та
відповідачем укладений договір
невідновлювальної кредитної лінії №
287/1-574 (копія а.с. 10-13), відповідно до умов
якого кредитор (позивач) зобов'язується
надавати позичальнику (відповідачу)
грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання на умовах
визначених цим договором. Надання
кредиту буде здійснюватися окремими
частинами (траншами) зі сплатою 14,5 %
процентів річних за кредитом та
комісій, в розмірі та в порядку
визначеному тарифами на послуги по
наданню кредитів, які містяться в
додатку 1 до цього договору, який є
невід'ємною складовою частиною цього
договору, в межах максимального ліміту
заборгованості позичальника за
кредитом, в сумі 350 000, 00 гривень, а саме :
лютий 2008 - серпень 2008 року - 350 000, 00 грн.
Погашення кредиту буде здійснюється
відповідно до графіку, що міститься в
додатку 2 до цього договору, який є
невід'ємною складовою частиною цього
договору, та з кінцевим терміном
погашення заборгованості за кредитом
не пізніше 27 лютого 2018 року на умовах,
визначених цим договором. При цьому, у
разі, якщо день погашення кредиту
(траншу кредиту) припадає на неробочий
день кредитора, то днем повернення
кредиту вважається попередній робочий
день кредитора. Після отримання
позичальником всіх траншів кредиту
подальше надання кредиту не
здійснюється (п. 1.1 - 1.2 договору а.с. 10).
Видача траншів кредиту проводиться
шляхом перерахування кредитних коштів
з позичкового рахунку в ЖОФ АКБ
«Укрсоцбанк» на поточний рахунок
позичальника в межах суми траншів
кредиту, визначених п.п. 1.1.1 цього
договору на підставі письмових заяв
позичальника. Кредит вважається
наданим в момент (день) списання суми
траншу кредиту з позичкового рахунку,
зазначеного в п. 2.1 цього договору, на
підставі письмових заяв позичальника.
Нарахування процентів за користування
кредитом здійснюється у валюті
наданого кредиту, щомісячно, в останній
робочий день поточного місяця за
період з останнього робочого дня
попереднього місяця по день, що передує
останньому робочому дню поточного
місяця, а також в день повернення
заборгованості за кредитом в повній
сумі за методом «факт/360». При
розрахунку процентів враховується
день надання та не враховується день
Сплата процентів за користування
кредитом (траншами кредиту)
здійснюється у валюті наданого кредиту
щомісячно не пізніше 5 числа місяця,
наступного за місяцем, в якому
нараховані проценти, а також в день
повернення заборгованості за кредитом
в повній сумі на рахунок, відкритий в
ЖОФ АКБ «Укрсоцбанк». Нарахування та
сплата комісій за користування
кредитом здійснюється на рахунок
відкритий в ЖОФ АКБ «Укрсоцбанк» в
порядку, в сумі та в строки, що
встановлені тарифами. Нарахування
неустойки (пені) здійснюється в
останній робочий день поточного місяця
за період з дня виникнення
простроченої заборгованості за
кредитом та/або нарахованими
процентами чи комісіями по
передостанній робочий день поточного
Згідно п. 4.1 договору кредиту (а.с. 12) у
разі прострочення позичальником
строків погашення кредиту (траншів
кредиту) та/або сплати процентів,
комісій, зазначених у п.п. 1.1.2, п.2.4, п. 2.5,
3.3.15 цього договору, позичальник
сплачує кредитору пеню в національній
валюті в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діє у період невиконання зобов'язань за
цим договором, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожний день
прострочення, починаючи з наступного
дня за днем прострочення.
Згідно статуту (копія а.с.17-20) ПАТ
«Укрсоцбанк» є правонаступником
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк».
04.03.2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 про внесення змін
до договору невідновлювальної
кредитної лінії № 287/1-574 від 28.02.2008 року
(а.с. ), згідно якої п. 1.1 ст. 1 договору
викладено в новій редакції : «кредитор
(позивач) зобов'язується надавати
позичальнику (відповідач) грошові
кошти на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання на
умовах визначених цим договором.
Надання кредиту буде здійснюватися
окремими частинами (траншами) зі
сплатою 19 % процентів річних за
кредитом та комісій, в розмірі та в
порядку визначеному тарифами на
послуги по наданню кредитів, які
містяться в додатку 1 до цього договору,
який є невід'ємною складовою частиною
цього договору, в межах максимального
ліміту заборгованості позичальника за
кредитом, в сумі 411 000, 00 гривень з
наступним порядком надання траншів
кредиту, а саме : лютий 2008 року - серпень
2008 року - 350 000,00 грн.; березень 2011 року - 61
000, 00 грн.. Погашення кредиту буде
здійснюється відповідно до графіку.
Кредит надається позичальникові на
наступні цілі та в наступному порядку :
частина кредиту в розмірі 350 000,00 грн. -
на поточні потреби, частина кредиту в
розмірі 61 000,00 грн. - на поточні
Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань по наданню кредитних
коштів відповідачу підтверджується
документальними доказами: заявою на
видачу готівки № 1 від 28.02.2008 року на
суму 200 000, 00 грн., листом-заявкою на
кредит/транш № 2 від 03.03.2008 року на суму
25 000, 00 грн., меморіальним ордером № 10
від 06.03.2008 року на суму 100 000,00 грн.,
меморіальним ордером № 5 від 14.03.2008 року
на суму 25 000, 00 грн. (а.с. ).
З розрахунку заборгованості (а.с. 5-9)
вбачається, що відповідач належним
чином не виконував умови укладеного
договору кредиту, а саме: припинив
виконувати взяті на себе зобов'язання
по сплаті відсотків та внесення
чергових частин кредитних коштів,
внаслідок чого станом на 05.09.2014 року
виникла заборгованість в сумі 367 562, 03
грн., яка складається із : суми
заборгованості за кредитом - 310 139,46
грн., суми заборгованості за відсотками
- 45 897,70 грн., розміру пені за
несвоєчасне повернення кредиту - 2 546,15
грн., розміру пені за несвоєчасне
повернення відсотків - 3 214,09 грн.,
розміру інфляційних витрат за кредитом
- 2 700,26 грн., розміру інфляційних витрат
за відсотками - 3 064,38 грн..
Правильність складених позивачем
розрахунків відповідачем під час
розгляду справи не оспорювалася.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Таке визначення розкриває сутність
зобов'язання як правового зв'язку між
двома суб'єктами (сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов'язок вчинити певну дію
(певні дії) чи утриматись від її (їх)
здійснення; іншій стороні зобов'язання
надано право, що кореспондує обов'язку
першої. Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).
Цивільно-правова відповідальність - це
покладення на правопорушника
основаних на законі невигідних
правових наслідків, які полягають у
позбавленні його певних прав або в
заміні невиконання обов'язку новим, або
у приєднанні до невиконаного обов'язку
Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
На відміну від процентів, які є платою
за користування чужими грошима,
неустойка є засобом забезпечення
виконання зобов'язання і одночасно
способом цивільно-правової
Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено відповідальність за
порушення грошового зобов'язання. Так,
ч. 1 цієї статті визначено, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. У ч. 2
зазначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Стаття 625 ЦК розміщена в розд. І
«Загальні положення про зобов'язання»
кн. 5 ЦК, тому в ній визначені загальні
правила відповідальності за порушення
грошового зобов'язання і дія цієї
статті поширюється на всі види
грошових зобов'язань, якщо інше не
передбачено спеціальними нормами, що
регулюють суспільні відносини з
приводу виникнення, зміни чи
припинення окремих видів зобов'язань.
При цьому важливим виявляється
питання, які зобов'язання є грошовими.
За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є
зобов'язання, яке виражається в
грошовій одиниці України (або
грошовому еквіваленті в іноземній
валюті). Така правова позиція
підтверджується й практикою
Верховного Суду України (постанова від
6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).
Зобов'язальні правовідносини, які
належать до грошових, досить
різноманітні. Вони можуть бути
частиною інших оплатних зобов'язань
(наприклад, обов'язок покупця сплатити
гроші за придбаний товар, обов'язок
наймача оплатити користування майном
тощо), а можуть мати самостійний
характер (відносини позики, кредиту,
банківського вкладу і под.).
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування
інфляційних витрат на суму боргу
входить до складу грошового
зобов'язання і є особливою мірою
відповідальності боржника
(спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності) за прострочення
грошового зобов'язання, оскільки
виступає способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
(збитків) кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів (постанови Верховного Суду
України від 6 червня 2012 р. у справі №
6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі №
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
підставою застосування передбаченої
цією нормою відповідальності є
прострочення боржником виконання
грошового зобов'язання. Як передбачено
ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору (ч. 1
ст. 631 ЦК). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення; перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Статтею 530 ЦК визначено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку,
що позивачем надано достатні та
належні докази на підтвердження
невиконання відповідачем умов
договору кредиту та існування спірної
заборгованості за цим договором, а тому
задовольняє заявлений позов в повному
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача понесені ним
документально підтверджені судові
витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп.
сплаченого останнім при подачі
позовної заяви до суду судового збору
Керуючись ст.ст. 3, 11, 57 - 60, 208- 215, 223, 224-228,
294 ЦПК України, ст.ст. 2,6,15, 256-267, 509, 524,
525,526,530,533, 536, 549 - 554, 611, 623, 624, 625, 631, 629, 1054,
1055 ЦК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» заборгованість за
договором кредиту № 287/1-574 від 28.02.2008
року станом на 05.09.2014 року у сумі 367 562
(триста шістдесят сім тисяч п'ятсот
шістдесят дві) грн. 03 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» 3 654 (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових
Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана апеляційному суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча
Т.Г. Заполовська