АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/305/14
інстанції Берлімова Ю.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 10 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Мироненко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» на рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
15 жовтня 2013 року у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

06 серпня 2013 року позивач звернувся з
вказаним позовом до суду посилаючись
на те, що на підставі кредитного
договору між сторонами від 05 квітня 2008
року відповідач отримав кредит у
вигляді встановлення кредитного
ліміту на платіжну картку в розмірі 3000
гривень під 24 % річних з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки, свої зобов'язання за
кредитним договором відповідач не
виконує, у позові поставлено питання
про стягнення з відповідача на його
користь кредитної заборгованості
станом на 18 липня 2013 року в розмірі 22365,94
гривні.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» з посиланням на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду поставлено питання про
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову з
підстав, що у ньому зазначені.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи представник позивача
вимоги скарги підтримала, відповідач
до суду не з'явився повторно.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з
підписанням відповідачем заяви про
надання кредиту, довідки про
стандартні умови кредитування
Приватбанку та орієнтовну сукупну
вартість Cash-кредиту, видачею йому
позивачем кредитної картки НОМЕР_1 з
терміном дії до січня 2012 року та
кредитних коштів в сумі 3000 гривень під 2
% в місяць (24 % річних), між сторонами
виникли вказані у позові кредитні
правовідносини, врегульовані Умовами
та правилами надання банківських
послуг, які визнані відповідачем у вище
вказаній заяві, ним допущено порушення
умов договору щодо повернення
отриманих коштів, сплати процентів за
користування ними та комісії (а.с. 3-9,
надані представником позивача
документи до суду апеляційної
інстанції).

Між сторонами кредитного договору в
силу його умов виникли правовідносини,
врегульовані його положеннями та ст.
ст. 1046, 1054 ЦК України, за якими
відповідач отримав у позивача суму
кредиту із зобов'язанням повернути
позичену суму та сплатити проценти і
комісію за користування кредитними
коштами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, ст. ст. 598, 599
вказаного Кодексу визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції прийшов до
висновку про пропуск позивачем строку
позовної давності, з чим колегія суддів
погодитися не може з таких підстав.

За положеннями ст. ст. 256, 257, 258, 260, 261, 266,
267 ЦК України загальний строк позовної
давності, тобто строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу, встановлено тривалістю у три
роки, позовна давність обчислюється за
загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253-255
цього Кодексу, перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідачем у судовому засіданні
заявлено про застосування позовної
давності.

Відповідно до п. 9.12 Умов договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує другу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на такий же
строк.

Оскільки жодною із сторін не було
заявлено про припинення дії договору,
строк його дії припинений не був.

Умовами договору між сторонами не
передбачено періодичність погашення
кредитних коштів боржником, на відміну
від сплати процентів за користування
цими коштами, та комісії на залишок
боргу, які мають сплачуватися
щомісячно, за умови щомісячної сплати
відповідачем вказаних платежів не
можна було б говорити про невиконання
ним умов договору до закінчення
терміну дії картки, оскільки за
користування кредитними коштами на
свій розсуд ним би вносилася
відповідна плата, проте у даному
випадку щомісячна плата за
користування кредитними коштами не
вносилася, а тому у позивача виникло
право вимоги за даним позовом, при
цьому строку позовної давності в
частині вимоги про стягнення суми
кредиту ним пропущено не було, на
відміну від вимоги про стягнення
щомісячних платежів - процентів та
комісії, які підлягають стягненню в
межах трьох років.

Таким чином заявлена до стягнення сума
має бути зменшена на суму процентів та
комісії в межах трьохрічного строку,
відповідно зменшенню підлягає і
передбачений п. 8.6 Умов розмір штрафу в
його процентній від суми позову
складовій, належить до стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованість за умовами договору в
загальному розмірі 15355,23 гривні, яка
складається з 2846 гривні богу за
кредитом, 3885 гривень суми комісії, 7426,83
гривні процентів, 707,4 гривні штрафу в
процентній складовій та 500 гривень
штрафу в фіксованій частині, у
відповідності до ст. 88 ЦПК України
також підлягають відшкодуванню
понесені позивачем судові витрати.

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2013
року скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк» 15355,23
гривні в рахунок стягнення боргу та 344,1
гривні у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на нього
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _