Провадження по справі 2/122/356/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Злотнікова В.Я.,

при секретарі - Мехтієвій А.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі цивільну
справу за позовом Кредитної спілки
"Гедеон" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Кредитна спілка "Гедеон" звернулась до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №ДК16-00045 від 20.07.2007
року, у сумі 34 948,80 грн., яка складається
з наступного: 10 800 грн. - заборгованість
за кредитом, 22 680 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
1468,80 грн. - інфляційне збільшення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідно до укладеного
кредитного договору ОСОБА_1 20.07.2007р.
отримав кредит у розмірі 10 800 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 35 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
строком до 20.08.2008 року. У забезпечення
виконання зобов'язань позичальника
ОСОБА_1 за договором між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№ДК16-00045/200707 від 20.07.2007р., згідно якого
останній поручився перед кредитором за
належне виконання позичальником
зобов'язань по виконанню умов
кредитного договору у тому ж порядку,
що і позичальник. Проте ОСОБА_1 свої
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим, за ним числиться заборгованість у
вищевказаній сумі, яку позивач просить
стягнути з відповідачів. Також позивач
просив стягнути з відповідача витрати
по сплаті судового збору у розмірі 349,50
грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги по
тих же підставах.

Відповідачі у судовому засіданні
позовні вимоги не визнали, просили у
задоволені позову відмовити через
сплив позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд, оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено, що між сторонами
20.07.2007 р. був укладений кредитний
договір №ДК16-00045, згідно якого позивач
надав ОСОБА_1 кредит у сумі 10 800 грн., зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 35 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
строком до 20.08.2008 року, повернення
кредиту здійснюється згідно графіку.
Пунктом 5.1. договору передбачено, що у
випадку порушення позичальником
графіку виплат спілка має право
нараховувати за весь період дії
договору та прос рочки відсотки у
подвійному розмірі (а.с.8-9).

Згідно додатку №1 до договору - графіку
погашення позичальник зобов'язаний був
одноразово оплатити проценти у сумі 3 792
грн., а також щомісячно по 900 грн. в
рахунок погашення тіла кредиту (а.с.10).

У забезпечення виконання зобов'язань
позичальника ОСОБА_1 за кредитним
договором між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №ДК16-00045/200707
від 20.07.2007р., згідно якого останній
поручився перед кредитором за належне
виконання позичальником зобов'язань по
виконанню умов кредитного договору у
тому ж порядку, що і позичальник.

Відповідачі у судовому засіданні
надали квитанції, згідно яких ОСОБА_1
оплатив 20.07.2007р. проценти за
користування кредитом у сумі 3 792 грн., а
також проводив оплати за договором
30.08.2007р. у сумі 900 грн. та 27.05.2009р. у сумі
4278,91 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні погодився з частковою
оплатою відповідачем заборгованості
за договором, пояснивши, що в Кредитній
спілці "Гедеон" була відсутня
інформація про дані оплати.

Отже відповідачем своєчасно були
оплачені проценти за договором та
частково погашена сума заборгованості
за кредитом, сума, що залишилась не
погашеною, становить 5 621, 09 грн., з даною
сумою заборгованості погодився
представник позивача у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Заперечуючи проти позову, відповідачі
вказували на те, що сторони заключили
договір у 2007 році, позивач звернувся до
суду лише у 2013 році, та наполягали на
застосуванні судом позовної давності.

Представник позивача у судовому
засіданні просив визнати поважними
причини пропуску строку позовної
давності, вказуючи, що у березні 2010 року
офіс позивача було зачинено через
зникнення голови правління, фактично
діяльність спілки припинилась, в
подальшому відносно голови правління
було порушено кримінальну справу, в
рамках якої була вилучена вся
документація, у тому числі даний
кредитний договір, 29.12.2011р. було обрано
нового голову правління, кредитний
договір було направлено слідчим на
адресу голови правління спілки лише
09.08.2013р., отже, через відсутність
договору позивач не мав можливість
своєчасно звернутися до суду.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Враховуючі, що остання оплата за
кредитним договором була проведена
позивачем 27.05.2009р., саме з цієї дати слід
обчислювати позовну давність.

Даний позов пред'явлено до суду 15.11.2013р.,
тобто з пропуском строку позовної
давності.

Частинами 4 та 5 ст.267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Повідомлені представником позивача
причини пропуску строку позовної
давності на думку суду не є поважними,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що нового голову правління
КС «Гедеон» було обрано 29.12.2011р., а з
клопотанням до слідчого про видачу
копій кредитних договорів він
звернувся лише у 08.08.2013р., доказів на
підтвердження того, що до 27.05.2012р.
(кінцева дата строку позовної давності)
позивач звертався до правоохоронних
органів з приводу отримання кредитного
договору, але йому було відмовлено в
цьому, суду не представлено.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за необхідно відмовити у
задоволенні позову у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 257,261,267 ЦК України,
керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212-215,218,294 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Кредитної спілки
"Гедеон" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя