АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця
Б.Б.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом'янського районного
суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року

у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішенням Комісії зі
спірних питань встановлення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, про скасування як безпідставно
виданого на його ім'я посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії,
звернувся до Солом'янського районного
суду м. Києва з заявою про встановлення
юридичного факту участі у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в зоні відчуження (с. Копачі, м.
Чорнобиль) в період з 18.08.1986 по 05.09.1986.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 06 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення, залишено без
розгляду з підстав передбачених ч. 6 ст.
235 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в обґрунтування якої зазначив,
що ухвала є незаконною та
необґрунтованою, постановлена з
порушенням норм процесуального права
та без повного з'ясування фактичних
обставин справи. Зазначив, що судом
першої інстанції неправильно з'ясовано
мету встановлення факту, що має
юридичне значення, та помилково
віднесено вказану заяву до категорії
спорів про право.

Просив скасувати ухвалу Солом'янського
районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014
року, а справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1- ОСОБА_2 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав з підстав наведених в ній та
просив задовольнити.

Заінтересована особа Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином, в судове засідання
свого представника не направила,
причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника заінтересованої особи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника заявника,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, без розгляду суд першої
інстанції виходив з того, що заява
підлягає залишенню без розгляду в
порядку ч. 6 ст. 235 ЦПК України, оскільки
з заяви вбачається спір про право.

Проте з таким висновком суду повністю
погодитись не можна з наступних
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які
розглядаються судом в порядку окремого
провадження визначено у ч. 1 ст. 256
ЦПК України.

Встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, не зазначених у частині першій
статті 256 ЦПК України, в судовому
порядку можливо лише тоді, коли діючим
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення.

В даному випадку законом визначено
інший порядок підтвердження факту
участі у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС для отримання відповідного
статусу, а саме: згідно з абз. 3 п. 12
постанови Кабінету міністрів України
від 20 січня 1997 року № 51 «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з відповідними змінами, спірні питання
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, вирішуються
комісією при Мінпраці, до складу якої,
крім спеціалістів зазначеного
Міністерства, включаються спеціалісти
МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони,
Держкомгідромету та Київської
облдержадміністрації за поданням Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Комісію зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 17.05.2006 року
за № 187, комісія - це постійно діючий
колегіальний орган, що створюється при
Міністерстві праці та соціальної
політики України для розгляду спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Основним завданням Комісії є розгляд
спірних питань осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з
метою визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії та
перевірка правильності видачі
посвідчень постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Рішення зазначених комісій є підставою
для видачі посвідчень відповідної
категорії. У разі встановлення цими
комісіями факту необґрунтованої
видачі посвідчення відповідної
категорії посвідчення на підставі
рішення комісії підлягає вилученню.

Оскільки судом першої інстанції не
враховано, що законом визначено інший
порядок встановлення факту виконання
робіт у зоні відчуження, постановлена
ухвала є незаконною та
необґрунтованою.

Судом першої інстанції не враховано
роз'яснень, які містяться в п. 2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» (з наступними змінами), що при
вирішенні питання про підвідомчість
справи суди мають право враховувати
норми законодавчих актів, якими
передбачено несудовий порядок
встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.

Зокрема, не можуть розглядатися судами
заяви про встановлення фактів
належності до осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до ветеранів чи інвалідів війни,
проходження військової служби,
перебування на фронті, у партизанських
загонах, одержання поранень і контузій
при виконанні обов'язків військової
служби, про встановлення причин і
ступеня втрати працездатності, групи
інвалідності та часу її настання, про
закінчення учбового закладу і
одержання відповідної освіти,
одержання урядових нагород.

Таким чином, справи про встановлення
фактів участі у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС не
підлягають розгляду у порядку
цивільного судочинства, оскільки
законом визначено інший порядок їх
встановлення.

Відмова ж відповідного органу в
установленні такого факту може бути
оскаржена до суду в порядку,
передбаченому КАС України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові № 5 від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», якщо за законом заява не
підлягає судовому розгляду, суддя
мотивованою ухвалою відмовляє у
прийнятті заяви, а коли справу вже
порушено - закриває провадження в ній.

Оскільки суд першої інстанції порушив
норми процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постановлена у справі
ухвала скасуванню, з закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 06 жовтня 2014 року - скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва, про
встановлення факту, що має юридичне
значення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/12363/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/13728/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.