Справа № 149/1219/14-ц Провадження №
22-ц/772/3313/2014Головуючий в суді першої
інстанції Тарнавський М. В.Категорія 27
Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Пащенко Л.В., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 01.10.2014 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
та ОСОБА_3 про визнання договору поруки
припиненим, -

В С Т А Н О В И В
:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області із вказаним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, відповідно до
якого просить визнати припиненим
договір поруки № 47440 від 05 жовтня 2006
року, посилаючись на те, що внаслідок
підписання додаткової угоди
позичальником основне зобов'язання
було змінено без згоди Поручителя:
збільшення розміру кредиту, який мало
бути повернуто на 13 квітня 2009 року та
щомісячних платежів, внаслідок чого
збільшився обсяг відповідальності
поручителя.

Рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 01.10.2014 р. позовну заяву
ОСОБА_2 задоволено. Договір поруки № 47
440 від 05 жовтня 2006 року укладений між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"Укрсиббанк", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Укрсиббанк" розірвано.

В апеляційній скарзі ПАТ
"Укрсиббанк" просить рішення суду
скасувати як незаконне, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права і постановити
нове про відмову у задоволенні позову у
повному обсязі.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 231, 214
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права.

Обгрунтованим визнається
рішення, коли висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

У рішенні суду обов`язково
повинні бути зазначені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Проте зазначені вимоги закону
залишилися поза увагою суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що 05 жовтня 2006 р. між
ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк»,
був укладений Договір про надання
споживчого кредиту №0.

05 жовтня 2006 р. в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ОСОБА_2, ОСОБА_3
та Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» було укладено договір
поруки №47440.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.553 ЦК України
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання.

У частині 1 ст.554 ЦК України
визначено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, у
березні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
АКІБ «УкрСиббанк» з заявою в якій
просив надати йому відстрочку на
сплату суми основного боргу строком на
12 міс., а також рефінансувати суму
простроченого основного боргу по
кредиту за лютий березень 2009 року у
зв'язку із скрутним матеріальним
становищем (а.с. 90 т.1).

На підставі цієї заяви 13.04.2009 року
між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 було
укладено Додаткову угоду №1 згідно
якої сторони погодили внести зміни до
п. 1.3.4 Договору про надання споживчого
кредиту №0 і викладено в новій
редакції: «Строк сплати процентів: з 01
по 25 (10-те у старій редакції Договору)
число (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані банком проценти» (а.с. 11 т.1)

У п. 4 цієї ж Додаткової угоди №1
зазначено, що всі інші умови Договору
та додаткових угод до нього, які не
суперечать цій Додатковій угоді,
залишаються без змін.

Тобто, сторонами у Додатковій
угоді №1 від 13.04.2014 року було узгоджено
лише новий графік повернення кредитних
коштів і жодним чином не збільшувався
обсяг відповідальності чи процентної
ставки, оскільки всі інші умови
Договору про надання споживчого
кредиту №0 від 05.10.2006 року
залишились без змін.

Тобто, позивачем не надано доказів
збільшення обсягу відповідальності по
кредитному договору і рішення суду
першої інстанції постановлене з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
задовольнити.

Рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 01 жовтня 2014 року скасувати
та постановити нове яким у заволенні
позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З ориігналом вірно: