АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/ 792/14-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1864/К/14
Категорія 48 (1)
Доповідач -Грищенко Н.М.
Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі :
головуючого - судді Грищенко Н.М.,
суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П.,
при секретарі - Трофименко О.О.,
за участю - позивача ОСОБА_2 ,
його представника - ОСОБА_3,
відповідача - ОСОБА_4,
її представника - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 25
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган
опіки та піклування виконкому
Тернівської районної у місті ради в м.
Кривому Розі про визначення місця
проживання малолітньої дитини та
зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа Орган опіки та піклування
виконкому Широківської районної ради
Дніпропетровської області, про
визначення місця проживання
малолітньої дитини , -
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
третя особа Орган опіки та піклування
виконкому Тернівської районної у місті
ради в м. Кривому Розі про визначення
місця проживання малолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що сторони з 08 серпня 2008 року
по листопад 2011 року проживали в
цивільному шлюбі разом однією сім'єю. В
наслідок спільного проживання в них
народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. З
листопада 2011 року відповідач ОСОБА_4,
виїхала та проживає з іншим чоловіком
однією сім'єю за іншою адресою.
У травні 2013 року відповідач ОСОБА_4
зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_1,
але фактично мешкає окремо, не
цікавиться долею дитини та її
Просив суд визначити місце проживання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком по
АДРЕСА_1 та залишити сина на його
У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зустрічними позовними
вимогами до ОСОБА_2, третя особа Орган
опіки та піклування виконкому
Широківської районної ради
Дніпропетровської області, про
визначення місця проживання
Просила суд визначити місце
проживання сина ОСОБА_6, разом із
матір'ю залишивши його на її утриманні
та вихованні за адресою : АДРЕСА_2.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що що з 08 серпня 2008
року вона стала проживати з ОСОБА_2 в
цивільному шлюбі разом однією сім'єю, в
її будинку АДРЕСА_3. Внаслідок
спільного проживання у них народився
син ОСОБА_6 08 жовтня 2009 року. На період з
жовтня 2009 року по листопад 2011 року вона
перебувала у декретній відпустці, не
працювала, перебувала на утримані
ОСОБА_2 У зв'язку з недостатністю коштів
в сім'ї, за їх домовленістю, вона
поїхала на заробіток до Польші,
періодично навідувалась.
02 травня 2014 року, приїхавши за кордону
додому за адресою АДРЕСА_1 вона не
змогла попасти у двір будинку і в сам
будинок, бо вхідні двері були закриті
на замок. Від сусідів дізналась, що
чоловік проживає з другою жінкою і
знаходиться з сином у неї.
Після її повернення відповідач
ОСОБА_2 не дозволяв побачення із
сином, вона вимушена була звернутися
із заявою в міліцію.
23 травня 2014 року вона намагалася зайти
в двір будинку по АДРЕСА_1, де була
зареєстрована і де знаходилися її
особисті речі та майно сумісно нажите,
але чоловік не впускав, закривши
калитку двору на замок. В цей час вона,
почувши що син став плакати, перелізла
через паркан огорожі і побігла за
будинок. Там побачила чужу жінку з її
сином, яку попросила оставити сина та
вийти з двору, але жінка накинулась і
побила її, у зв'язку з чим вона
потрапила до лікарні де пролежала на
стаціонарі до 06 червня 2014р.
В зв'язку з цим була написана заява в
Тернівський РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровської області за фактом
спричинення легких тілесних ушкоджень,
що підтверджується висновком
судово-медичного експерта
Криворізького міжрайонного відділу КЗ
Дніпропетровського обласного бюро СМЕ
Посилаючись на те, що батько ОСОБА_2
погано впливає на сина, вона має
власний будинок, самостійний дохід,
спиртні та наркотичні речовини не
вживає, син бажає проживати разом із
нею, просила суд визначити місце
проживання сина із матір'ю.
Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 липня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4
залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання малолітньої дитини -
задоволено у повному обсязі. Визначено
місце проживання малолітнього ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю- ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального законодавства,
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог та
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4

На його думку суд розглянув справу не
всесторонньо та не об'єктивно, не
задовольнивши клопотання про виклик
свідків, яки б підтвердити факт різких
змін в настрої відповідача та її
психічного стану.

Крім того, вважає, що суд безпідставно
відмовив в задоволенні клопотання
про призначення судової -
психіатричної експертизи для
визначення прихильності дитини.

Судом не досліджено, що відповідач
ОСОБА_4 змінювала прізвище з ОСОБА_4,
тому суд безпідставно не задовольнив
клопотання про витребування її
медичної картки.

Судом проігноровано факт відкриття
кримінального провадження у
відношенні ОСОБА_4 та не досліджено
жодного документа по даному факту.

Судом в порушення процесуального
законодавства розглянута справа
вдруге між тими самими сторонами, про
той самий предмет, не враховано
наявність заочного рішення від 09
квітня 2014 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач ОСОБА_4 просить рішення
суду, як законне та обґрунтоване,
залишити без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, сторони по справі з
08 серпня 2008 року по листопад 2011 року
проживали в цивільному шлюбі разом
однією сім'єю. В наслідок спільного
проживання в них народилася спільна
дитина (син) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.5).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і захищає
права, свободи та інтереси осіб у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу
при розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Сторонами по справі заявлено вимогу
про визначення місця проживання дитини
відповідно до ст.160, 161 Сімейного
кодексу України, які регулюють право
батьків на визначення місця проживання
дитини та вирішення спору між матір'ю
та батьком щодо місця проживання
дитини.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Виконавчого комітету
Тернівської районної у місті ради м.
Кривого Рогу від 01.04.2014 року, останні
вважають за доцільне визначити місце
проживання малолітнього Кіріла разом з
позивачем, оскільки останній належним
чином дбає про фізичне здоров'я,
психічний стан дитини, створює належні
умови для розвитку її завдатків.(а.с.2-26).

Згідно висновку Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області доцільне
проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з
матір'ю (а.с.135).

Як убачається з матеріалів справи,
згідно висновків визначення місця
проживання дитини, кожен із батьків
може створити дитині належних умов для
виховання та розвитку. Як матір так і
батько можуть забезпечити дитину,
кожен з них працевлаштований,
позитивно характеризуються, у кожного
з батьків за місцем проживання
створені всі необхідні умови для
належного виховання дитини.
(а.с.6-11,27,106-108).

За правилами ч. 1 ст. 161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися судом. При
вирішенні спору щодо місця проживання
дитини суд бере до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року дитина не повинна
розлучатися з батьками всупереч
їхньому бажанню, за винятком випадків,
коли компетентні органи згідно з
судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року (принцип 6), проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю. При цьому, поняття
«розлучення» не співпадає з поняттям
«визначення місця проживання»,
оскільки мати дитини у разі визначення
місця проживання дитини з батьком не
обмежена у своєму праві на спілкування
з дитиною, турботу відносно дитини та
участь у вихованні дитини і може
реалізувати свої права шляхом
домовленості з батьком дитини щодо
встановлення часу спілкування або за
рішенням органу опіки та піклування,
або за судовим рішенням. Обмеження у
цьому разі стосується тільки місця
проживання дитини до досягнення нею
віку 14 років.

Згідно статті 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

При розв'язанні спору суду належить
визначити, кому з батьків надати
перевагу, хто стане безпосереднім
вихователем дитини. При цьому, інший з
батьків не втрачає своїх прав та
обов'язків. Він стає носієм права на
спілкування з дитиною та права брати
участь у її вихованні (ч. 2 ст. 157 СК
України).

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму від
21грудня 2007 року №11, при вирішенні спору
про місце проживання дитини належить
звертати особливу увагу на її вік та
з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає
проживати. Судам слід врахувати також
положення статті 160 СК, якою
передбачено, що місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків, яка
досягла десяти років, за спільною
згодою батьків та самої дитини, яка
досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Колегія суддів не звертає увагу на
доводи апеляційної скарги позивача
про не взяття до уваги факту
відкриття кримінального провадження у
відношенні відповідача, як вбачається
з матеріалів справи, ОСОБА_4 також
звернулася до Тернівського РВ м
Кривого Рогу с заявою про завдання їй
тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і даний
конфлікт виник саме з визначенням
місця проживання дитини.

Колегія суддів не бере до уваги
доводи апеляційної карги про відмову
у виклику свідків, яки б підтвердити
факт різких змін в настрої
відповідача ОСОБА_4,, тому що не
стосується предмету доказування.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі стосовно необґрунтованої
відмови в задоволенні клопотання
про призначення судової -
психіатричної експертизи для
визначення прихильності дитини про
місце проживання, колегія суддів не
приймає до уваги, тому що відповідно
до ч. 2 ст.160 СК України, думка дитини її
прихильність при вирішенні питання
про її місце проживання враховується
з 10 років. Тому підстави для
призначенні експертизи відсутні.

Інші доводи позивача , викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції, що
враховуючи вік малолітньої дитини -
Кіріллу 5 років, інтереси дитини,
потрібність у материнській турботі,
здатність матері краще забезпечити
необхідні умови для виховання та
розвитку малолітнього сина, вважає
доцільніше визначити місце
проживання дитини разом із матір'ю.

Врахувавши принцип 6 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року,
відповідно до якого малолітня дитина
не повинна, окрім випадків, коли є
виключні обставини бути розлучена зі
своєю матір'ю, з урахуванням доказів, що
містяться в матеріалах справи

приходить до висновку, що матеріали
справи не містять виключених
обставин для розлучення Кірілла із
матір'ю ОСОБА_4, яка забезпечює дитині
матеріальні, побутові, фізичні та
духовні умови розвитку, піклується про
неї, ризикуючи своїм здоров'ям довела
своє бажання та прагнення бути разом
із дитиною.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд не допустив порушень
матеріального або процесуального
закону, які могли б бути підставою для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 25 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: / підписи /