Справа № 1514/1729/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2014 року м.
Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого -
судді Гури А.І.

при секретарі
Поліковській О.І.

за участю:
представника позивача(відповідача)
Пташенчук Г.В.

відповідача (позивача) ОСОБА_2

представника
відповідача (позивача) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області цивільну справу за
позовом державного підприємства
(далі-ДП) «Кодимське лісове
господарство» Одеської області до
ОСОБА_2 про виселення із житлового
приміщення (кордону) та за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
«Кодимське лісове господарство»
Одеської області про визнання права
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач (відповідач)-ДП «Кодимське
лісове господарство» звернувся до суду
з позовом до відповідача про виселення
із житлового приміщення (кордону). В
свою чергу відповідач (позивач) - ОСОБА_2
звернувся до суду із зустрічним
позовом про визнання права
користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник
позивача (відповідача) (на підставі
довіреності), посилалась на те, що 04
травня 2000 року ОСОБА_2 був прийнятий на
роботу лісником обходу №4 Слобідського
оісництва ДП «Кодимське лісове
господарство». Для проживання, згідно
із Положенням про лісову охорону, на
час роботи відповідачу було надане
житлове приміщення з надвірними
спорудами (кордон) в державному
лісовому фонді (урочище «Слобідське»).
16 липня 2012 року відповідач, згідно
наказу №160 був звільнений з роботи та
попереджений про виселення із
займаного житла. Відповідач не
звільнив і не повернув позивачеві
належне йому житлове приміщення
(кородон). Зазначене житлове приміщення
з господарськими спорудами і урочищі
«Слобідське» відноситься до основних
засобів, а не до житлового фонду.
Просить виселити відповідача
(позивача) із займаного житлового
приміщення та стягнути з того судові
витрати.

Представник відповідача (позивача) (
на підставі угоди) в судовому засіданні
позов не визнав та заявив зустрічний
позов, посилаючись на те, що 04 травня 2000
року ОСОБА_2 прийнятий на роботу
лісником обходу №4 ДП «Кодимське
лісове господарство». Лісникам на час
роботи в лісовій охороні, згідно
Положення про лісову охорону,
затвердженим постановою Кабінету
міністрів україни №97 від 16 вересня 2009
року, надаються в безкоштовне
користування житлові приміщення з
надвірними спорудами в державному
лісовому фонді (кородни). Відповідачеві
(позивачеві) у 2000 році був наданий
кородон в урочищі «Слобідське», де той
мешкає разом з дружиною, сином, дочкою
по теперішній час. Наказом директора ДП
«Кодимське лісове господарство» №160-к
від 16 липня 2012 року ОСОБА_2 звільнено з
посади лісника обходу №5 Слобідського
лісництва у зв»язку зі скороченням
штату працівників. Згідно ст. 125 ЖК
України, без надання іншого жилого
приміщення у випадках, зазначених у
ст.124 ЖК України, не може бути виселено
осіб, які пропрацювали на підприємстві,
що надало їм службове жиле приміщення.
Просить визнати за ОСОБА_2 право
користування жилим приміщенням -
кородоном з надвірними спорудами в
крочищі «Слобідське» ДП «Кодимське
лісове господарство» в смт. Слобідка,
Кодимського району, та зобов»язати ДП
«Кодимське лісове господарство»
видати ОСОБА_2 ордер на жиле приміщення
- кордон з надвірними спорудами,
уклавши договір найму цього жилого
приміщення.

Згідно наказу №76-к Кодимського
держлісгоспу від 04 травня 2000 року
ОСОБА_2 прийнятий лісником обходу №4
Слобідського лісництва з 04 травня 2000
року з окладом згідно штатного розпису.

Згідно наказу №160-к ДП «Кодимське
лісове господарство» від 16 липня 2012
року ОСОБА_2 звільнений з посади
лісника обходу №5 Слобідського
лісництва у зв»язку зі скороченням
штату працівників.

Згідно висновку №48-13 судової
будівельно-технічної експертизи
житловий будинок в урочищі
«Слобідське» ДП «Кодимське лісове
господарство» відповідає вимогам ВСН
58-88, ДБН В.2.2-9-99, ДБН 360-92, ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будівлі. Основні положення».

Вислухавши вимоги та заперечення
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що в
задоволенні позову ДП «Кодимське
лісове госпдарство» до ОСОБА_2 слід
відмовити в повному обсязі, а позов
ОСОБА_2 до ДП «Кодимське лісове
господарство» задовольнити частково,
з таких підстав.

Згідно ст.55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено наступне.

04 травня 2000 року ОСОБА_2 прийнятий
лісником обходу №4 Слобідського
лісництва. Для проживання, згідно
Положення про лісову охорону, на час
роботи ОСОБА_2 надане житлове
приміщення з надвірними спорудами -
кордон в урочищі «Слобідське». 16 липня
2012 року ОСОБА_2 звільнений з роботи у
зв2язку зі скороченням штату.

Відмовляючи в задоволенні позову ДП
«Кодимське лісове господарство» суд
виходив з такого.

Згідно частини першої статті 4 ЖК
України, жилі будинки, а також жилі
приміщення в інших будівлях, що
знаходяться на території Української
РСР, утворюють житловий фонд. Частиною
третьою тої ж статті Житлового Кодексу
визначено, що до житлового ффонду не
входять нежилі приміщення в жилих
будинках, призначені для торговельних,
побутових та інших потреб
непромислового характеру.

В судовому засіданні представник
позивача (відповідача) пояснила, що
відповідачеві (позивачеві) на час
виконання його обов»язків лісника було
надане саме житлове приміщення з
господарськими будівлями - кордон.
Тобто, твердження представника
позивача (відповідача) на те, що надане
ОСОБА_2 житлове приміщення до такого не
належить - необгрунтоване.

Згідно статті 124 ЖК України робітники і
сліжбовці, що припинили трудові
відносини з підприємством, установою
організацією, а також громадяни, які
виключені з членів колгоспу або вийшли
з колгоспу за власним бажанням,
підлягають виселенню з службового
жилого приміщення з усіма особами, які
з ними проживають, без надання іншого
жилого приміщення.

Статтею 125 ЖК України передбачено, що
без надання іншого жилого приміщення у
випадках, зазначених у статті 124 цього
Кодексу, не може бути виселено: осіб,
які пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації, що надали їм
службове жиле приміщення, не менш як
десять років.

В пункті 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12 квітня
1985 року, з наступними змінами «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» зазначено, що оскільки в силу
ст.125 ЖК деякі категорії громадян, які
проживають у службових жилих
приміщеннях, не підлягають виселенню
без надання іншого жилого приміщення,
при розгляді справ про виселення зі
службових жилих приміщень необхідно
з»ясовувати, чи користуються
відповідачі зазначеною пільгою.
Зокрема, особи, які пропрацювали на
підприємстві, в установі, організації,
що надали їм жиле приміщення, не менше 10
років, користується такою пільгою і в
тому разі, коли цей стаж переривався.

Судом установлено, що на час припинення
трудових відносин з ДП «Кодимське
лісове господарство» ОСОБА_2
пропрацював більше десяти років.

Відтак, суд констатує, що вимога
позивача (відповідача) про виселення
ОСОБА_2 з житлового приміщення -
кордону, без надання іншого жилого
приміщення є незаконною і задоволеною
бути не може.

Задовольняючи позов відповідача
(позивача) частково, суд виходив з
такого.

Згідно ст.52 ЖК України жилі приміщення
в будинках відомчого житлового фонду
надаються громадянам за спільним
рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства,
установи, організації, затвердженим
виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів, а у
випадках, передбачених Радою Міністрів
СРСР, - за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетову відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для населення.

Статтею 58 ЖК України передбачено, що на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної у місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Як убачається з аналізу зазначених
вище норм законодавства, оредр на жиле
приміщення видається лише в будинках
державного або громадського житлового
фонду.

Тобто, вимога відповідача (позивача)
про зобов»язання ДП «Кодимське лісове
господарство» видати йому ордер на
жиле приміщенн - кордон, є
безпідставною.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2
користується жилим приміщенням з
надвірними спорудами - кродоном в
урочищі «Слобідське» ДП «Кодимське
лісництво», то є необхідність
укладання договору найму цього жилого
приміщення між ОСОБА_2 та ДП «Кодимське
лісництво».

На підставі ст. 55 Конституції
України, ст. 16 ЦК України, ст.125 ЖК
України, керуючись ст.ст. 10,60,213-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову державного
підприємства «Кодимське лісове
господарство» Одеської області до
ОСОБА_2 про виселення із житлового
приміщення (кордону) відмовити в
повному обсязі.

Позов ОСОБА_2 до державного
підприємства «Кодимське лісове
господарство» Одеської області про
визнання права користування житловим
приміщенням задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право користування
житловим приміщенням з надвірними
спорудами (кордоном) в урочищі
«Слобідське» державного підприємства
«Кодимське лісове господарство»
Одеської області, зобов»язавши
державне підприємство «Кодимське
лісове господарство» укласти з ОСОБА_2
договір найму цього житлового
приміщення.

В решті позову ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
А.І. ГУРА