Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Соловей Р.С.
Справа № 411/2596/13-ц
Провадження № 22ц/782/5722/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області

в складі: головуючого - судді Соловей
Р.С.,

суддів:Медведєвої Л.П., Пащенко
Л.В.

при секретарі: Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу

за апеляційною скаргою Відділу
державної виконавчої служби
Кіровського міського управління
юстиції на ухвалу Кіровського міського
суду Луганської області від 12 грудня 2013
року

у цивільній справі за скаргою Малого
приватного підприємства фірми «Схід»
на постанову Відділу державної
виконавчої служби Кіровського
міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року Мале приватне
підприємство фірма «Схід» звернулось
до суду зі скаргою, якою просило
визнати неправомірною і скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Кіровського міського управління
юстиції Волги Т.С. від 14.11.2013 р. про
повернення документа стягувачу у
виконавчому провадженні №35993936.

Оскаржуваною ухвалою задоволено
скаргу МПП фірми «Схід»: визнано
неправомірними дії державного
виконавця ВДВС Кіровського МУЮ в
Луганській області Волги Т.С. від 14
листопада 2013 року про повернення
виконавчого документу стягувачу, а
також зобов'язано ВДВС Кіровського МУЮ
відновити виконавче провадження за
судовим наказом Кіровського міського
суду Луганської області №2н/1209/117/2012.

Апелянт ВДВС Кіровського МУЮ просить
скасувати вказану ухвалу та
постановити нову, якою відмовити МПП
фірма «Схід» у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом у справі встановлено наступні
обставини.

На виконанні ВДВС Кіровського МУЮ
знаходився судовий наказ Кіровського
міського суду Луганської області
№2н/1209/117 від 05.12.2012 р. про стягнення
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
МПП фірми «Схід» заборгованості в
розмірі 2 172,96 грн., за яким було відкрито
виконавче провадження 17.01.2013 р.

Державним виконавцем було виконано ряд
виконавчих дій у виконавчому
провадженні, про що обґрунтовано
зазначено у оскаржуваній ухвалі.

Постановою від 14.11.2013 р. державний
виконавець повернув стягувану
виконавчий лист, зазначивши при цьому,
що перевірено боржника щодо наявності
у нього рухомого та нерухомого майна за
даними БТІ, Держкомзему, РЕП при УДАІ,
встановлено, що на обліку в ФССНВ,
УПСЗН, УПФУ боржник не перебуває, а
перевірити його майновий стан за
місцем мешкання не виявилося можливим,
оскільки стягувачем не дано згоди на
авансування витрат, пов'язаних з
примусовим входженням у житло.

Задовольняючи вимоги скарги МПП фірму
«Схід», суд виходив з того, що внесення
авансового внеску є правом, а не
обов'язком стягувача, та, крім того,
державний виконавець повернув
виконавчий документ стягувачеві, не у
повному обсязі перевіривши майновий
стан боржника.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що державним виконавцем поспішно
повернено виконавчий документ без
виконання всіх можливих виконавчих
дій, оскільки ці висновки відповідають
встановленим фактичним обставинам та
вимогам норм матеріального права.

Доводи апелянта про те, що державним
виконавцем боржник ОСОБА_5
неодноразово викликався, але не
з'являвся, а під час виходів державного
виконавця за місцем мешкання квартиру
не відкривав, не спростовують
висновків суду.

У справі встановлено, що державним
виконавцем отримано в суді дозвіл на
примусове входження в квартиру
боржника, проте таке примусове
входження здійснено не було.

Обгрунтовано суд першої інстанції
послався на положення ст. 42 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно з яким авансування необхідних
витрат на провадження виконавчих дій є
правом стягувача.

Крім того, щодо боржника ОСОБА_5
державним виконавцем не перевірено
наявність у нього грошових коштів на
рахунках в банках та інших фінансових
установах.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
судом у оскаржуваній ухвалі у
некоректній формі викладено другий
абзац резолютивної частини.

Як вбачається з вимог скарги, МПП фірми
«Схід» було поставлено питання про
визнання неправомірною та скасування
постанови державного виконавця від
14.11.2013 р.

Суд же, зробивши правильні висновки у
мотивувальній та у резолютивній
частинах ухвали про задоволення скарги
у повному обсязі, у резолютивній
частині визнав неправомірними дії
державного виконавця Волги Т.С. ВДВС
Кіровського МУЮ по виконавчому
провадженню № 35993936 від 14.11.2013 р. про
повернення виконавчого документу
стягувачу.

Колегія суддів вважає за необхідне
викласти другий абзац резолютивної
частини ухвали в наступній редакції:

«Визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця Волга
Т.С. Відділу державної виконавчої
служби Кіровського міського
управління юстиції у виконавчому
провадженні № 35993936 від 14.11.2013 р. про
повернення виконавчого документу
стягувачу».

В іншій частині, як було зазначено вище,
ухвала відповідає встановленим
фактичним обставинам і вимогам норм
матеріального права та доводами
апелянта висновки оскаржуваної ухвали
не спростовуються.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює ухвалу суду
першої інстанції, якщо при
правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Кіровського
міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Кіровського міського суду
Луганської області від 12 грудня 20013
року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної
частини ухвали в наступній редакції:

«Визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця Волга
Т.С. Відділу державної виконавчої
служби Кіровського міського
управління юстиції у виконавчому
провадженні № 35993936 від 14.11.2013 р. про
повернення виконавчого документу
стягувачу».

В інші частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: