Справа № 305/173/14-ц
Провадження по справі 2/305/244/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Марусяк
М.О.

при секретарі - Беднар О.О.

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ
ДМС України в Закарпатській області в
особі Рахівського РВ ГУДМС України в
Закарпатській області, ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд малолітньої
дитини за межі України та виготовлення
проїзного документу дитині для виїзду
за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовною заявою до ГУ ДМС України
в Закарпатській області в особі
Рахівського РВ ГУДМС України в
Закарпатській області, ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд малолітньої
дитини за межі України та виготовлення
проїзного документу дитині для виїзду
за кордон.

Свої позовні вимоги мотивує ти, що вона,
ОСОБА_1 перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який вони
уклали шлюб між собою 14 лютого 2009 року
та який був зареєстрований
Нижньоапшанською сільською радою
Тячівського району Закарпатської
області, про що зроблено актовий запис
№ 43. Наразі нею порушено питання про
розірвання між ними шлюбу, шляхом
подачі відповідної позовної заяви до
Рахівського районного суду, оскільки
сімейне життя між ними не склалося, і в
результаті чого вони вже із січня 2011
року спільним сімейним життям не
проживають, проживають окремо один від
одного. У період шлюбу у них із
відповідачем народилася одна дитина -
син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
після фактичного припинення ними
шлюбних відносин вихованням сина не
займається, матеріально не забезпечує,
не приймає будь-якої участі у
фізичному, духовному та моральному
розвитку дитини, життям дитини не
цікавиться, всі питання щодо виховання
вирішує вона самостійно, повністю
самостійно опікуюся над дитиною,
виховує та утримує її. Їхній із
відповідачем син ОСОБА_3, народжений в
Чеській Республіці, та перебуває там на
обліку у лікувальному закладі. Наразі
вона з дитиною повинна в черговий раз
з'явитися до лікувального закладу в
Чеській Республіці для огляду дитини,
отримання консультацій та необхідних
прививок, таким чином забезпечивши
сину відповідний належний рівень
оздоровлення та розвитку. Для
виготовлення на ім'я дитини проїзного
документа на виїзд за кордон потрібна
письмова нотаріально-посвідчена згода
батька дитини. Однак отримати дану
згоду на виготовлення проїзного
документу для виїзду за кордон від
батька дитини вона не може, так як
відповідач ОСОБА_2 відмовляється
надати дозвіл на виготовлення
проїзного документа сину ОСОБА_3 для
виїзду за кордон та дозвіл для виїзду
останнього за кордон. Зважаючи на
встановлені норми чинного
законодавства України, вважає, що
відповідач ОСОБА_2 безпідставно
відмовляється надати їй дозвіл на
виїзд дитини за кордон, виключно з
метою належного її оздоровлення та
належного розвитку, при цьому його
поведінка не обумовлена піклуванням
про інтереси дитини, а виключно
власними егоїстичними, матеріальними
мотивами. Таким чином, приймаючи до
уваги, що згідно чинного законодавства
України про порядок виїзду
неповнолітніх дітей за кордон
необхідна нотаріально засвідчена
згода на це батьків, отримати таку
згоду від батька дитини вона не може
через його відмову, при цьому, виїзд
дитини за межі України відповідає її
інтересам, та оскільки вирішити дане
питання іншим правовим шляхом не
являється можливим, вона змушена
звернутися до суду з проханням про
надання дозволу на виїзд її
малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
за межі державного кордону України без
згоди на такий виїзд його батька ОСОБА_2
та дозволу на виготовлення проїзного
документу для виїзду дитини за кордон.

Позивачка, ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі з підстав наведених у позовній
заяві. На задоволенні позову
наполягає. В своїх показах зазначила,
що рішенням Рахівського районного суду
від 11.03.2014 року по справі № 305/162/14-ц шлюб
між нею та відповідачем ОСОБА_2 -
розірвано.

Відповідач, ОСОБА_2, повторно, в судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив,
заперечень на позов не подавав. Про
день, час та місце розгляду справи
ОСОБА_2 повідомлявся рекомендованими
листами, однак останні повернулися до
суду з відміткою про те, що адресат
відмовився від їх отримання. В силу ч. 8
ст. 76 ЦПК України суд констатує, що
відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Представник Рахівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області в
судове засідання не з'явився, однак
начальник Рахівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області -
ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд
справи без участі їхнього
представника. Проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Заслухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до наступного висновку.

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009
року, який згідно рішення Рахівського
районного суду від 11.03.2014 року по справі
№ 305/162/14-ц - розірвано.

Від шлюбу сторони мають одну
неповнолітню дитину - сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво
про народження, видане відділом
внутрішніх справ Міського уряду Пісек
Чеської Республіки.

Неповнолітній, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає разом з матір'ю та перебуває
на її утриманні, що стверджується
довідкою №53 від 15.01.2014 року, виданою
виконкомом Водицької сільської ради
Рахівського району Закарпатської
області.

У відповідності до ст. 313 Цивільного
кодексу України фізична особа, яка не
досягла 16 років, має право на виїзд за
межі України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

З позовної заяви, вбачається, що батько
неповнолітньої дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 безпідставно
відмовляється надати дозвіл на виїзд
дитини за кордон, виключно з метою
належного її оздоровлення та належного
розвитку, при цьому його поведінка не
обумовлена піклуванням про інтереси
дитини, а виключно власними
егоїстичними, матеріальними мотивами.

За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України, документами,
що надають право на виїзд з України і
в'їзд в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

У відповідності до п. 2-2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 "Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України" чітко визначено,
що виїзд за межі України громадян, які
не досягли 16 річного віку, у супроводі
одного з батьків здійснюється у разі
пред'явлення оригіналу або
нотаріального посвідчення копії
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16 річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16 річного віку
у супроводі одного з батьків та при
відсутності згоди другого з батьків,
здійснюється на підставі рішення суду
про надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг 16
річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Необхідно зазначити, що у
відповідності до Конвенції про права
дитини (ратифікованої Постановою
Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.), в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

З огляду на викладене, з метою
забезпечення гарантованих державою
прав та інтересів дитини, суд вважає, що
вимоги позовної заяви обґрунтовані та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Питання про відшкодування судових
витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл Рахівському РВ ГУДМС
України в Закарпатській області на
виготовлення проїзного документа
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Чеської Республіки, мешканця АДРЕСА_1,
для виїзду за кордон без згоди батька
ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2.

Надати дозвіл Рахівському РВ ГУДМС
України в Закарпатській області на
виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Чеської
Республіки, мешканця АДРЕСА_1, без згоди
батька ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк
М.О.