Справа № 761/1628/14-ц
Провадження №2/761/2201/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із вищезазначеним позовом,
в якому просив суд розірвати шлюб,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання спільної дитини -
ОСОБА_3 у розмірі однієї четвертої усіх
видів доходів відповідача, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитині відповідного віку,
щомісячно з моменту звернення до суду
та до досягненню дитиною повноліття та
стягнути аліменти на утримання
позивачки у розмірі однієї четвертої
усіх видів доходів відповідача,
щомісячно, починаючи з дня звернення з
позовом до суду і до досягненню дитиною
трьох років, стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір в
частині вимог щодо розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2010 року між
нею та відповідачем було укладено шлюб,
який був зареєстрований у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1190.
Від шлюбу мають малолітню дитину -
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання з`явився,
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити, з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання з`явився,
позов визнав частково в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини в розмірах, визначених
позивачем.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що заявлений позов є таким, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 15 жовтня
2010 року, про що свідчить Свідоцтво про
шлюб серія НОМЕР_1.

Як пояснили сторони у судовому
засідання, фактично шлюбні відносини
між ними припинено. Між позивачем та
відповідачем часто виникали сварки,
свідком яких ставала спільна донька, що
негативно впливало на її психічний
стан. Стосунки відновлювати не
збираються, фактично разом не
проживають, не ведуть спільного
господарства, а тому суд вважає, що
збереження сім'ї є неможливим.

За ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їх інтересам та інтересам їхньої
дитини, а тому шлюб потрібно розірвати.

Від зареєстрованого з відповідачем
шлюбу у сторін народилась донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про
народження серія НОМЕР_2), яка проживає
разом із позивачем та знаходиться на
його утриманні.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів судом враховується
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що на утриманні
відповідача на день винесення рішення
немає інших дітей, непрацездатної
дружини, батьків, дочки, сина.

Позивачка у судовому засіданні як на
підставу своїх позовних вимог
посилалась, на те, що відповідач участі
у вихованні дитини не приймає,
матеріальну допомогу на її утримання
не надає, та зовсім не приймає участі у
додаткових витратах на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, проте, згоди
щодо добровільного порядку здійснення
свого обов`язку між позивачем та
відповідачем не досягнуто.

За рішенням суду аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі згідно ст. 181 СК
України.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу
одержує в натурі, а також за наявності
інших обставин, що мають істотне
значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про
захист прав дитини, батько (- ки) або
інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну
відповідальність за виховання та
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально важливим
урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість та законність
позовних вимог в частині стягнення
аліментів на спільну доньку ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

За ч. 4 ст. 84 СК України право на
утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи пояснення відповідача,
надані ним у судовому засіданні, суд не
вважає за доцільне стягувати аліменти
на утримання дружини з огляду на його
матеріальний стан.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 245 грн. судового
збору та судовий збір у розмірі 243,60 грн.
в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 367 ЦПК України та
ст.ст. 110, 112, 180-183 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 15 жовтня 2010 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції м. Києва, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено актовий
запис № 1190 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти у твердій грошовій сумі, на
утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі однієї четвертої частини від
всіх видів доходів, але не менше, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову, тобто з 15
січня 2014 року, до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору у
розмірі 245,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

СУДДЯ: