УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Нагорняка В.А.,

суддів: Леванчука А.О.,

Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 07 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 15 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням.

Позивач посилався на те, що йому на
праві приватної власності належить
житловий будинок по АДРЕСА_2, який у 2007
році рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області був розділений
в натурі між ним та колишньою дружиною -
ОСОБА_4, якій належить друга частина
цього будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначав, що їх спільний син - ОСОБА_5 25
листопада 2001 року одружився з ОСОБА_3, а
02 липня 2003 року вона була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, а на даний час -
АДРЕСА_2. 04 липня 2011 року шлюб між сином
та ОСОБА_3 розірвано.

За час проживання після розірвання
шлюбу, ОСОБА_3 частково сплачувала за
комунальні послуги, а з травня 2012 року
за вищевказаною адресою не проживає,
перешкод для проживання відповідача
або будь-яких дій, які б
унеможливлювали користування житловим
будинком він та інші особи, які
проживають у вказаному будинку, їй не
створювали. Посилаючись на те, що
ОСОБА_3 без поважних причин не проживає
у спірному житловому будинку більше
шести місяців, виїхала на інше постійне
місце проживання, просив визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування квартирою по АДРЕСА_2.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 07 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 15 листопада 2013 року, позов
задоволено. Визнано ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, вірно
виходив з того, що ОСОБА_3 без поважних
причин не проживає у житловому будинку
по АДРЕСА_1 більше шести місяців, а тому
дійшов правильного висновку про
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування даним жилим
приміщенням.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 07 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 15 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.А. Нагорняк

Судді: А.О.
Леванчук

М.А. Макарчук