РІШЕННЯ

іменем
України

10 лютого 2014 року

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого судді -
Канівця Л.Ф.,

при секретарі -
Венгловській О.С.,

представника
відповідача -Бичук Л.С.,

представника
співвідповідача - Сашук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до відділу державної
виконавчої служби Володимир -
Волинського міськрайонного
управління юстиції , Державної
казначейської служби України про
стягнення майнової шкоди , -

В С Т А Н О В И
В ;

Позивач ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом ,
посилаючись на те , що їй належить
квартира АДРЕСА_1 на праві спільної
сумісної власності згідно рішення
апеляційного суду Волинської області
від 28 листопада 2007 року .

09 квітня 2010 року при
примусовому виконанні рішення суду
про її виселення та її малолітнього
сина без надання іншого жилого
приміщення . Відділом державної
виконавчої служби Володимир -
Волинського міськрайонного
управління юстиції ( далі ВДВС МРУЮ )
проведено опис та вилучення
наявного у квартирі майна про що
державним виконавцем складений
відповідний акт від 09.04.2010 року .
Вилучене майно передано на
зберігання у ВДВС , крім унітазу ,
газової колонки ,та 4-х камфорної
газової плити , які залишені на
зберіганні у ОСОБА_4 Про що складений
відповідний акт .

06 червня 2013 року позивач
звернулася до ВДВС із заявою про
повернення вилученого майна , яке
зазначене в акті . Із відповіді ВДВС
вбачається , що 11 квітня 2013 року
було проведено

знищення ( утилізація ) майна яке
було описане 09 квітня 2010 року при
примусовому виконанні рішення суду .
Державний виконавець не повідомила
її про термін зберігання її майна ,
після якого вона має право його
витребувати , за наявності потреби у
його зберіганні , оскільки виселення
здійснювалось без надання іншого
житла .А відтак ВДВС МРУЮ їй
заподіяні збитки,оскільки на
відновлення знищеного майна їй
необхідно понести витрати . Розмір
збитків становить 4 943 ,00 грн .

Покликаючись на наведені
обставини в позовній заяві просить
задовольнити її вимоги .

В судове засідання позивач
ОСОБА_3 не з'явилася , хоча про час та
місце розгляду справи була
повідомлена в установленому порядку.
До суду подала заяву , щоб справу
слухати у її відсутність .

Представник ВДВС МРУЮ в
суді позов ОСОБА_3 не визнала , суду
пояснила , що рішенням Володимир -
Волинського міського суду від 18
грудня 2009 року задоволені позовні
вимоги ОСОБА_4 до

ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
виселення ОСОБА_3 разом з її
малолітньою дитиною , сином ОСОБА_5 з
зазначеної квартири без надання
іншого жилого приміщення .

09 квітня 2010 року рішення
суду було в примусовому порядку
виконане . Позивачка з малолітнім
сином була виселена із спірної
жилого приміщення без надання іншого
жилого приміщення . Відповідно до
звіту № 150/10 від 28 квітня 2010 року про
оцінку майна , експертом - оцінювачем
було надано висновок про те , що майно
зазначене в акті державного
виконавця від 09 квітня 2010 року
цінності не представляє і підлягає
знищенню у встановленому законом
порядку .

06 червня 2013 року на адресу
ВДВС надійшла заява від позивача про
повернення вилучених у ОСОБА_3
державним виконавцем речей згідно
акту від 09 квітня 2013 року . Оскільки
майно позивача протягом трьох років
боржницею не було витребувано , 11
квітня 2013 року проведено знищення (
утилізація ) майна на підставі звіту
про оцінку майна від 28 квітня 2010 року
, а тому підстав для задоволення
позову не має . Просить в позові
відмовити .

Ухвалою суду до участі у
справі в якості співвідповідача
залучено Державне казначейство
України ,

Представник Державного
казначейства України в суді позов

ОСОБА_3 не визнала , суду пояснила , що
позивач не вправі вимагати
відшкодування за утилізацію майна ,
оскільки воно було ВДВС знищено
відповідно до вимог діючого
законодавства . Відповідач після
виселення не ставила вимогу про
повернення їй належного майна .

Законом України « Про
Державний бюджет України на 2014 рік »
передбачено загальнодержавні видатки
на відшкодування шкоди , завданої
фізичній особі чи юридичній особі
незаконними рішеннями , діями чи
бездіяльністю органів державної
влади , їх посадових і службових

осіб . Незаконних дій чи рішень
посадових осіб ВДВС по відношенню до

ОСОБА_3 не встановлено .

Просить в позові відмовити .

Заслухавши пояснення сторін ,
перевіривши інші матеріали справи ,
суд вважає , що позов до задоволення
не підлягає .

Судом встановлено , та
підтверджується виконавчим
провадженням, що рішенням Володимир -
Волинського міського суду від 18
грудня 2009 року задоволені позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та виселення

ОСОБА_3 разом з її малолітнім дитиною
, сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з
зазначеної квартири без надання
іншого житлового приміщення .

На підставі вищезазначеного
рішення 04 березня 2010 року Володимир -
Волинським міським судом був виданий
виконавчий лист про усунення
перешкод ОСОБА_4 у користуванні
спірною квартирою та виселення
позивача з малолітнім сином без
надання іншого жилого приміщення .

12 березня 2010 року державним
виконавцем Шостак О.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 26 березня 2010 року . Копії постанов
направлені сторонам для виконання та
відома .

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини , встановлені
судовим рішенням у цивільній справі ,
які набрали законної сили , не
доказуються при розгляді інших справ
, у яких беруть участь ті самі особи
або особа , щодо якої встановлено ці
обставини .

29 квітня 2010 року відповідно
до ст.37 Закону України « Про
виконавче провадження » державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження .
Копії постанов 29 квітня 2010 року
направлені сторонам виконавчого
провадження . Дана постанова
учасниками виконавчого провадження
не оскаржувалася .

Із акту державного виконавця
від 09 квітня 2010 року вбачається , що
при виселенні ОСОБА_3 із спірної
квартири був проведений опис майна .
Описане державним виконавцем майно
було передано на зберігання до
відділу державної виконавчої служби
Володимир - Волинського
міськрайонного управління юстиції.

Звітом про оцінку майна від
28 квітня 2010 року проведеного
експертом - оцінювачем стверджується
, що вказане в акті опису майна 09
квітня 2010 року цінності не
представляє і підлягає

знищенню .

Відповідно до п.8.4.4.
Інструкції про проведення виконавчих
дій від 15 грудня 1999 року №74/58 з
наступними змінами , державний
виконавець забезпечує в установлений
термін зберігання майна боржника
протягом строку , що не перевищує
трьох років з покладенням зазначених
витрат на боржника . Після завершення
трирічного строку не витребуване
майно реалізується в порядку,
передбаченому для реалізації
безхазяйного майна .

Відповідно до ст.79 Закону
України «Про виконавче

провадження » від 21.04.2001 року з
наступними змінами , виселення
полягає у звільненні приміщення ,
зазначеного у виконавчому документі
від особи ( осіб ) , яка виселяється , її
майна , домашніх тварин та у забороні
даній особі користуватися цим
приміщенням , Примусовому виселенню
підлягають лише особи, які визначені
у виконавчому документі. Державний
виконавець зобов'язаний письмово
повідомити боржника про день і час
примусового виселення , Відсутність
боржника, повідомленого про день і
час виселення, не є перешкодою для
виконання рішення .

Виселення здійснюється у
присутності понятих за сприянням
органів внутрішніх справ з
обов'язковим описом майна державним
виконавцем .

Один примірник акта опису майна
вручається під розписку боржникові ,
Державний виконавець у необхідних
випадках забезпечує в установленому
порядку зберігання майна боржника .
Але не більше як три роки з
покладенням понесених витрат на
боржника . Після завершення
трирічного строку не витребуване
майно реалізується в порядку
передбаченому для реалізації
безхазяйного майна . Якщо виконання
рішення здійснюється за відсутності
осіб, які підлягають виселенню ,
державний виконавець зобов'язаний
провести опис майна та зазначити
його вартість . Описане майно
передається на відповідальне
зберігання особі , яка державним
виконавцем призначена охоронцем
майна . Передане на зберігання майно
боржника видається йому державним
виконавцем на підставі акта після
сплати боржником витрат на його
збереження . Якщо боржник
відмовляється сплатити витрати на
зберігання майна , вони компенсуються
за рахунок реалізації частини майна
боржника .

Про виконання рішення про
виселення боржника державним
виконавцем складається акт , що
підписується особами ,які брали
участь у виконанні .

Оскільки майно протягом
трьох років боржником не було
витребуване , 11 квітня 2013 року ВДВС
проведено знищення ( утилізація ) майна
на підставі звіту про оцінку майна
від 28 квітня 2010 року.

Положеннями ч.3 ст.11 Закону
України « Про державну виконавчу
службу » передбачено , що шкода ,
завдана державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення , підлягає
відшкодуванню у порядку ,
передбаченому законом , за рахунок
держави .

Згідно ст.1166 ЦК України
майнова шкода , завдана
неправомірними рішеннями ,діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи або юридичної
особи , а також шкода ,завдана майну
фізичної або юридичної особи ,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа , яка завдала шкоди ,
звільняється від її
відповідальності , якщо вона доведе ,
що шкоди завдано не з її вини .

Відповідно до ст.1173 ЦК
України шкода завдана фізичній або
юридичній особі незаконними
рішеннями , дією чи бездіяльністю
органу державної влади , органу влади
Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні ними своїх повноважень ,
відшкодовується державою , Автономною
Республікою Крим або органом
місцевого самоврядування незалежно
від вини цих органів .

Суд вважає також , що доказів
того , що ВДВС МРУЮ позивачу було
завдано збитків на загальну суму 4 943
,00 грн . в розумінні ст.22 ЦК України
позивачем суду не надано .

Згідно ст. 60 ЦК України , кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень .

Суд вважає , що позивач
ОСОБА_3 не довела суду ті обставини
на які вона посилається як на
підставу свої вимог в позові .

Керуючись ст.ст.
10,60,88,209,212,213,215,218 ЦПК України , ст.22,1166 ЦК
України, ч.3 ст.11 Закону України « Про
державну виконавчу

службу » , суд , -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3
до відділу державної виконавчої
служби Володимир - Волинського
міськрайонного управління юстиції,
Державної казначейської служби
України про стягнення майнової
шкоди в розмірі 4 943 ,00 грн . -
відмовити .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя :