Справа № 154/48/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/243/14 Категорія: 41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шоцькій О.В.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

пр-ків відповідача: Служби автодоріг -
Семенчука А.Б., Пилипчука Р.В.,

пр-ка відповідача:
райдержадміністрації - Захарчук М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
діючих у своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4, до
Служби автомобільних доріг у
Волинській області,
Володимир-Волинської районної
державної адміністрації Волинської
області, треті особи - орган опіки та
піклування виконкому Устилузької
міської ради Володимир-Волинського
району, Служба у справах дітей
Володимир-Волинської районної
державної адміністрації Волинської
області, про зобов'язання надати
постійне благоустроєне жиле
приміщення за апеляційною скаргою
позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
від 24 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у своїх інтересах та в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 звернулися в суд із зазначеним
позовом, який мотивують тим, що
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.04.2011 року
вирішено примусово відчужити у
державну власність
Володимир-Волинській районній
державній адміністрації належну
ОСОБА_7 земельну ділянку та квартиру
АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та
спорудами, а також багаторічні
насадження, що знаходяться на
земельній ділянці та знести житловий
будинок. Однак у вказаній квартирі
зареєстровані та постійно проживають і
вони разом з малолітніми дітьми.

Житловий будинок, у якому знаходиться
спірна квартира розташований на
земельній ділянці, запроектованій для
відведення Службі автомобільних доріг
у Волинській області для реконструкції
автомобільної дороги
Устилуг-Луцьк-Рівне. Згідно витягу про
державну реєстрацію прав власником
даного будинку є держава в особі
Володимир-Волинської районної
державної адміністрації.

Вважають, що їм разом з малолітніми
дітьми, як особам, що складають окрему
сім'ю та підлягають виселенню із
зазначеної квартири держава в особі
відповідачів зобов'язана надати інше
благоустроєне жиле приміщення.

Враховуючи наведене, просили
зобов'язати Службу автомобільних доріг
у Волинській області та
Володимир-Волинську районну державну
адміністрацію одночасно з виселенням з
квартири АДРЕСА_1 надати їм інше
благоустроєне жиле приміщення.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 24 грудня 2013 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять
скасувати це рішення та ухвалити нове -
про задоволення позову.

Вважають, що допущено невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.04.2011 року
вирішено примусово відчужити у
державну власність
Володимир-Волинській районній
державній адміністрації належну
ОСОБА_7 земельну ділянку та квартиру
АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та
спорудами, а також багаторічні
насадження, що знаходяться на
земельній ділянці та знести житловий
будинок (а.с.14-18).

Згідно даних адресно-довідкового
підрозділу УДМС України у Волинській
області від 13.09.2012 року та довідки
Устилузької міської ради від 07.11.2012
року у вказаній квартирі зареєстровані
позивачі разом із малолітніми дітьми
(а.с.7, 83-зворот).

Судом встановлено, що житловий будинок,
у якому знаходиться спірна квартира
розташований на земельній ділянці,
вилученій для Служби автомобільних
доріг у Волинській області з мотивів
суспільної необхідності - під
розміщення /реконструкцію/
автомобільної дороги державного
значення загального користування
Устилуг-Луцьк-Рівне і власнику ОСОБА_7
відшкодовано усі пов'язані з цим
збитки.

Позовними вимогами ОСОБА_1 є одночасне
з виселенням з квартири АДРЕСА_1
надання іншого благоустроєного жилого
приміщення (а.с.12-13).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням
Володимир-Волинського міського суду
від 12.12.2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 15.04.2013 року ухвалено
виселити позивачів разом із
малолітніми дітьми із спірної квартири
без надання іншого жилого приміщення
(а.с.29-30, 59-61).

Зазначеними судовими рішеннями
встановлено обставини відсутності
підстав для надання позивачам іншого
жилого приміщення при виселенні.

Крім того, згідно ч.2 ст.223 ЦПК України
після набрання рішенням суду законної
сили сторони та треті особи із
самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також оспорювати
в іншому процесі встановлені судом
факти і правовідносини.

За змістом зазначених норм цивільного
процесуального закону не допускається
оспорювання в іншому процесі
встановлених судом фактів і
правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, що
підтверджуються належними доказами,
правильно визначено правовідносини
між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Володимир-Волинського міського суду
від 24 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді