Рішення

Справа № 2607/14292/12 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/1472/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Декаленко
В.С.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В.06 лютого2014
року колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.

при секретарі:
Конику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 13 листопада 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до Державного
підприємства завод «Генератор» про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
відповідача ДП завод «Генератор», в
якому просив зобов'язати відповідача
розглянути його заяву про приватизацію
та прийняти рішення про передачу
позивачеві у власність квартири
АДРЕСА_1, оформити та надати свідоцтво
про право власності на вказану
квартиру.

Свої вимоги позивач обґрунтовував
тим, що рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2010 року визнано право ОСОБА_3 на
користування кімнатою АДРЕСА_1. 07
квітня 2012 рокупозивач звернувся до ДП
завод «Генератор» з проханням
дозволити приватизацію займаного
житлового приміщення, а 27 вересня 2012 р.
звернувся із проханням розглянути його
заяву про приватизацію та надати
свідоцтво про право власності на
вказану квартиру. Як стверджує позивач,
відповіді на вказане звернення надано
не було. Оскільки ОСОБА_3 вбачає право
на приватизацію займаного житлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке не
визнається ДП завод «Генератор»,
просив суд зобов'язати відповідача
розглянути його заяву про
приватизацію, прийняти рішення про
передачу позивачеві у власність даної
квартири, оформити та надати
відповідне свідоцтво.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 13 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, мотивовану тим, що при
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції було порушено норми
процесуального права та неправильно
застосовано норми матеріального права,
а також належним чином не встановлено
фактичні обставини справи.

В судовому засіданні апелянт
доводи апеляційної скарги підтримав,
просив оскаржуване рішення суду
скасувати, позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представники відповідача проти
апеляційної скарги заперечували,
просили відмовити в її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, рішенням
Подільського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2010 року визнано право
ОСОБА_3 на користування кімнатою
АДРЕСА_1(а.с. 3).

Даний будинок має статус будинку
готельного типу та перебуває на
балансі ДП завод «Генератор» (а.с. 51, 57,
66).

05квітня 2012 рокупозивач звернувся до
ДП завод «Генератор» з проханням
дозволити приватизацію займаного
житлового приміщення, а 27 вересня 2012 р.
звернувся із проханням розглянути його
заяву про приватизацію та надати
свідоцтво про право власності на
вказану квартиру (а.с. 4).

У відповідь на дане звернення
відповідачем було направлено лист №
79/328 від 11.04.2012 р. із пропозицією укласти
договір найму, проект якого був
направлений 27.03.2012 р. на адресу ОСОБА_3
(а.с. 5).

27.09.2012 р. позивач звернувся до ДП
завод «Генератор» із заявою про
приватизацію та оформлення документів
про передачу у власність займаного ним
житла.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», рішення відповідних
органівприватизації приймаються не
пізніше одного місяця з дня отримання
заяви громадянина.

Разом з тим, вищевказана вимога
Закону відповідачем виконана не була.

Лист ДП завод «Генератор» № 79/328 від
11.04.2012 р. із пропозицією укласти договір
найму, направлений на адресу позивача
на виконання рішення Подільського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2010 року, не може вважатися рішенням за
результатами розгляду заяви про
приватизацію в розумінні
вищенаведеної статті Закону.

Будь-які інші докази, які б могли
свідчити про прийняте за результатами
розгляду заяви про приватизацію
рішення, в матеріалах справи відсутні.

Зазначеному суд першої інстанції
оцінки не надав, в результаті чого
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування,
державнимипідприємствами,
організаціями, установами, у
повномугосподарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Оскільки рішення за результатами
розгляду заяви ОСОБА_3 відповідними
органами приватизації на даний час
прийнято не було, підстави
стверджувати про те, що відповідачем
порушено чи невизнано права позивача
на приватизацію займаного ним
житлового приміщення відсутні, і
звернення до суду із даною вимогою в
цьому випадку є передчасним.

Крім того, відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» передбачена спеціальна
процедура виготовлення та видачі
свідоцтв про право власності на об'єкти
нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову в цій частині.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК
України, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 13 листопада 2013 року в частині
вимог про зобов'язання розглянути
заяву про приватизацію скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Державного
підприємства завод «Генератор» про
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Зобов'язати Державне підприємство
завод «Генератор» розглянути заяву
ОСОБА_3а про надання дозволу на
приватизацію квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
В.А. Шебуєва

М.І. Оніщук