Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/2787/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Матюшенка І.В.,

з участю секретаря судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про скасування державного акту
на право приватної власності на землю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 03 грудня
2013 року,-

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, у якому просила
скасувати державний акт про право
приватної власності на землю, виданий
на ім'я матері відповідачки - ОСОБА_3 В
обґрунтування позову зазначила, що
спірна земельна ділянка розміром 0,59 га
по АДРЕСА_1 належала її діду ОСОБА_4,
який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1. Землею
безпідставно за своє життя
користувалась ОСОБА_3, побудувала на
ній новий житловий будинок, хоча за
заповітом дід визначив своїм
спадкоємцем її матір - ОСОБА_5
Успадкувавши після смерті матері
будинок по АДРЕСА_1, приватизувати
земельну ділянку біля нього вона не
може, у зв'язку з наявністю державного
акту на право власності на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 03 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що судом не враховано
положення Постанови Центрального
комітету КП України і Ради Міністрів
Української РСР № 143. До будинку, де
проживав дід ОСОБА_4 належала земельна
ділянка розміром 0,59 га, в тому числі 0,23
га присадибна до дворового
господарства, яка не вилучалася у нього
та незаконно приватизована ОСОБА_3,
спадкоємицею якої є відповідачка.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Встановлено, що головою колгоспного
двору згідно погосподарської книги за
1964-1966 роки - особовий рахунок НОМЕР_1 до
дня свого вибуття до смт. Любар, тобто
до 08.07.1964 року, був ОСОБА_4 Після вибуття
останнього головою двору став ОСОБА_7,
чоловік ОСОБА_3 У користуванні
домогосподарства рахувалась земельна
ділянка 0,59 га. (а.с. 49, 58,101). Згідно
записів у земельно-шнуровій книзі за
1973-1991 роки, погосподарських книгах за
1971-1973 роки та 1973-1991 роки головою двору
по АДРЕСА_1 рахувався ОСОБА_7 До двору
належала земельна ділянка розміром 0,59
га ( а.с. 54-55, 91,93-96). Згідно записів у
земельно-шнуровій книзі за 1983-1986 роки
за ОСОБА_7 рахувалась земельна ділянка
площею 0,59 га, розділ колгоспники за №
363. адреса не зазначалась; у
земельно-шнуровій книзі за 1986-2010 роки
за ОСОБА_5 (матір'ю позивачки)
рахувалась земельна ділянка площею 0,15
га, розділ робітники та службовці за №
143, адреса відсутня (а.с. 91). Про те, що за
головою двору, особовий рахунок НОМЕР_2,
ОСОБА_5 рахувалась як за службовцем
земельна ділянка розміром 0,15 га
свідчить також погосподарська книга за
1986-1990 роки (а.с. 103)

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28.01.2011 року вбачається, що
ОСОБА_1 успадкувала після смерті
матері ОСОБА_5 житловий будинок
АДРЕСА_1, який належав померлій на
підставі свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок,
виданого виконкомом Левківської
сільської ради Житомирського району і
області від 28.08.2007 року (а.с. 8).

У відповідності до державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 07.02.1996 року, ОСОБА_3 на підставі
рішення виконкому Левківської
сільської ради народних депутатів від
15.06.1995 року № 13, яке є чинним, набула
права приватної власності на земельну
ділянку площею 0,59 га за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 7).

На зазначену земельну ділянку згідно
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 19.10.2012 року,
визнано право власності за ОСОБА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3.(а.с. 38).

За змістом ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Підставою для державної реєстрації
прав власності згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" є рішення судів,
що набрали законної сили.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61
ЦПК України).

Таким чином земельна ділянка, право на
яку оспорює позиває, належить
відповідачу на підставі рішення суду,
яке набрало законної сили, і зазначені
обставини є такими, що не підлягають
доказуванню у цій справі.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

Разом з тим, помилковим є посилання
суду на пропуск позивачем строку
звернення з позовом, оскільки у
відповідності до п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від
18.12.2009 року недоведеність позову є
самостійною підставою для відмови у
задоволенні позову. Зазначена

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують та не впливають на
правильність прийнятого рішення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 03 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий
Судді: