У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І., суддів:
Наумчука М.І., Олійник
А.С.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Полтавського
товариства з додатковою
відповідальністю «Рубін», треті особи:
Полтавська міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про визначення часток у праві спільної
часткової власності та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Полтавського товариства з додатковою
відповідальністю «Рубін», треті особи:
Полтавська міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про визначення часток у праві спільної
часткової власності, за касаційною
скаргою Полтавського товариства з
додатковою відповідальністю «Рубін»
на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 15 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 28 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 р. позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_6 про визначення
часток у справі спільної часткової
власності та визначення права
власності на нежитлове приміщення
площею 57,7 кв. м по АДРЕСА_1 в частках
пропорційно їх вкладам в Статутний
капітал Полтавського товариства з
додатковою відповідальністю «Рубін»
(далі - ТДВ «Рубін»).

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилалися на те, що рішенням
господарського суду Полтавської
області від 07 жовтня 2008 року по справі
№ 13/123 позивачам та відповідачу було
виділено частину майна ТДВ «Рубін» у
вигляді вищезазначеного нежитлового
приміщення без визначення часток.
Оскільки за домовленістю розмір
часток позивачі та відповідач
встановити не в змозі, позивачі
вимагають їх визначення в судовому
порядку з урахуванням вкладу кожного з
них.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 15 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 28 серпня 2014 року, позов ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 задоволено.

Визнано припиненим право власності ТДВ
«Рубін» на частку у праві спільної
часткової власності на нежитлове
приміщення, яке складається в цілому з:
торгової зали (1) пл. 37,6 кв. м, кабінету (2)
пл. 14,3 кв. м, коридору (3) площею 2,9 кв. м,
вмивальні (4) пл. 1,3 кв. м, вбиральні (5) пл.
1,6 кв. м, загальною площею 57,7 кв. м, в
розмірі 1/10 частина житлового будинку
літ. «А-4», загальною площею 584,9 кв. м, що
знаходиться по АДРЕСА_1 з 31 липня 2006
року.

Визначено частку ОСОБА_4 у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м,
яке складається в житловому будинку
літ. «А-4» з: торгової зали - 1 площею 37,6
кв. м, кабінету - 2 площею 14,3 кв. м,
коридору - 3 площею 2,9 кв. м, вмивальні - 4
площею 1,3 кв. м, вбиральні - 5 площею 1,6 кв.
м, в розмірі 7/200 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1

Визначено частку ОСОБА_5 у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м,
яке складається в житловому будинку
літ. «А-4» з: торгової зали - 1 площею 37,6
кв. м, кабінету - 2 площею 14,3 кв. м,
коридору - 3 площею 2,9 кв. м, вмивальні - 4
площею 1,3 кв. м, вбиральні - 5 площею 1,6 кв.
м, в розмірі 3/100 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Визнано право спільної часткової
власності ОСОБА_4 на частку у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення, яке складається
в цілому з: торгової зали (1) пл. 37,6 кв. м,
кабінету (2) пл. 14,3 кв. м, коридору (3)
площею 2,9 кв. м, вмивальні (4) пл. 1,3 кв. м,
вбиральні (5) пл. 1,6 кв. м, загальною
площею 57,7 кв. м, в розмірі 7/200 (сім
двохсотих) частин житлового будинку
літ. «А-4», загальною площею 584,9 кв. м, що
знаходиться АДРЕСА_1 набутим з 31 липня
2006 року.

Визнано право спільної часткової
власності ОСОБА_5 на частку у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення, яке складається
в цілому з: торгової зали (1) пл. 37,6 кв. м,
кабінету (2) пл. 14,3 кв. м, коридору (3)
площею 2,9 кв. м, вмивальні (4) пл. 1,3 кв. м,
вбиральні (5) пл. 1,6 кв. м, загальною
площею 57,7 кв. м, в розмірі 3/100 (три сотих)
частин житлового будинку літ. «А-4»,
загальною площею 584,9 кв. м, що
знаходиться по АДРЕСА_1 набутим з 31
липня 2006 року.

Визнано припиненим право власності
ОСОБА_4 на частку у праві спільної
часткової власності на нежитлове
приміщення, яке складається в цілому з:
торгової зали (1) пл. 37,6 кв. м, кабінету (2)
пл. 14,3 кв. м, коридору (3) площею 2,9 кв. м,
вмивальні (4) пл. 1,3 кв. м, вбиральні (5) пл.
1,6 кв. м, загальною площею 57,7 кв. м., в
розмірі 7/200 (сім двохсотих) частин
житлового будинку літ. «А-4», загальною
площею 584,9 кв. м, що знаходиться по
АДРЕСА_1 з 29 березня 2013 року.

Визнано припиненим право спільної
часткової власності ОСОБА_5 на частку у
праві спільної часткової власності на
нежитлове приміщення, яке складається
в цілому з: торгової зали (1) пл. 37,6 кв. м,
кабінету (2) пл. 14,3 кв. м, коридору (3)
площею 2,9 кв. м, вмивальні (4) пл. 1,3 кв. м,
вбиральні (5) пл. 1,6 кв. м, загальною
площею 57,7 кв. м, в розмірі 3/100 (три сотих)
частин житлового будинку літ. «А-4»,
загальною площею 584,9 кв. м, що
знаходиться по АДРЕСА_1 з 29 березня 2013
року.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.
Визначено ОСОБА_6 частку у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м,
яке складається в житловому будинку
«А-4» з: торгової зали - 1 площею 37,6 кв. м,
кабінету - 2 площею 14,3 кв. м, коридору - 3
площею 2,9 кв. м, вмивальні - 4 площею 1,3 кв.
м, вбиральні - 5 площею 1,6 кв. м, в розмірі
7/200 частини житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Визнано право спільної часткової
власності ОСОБА_6 на частку у праві
спільної часткової власності на
нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м.,
яке становить 7/200 житлового будинку по
АДРЕСА_1 та складається в житловому
будинку «А-4» з: торгової зали - 1 площею
37,6 кв. м, кабінету - 2 площею 14,3 кв. м,
коридору - 3 площею 2,9 кв. м., вмивальні - 4
площею 1,3 кв. м, вбиральні - 5 площею 1,6 кв.
м, набутим з 31 липня 2006 року.

Визнано припиненим право власності
ОСОБА_6 на нежитлове приміщення площею
57,7 кв. м., яке становить 7/200 житлового
будинку по АДРЕСА_1 та складається в
житловому будинку «А-4» з: торгової зали
- 1 площею 37,6 кв. м, кабінету - 2 площею 14,3
кв. м, коридору - 3 площею 2,9 кв. м,
вмивальні - 4 площею 1,3 кв. м, вбиральні - 5
площею 1,6 кв. м. з 24 квітня 2013 року.

У касаційній скарзі ТДВ «Рубін»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
одночасно з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні первісних та
зустрічних позовних вимог, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд виходив з
обґрунтованості позовних вимог,
встановивши, що рішенням загальних
зборів учасників товариства від 31
липня 2006 року (протокол № 3) задоволено
заяви ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вихід з
товариства з відступленням шляхом
відчуження нежитлового приміщення, що
належало ТДВ «Рубін», на їх користь
відповідно часткам у статутному фонді
та майні товариства, рішенням
господарського суду Полтавської
області від 07 жовтня 2008 року по справі
№ 13/123 позивачам та відповідачу було
виділено частину майна ТДВ «Рубін» у
вигляді вищезазначеного нежитлового
приміщення без визначення часток,
відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦК України
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
процесуального права безпідставні.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Полтавського
товариства з додатковою
відповідальністю «Рубін» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 28 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостовасудді:
М.І. Наумчук А.С. Олійник