Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №272/677/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Карповець
Віталій Володимирович
Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

за участю секретаря судового
засідання:Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Міньковецької сільської ради
Андрушівського району Житомирської
області, реєстраційної служби
Андрушівського районного управління
юстиції про визнання недійсним
свідоцтва про право власності,
недійсним договору дарування,
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, скасування державної
реєстрації та визнання права власності
на частину житлового будинку

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Андрушівського районного
суду Житомирської області від 09 грудня
2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
та Міньковецької сільської ради.
Просила визнати недійсним свідоцтво на
право особистої власності на житловий
будинок, видане 08 серпня 1997 року ОСОБА_4
на цілий житловий будинок АДРЕСА_1,
визнати частково недійсним договір
дарування від 17 березня 1999 року
вказаного будинку, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 02 березня 2009 року
ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5, скасувати
державну реєстрацію прав на спірний
будинок та визнати за нею право
власності на ? частини вказаного
будинку. В обґрунтування позову
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати, ОСОБА_6, яка проживала з батьком,
ОСОБА_4, у спірному житловому будинку
без реєстрації шлюбу, але їх
господарство було майном колгоспного
двору. Однак, після смерті матері
ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право
власності на цілий житловий будинок
неналежної форми та без рішення
сільської ради. На підставі вказаного
свідоцтва на право особистої власності
на житловий будинок він подарував
житловий будинок своєму синові, ОСОБА_5,
а після його смерті будинок
успадкувала донька, ОСОБА_3, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом. Позивачка посилається на те,
що вона має право на спадкування ?
частини будинку після смерті матері,
оскільки одна прийняла спадщину після
її смерті та на ? частину будинку після
смерті батька, а разом - на ? частини
спірного домоволодіння.

Ухвалою Андрушівського районного суду
Житомирської області від 02 грудня 2013
року до участі у справі в якості
співвідповідача залучено реєстраційну
службу Андрушівського районного
управління юстиції (а.с.184).

Рішенням Андрушівського
районного суду Житомирської області
від 09 грудня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано недійсним свідоцтво
про право власності, договір дарування,
частково недійсним в частині ?
свідоцтво про право на спадщину за
законом, скасовано в частині ? державну
реєстрацію прав на спірний житловий
будинок та визнано за позивачкою право
власності на ? житлового будинку.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу. Просить рішення
скасувати та відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з пропущенням строку
позовної давності. Вважає, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
безпідставно відмовив у застосуванні
строку позовної давності, оскільки
позивачка знала про договір дарування
спірного будинку з 1999 року; при оцінці
доказів суд порушив вимоги ст.ст. 212,213
ЦПК України; не застосував ст.ст. 71,75,76
ЦК України 1963 року.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки (
ч.1 ст.1261 ЦК України).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б
за законом їхнім матері, батькові,
бабі, дідові, якби вони були живими на
час відкриття спадщини ( ч.1 ст.1266 ЦК
України).

За позовом спадкодавця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини ( ч.3 ст.1272 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав із спадкодавцем, має
подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК
України).

Андрушівською державною нотаріальною
конторою Житомирської області до
майна померлого було відкрито
спадкову справу ( а.с.93).

Із заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори особисто
звернулися: 12 квітня 2011 року ОСОБА_7 та
25 липня 2011 року ОСОБА_2 (а.с.95,103).

Однак, як вбачається із матеріалів
справи ОСОБА_7 не залучена до участі у
справі, чим суттєво порушені її права,
як спадкоємця, який одержав свідоцтво
про право на спадщину за законом
тільки на частину земельної ділянки,
розташованої на території
Міньковецької сільської ради
Андрушівського району Житомирської
області, що належала померлому ОСОБА_4
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№558366 (а.с.39).

Не залучення спадкоємця ОСОБА_7 є
підставою для відмови в позові,
оскільки у даному випадку правильно
вирішити спадковий спір відносно
житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо.

З огляду на викладене, колегія суддів
скасовує рішення суду першої інстанції
та відмовляє ОСОБА_2 у задоволенні
позову до ОСОБА_3, Міньковецької
сільської ради Андрушівського району
Житомирської області, реєстраційної
служби Андрушівського районного
управління юстиції про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, недійсним договору
дарування, недійсним свідоцтва про
право на спадщину, скасування
державної реєстрації та визнання права
власності на частину житлового
будинку.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309, 313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Андрушівського районного
суду Житомирської області від 09 грудня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позову до ОСОБА_3, Міньковецької
сільської ради Андрушівського району
Житомирської області, реєстраційної
служби Андрушівського районного
управління юстиції про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, недійсним договору
дарування, недійсним свідоцтва про
право на спадщину, скасування
державної реєстрації та визнання права
власності на частину житлового
будинку.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: