Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/1093/14
Головуючий у 1-й інстанції Круговий В.О.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.

Маловічко С.В.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
судді Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 20 грудня
2013 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом
Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про

стягнення оплати послуг та
відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року Арбітражний керуючий
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення оплати послуг та
відшкодування витрат.

Ухвалою судді Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
20 грудня 2013 року у відкритті
провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді, та направити
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкритті
провадження у справі.

Дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження за
позовом ОСОБА_3, суд виходив із того, що
між ним та відповідачем виник спір з
приводу сплати судових витрат під час
справи про банкрутство, і який підлягає
розгляду господарським судом.

Згідно ст.1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(надалі Закон) арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) - фізична особа, яка має
ліцензію, видану в установленому
законодавством порядку, та діє на
підставі ухвали господарського суду;

Згідно ст. 3-1 якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) може бути
призначено фізичну особу - суб'єкта
підприємницької діяльності, яка має
вищу юридичну або економічну освіту,
володіє спеціальними знаннями та не є
зацікавленою особою щодо боржника і
кредиторів.

Оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

Кредитори можуть створювати фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією,
ліквідатору). Формування фонду та
порядок використання його коштів
визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджуються ухвалою
господарського суду.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Кредитори мають право встановлювати і
виплачувати арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої
затверджується господарським судом.

Звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому порядку.

Згідно ст. 49 Закону до задоволення
вимог кредиторів із коштів, внесених на
депозит нотаріальної контори або
приватного нотаріуса, відшкодовуються
витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство
громадянина-підприємця і виконанням
постанови господарського суду про
визнання громадянина-підприємця
банкрутом.

Відповідно до ч.6 ст.31 Закону вимоги не
задоволені за недостатністю майна
вважаються погашеними.

Тобто з аналізу вказаних норм Закону
вбачається, що оплата послуг
арбітражного керуючого не входить до
складу судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 12 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у ст. 1 вказаного Кодексу.

Приписами ст. 15 ЦПК України, чітко
визначено компетенцію судів щодо
розгляду цивільних справ. Так, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Позивачем і відповідачем у цивільному
процесі відповідно до ст. 30 ЦПК України
можуть бути фізичні і юридичні особи, а
також держава.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення оплати послуг та
відшкодування витрат як до фізичної
особи.

З урахуванням наведеного
господарському суду не підвідомчі
справи, що виникають у спорах з
фізичною особою, вони підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Отже, висновок районного суду про те, що
заява не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства, суперечить
вимогам ст.15 ЦПК України, оскільки суду
першої інстанції, з урахуванням
вищевикладеного необхідно було
розглянути позовну заяву по суті.

За таких обставин, ухвала суду першої
інстанції про відмову у відкритті
провадження по заяві, підлягає
скасуванню з направленням цього
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
20 грудня 2013 року в цій справі скасувати,
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: