Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/1203/13-ц
Номер рядка звіту 36
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2014
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

при секретарі Царь О.В.

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Піфко
С.О.,

третьої особи ОСОБА_4,

представників третьої особи
Ільницький Я.І., Рествей М.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні райсуду в
смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1
до Міжгірської селищної ради, треті
особи без самостійних вимог: Державна
нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба Міжгірського РУЮ
про визнання права власності на
спадкове майно та за позовом третьої
особи із самостійними вимогами ОСОБА_4
в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до
ОСОБА_1 та Міжгірської селищної ради,
третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_8 про визнання права власності
на ? частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В
И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з цим позовом про
визнання і встановлення факту
прийняття ним спадщини за майном
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_9 та
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
як спадкоємцем першої черги за
законом.

Заяву мотивував тим, що з грудня
2009 р. і до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 його
мати ОСОБА_9 проживала разом із ним.
Після смерті матері його брати ОСОБА_10
і ОСОБА_11 не подавали заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Посилаючись на те, що він
прийняв спадщину так як на день
смерті матері проживав разом із нею,
що ОСОБА_12 не подавав заяви про
прийняття спадщини, що ОСОБА_10
відмовився на його користь від
спадщини просив позовні вимоги
задоволити.

Залучена в якості третьої особи
ОСОБА_4 13 грудня 2013 року заявила в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7
позов про визнання права власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за померлим ОСОБА_12

Заяву мотивувала тим, що
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_12 у 2000 році
вона народила доньку ОСОБА_7.

У 1992 році ОСОБА_9 склала заповіт
на ОСОБА_12 на належну їй квартиру.

Посилаючись на те, що після смерті
ОСОБА_9 , її колишній чоловік ОСОБА_12
став єдиним спадкоємцем квартири
згідно заповіту, а після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 право на
спадкування квартири мають дві його
доньки - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 то просила
суд визнати за малолітньою ОСОБА_7
право власності на ? частину спадкової
квартири.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник свій позов
підтримав повністю, позов ОСОБА_4
заперечили.

Представник відповідача Піфко
С.О. позовні вимоги позивача та
третьої особи ОСОБА_4 визнав частково.

Представник третьої особи Ільницький
Я.І. позовні вимоги позивача та
третьої особи ОСОБА_4 заперечує і
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, представника
відповідача, третю особу із
самостійними вимогами, представників
третьої особи Ільницького Я.І., Рествей
М.К., свідків, перевіривши матеріали в
справі суд вважає, що позови ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_7
до задоволення не підлягають з
наступного.

Як убачається із встановлених судом
обставин справи, що ОСОБА_9 була
власником квартири АДРЕСА_1 відповідно
до договору купівлі-продажу від 02
квітня 1992 року.

06 квітня 1992 року в смт.Міжгір'я
ОСОБА_9 склала заповіт, згідно якого
квартиру АДРЕСА_1 заповідала своєму
сину ОСОБА_12.

У ОСОБА_12 від першого шлюбу є
дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і від другого
шлюбу дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 До дня
своєї смерті ОСОБА_12 проживав у
цивільному шлюбі з ОСОБА_13, спільних
дітей не мали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ужгород померла
ОСОБА_9, яка на протязі останнього
року до дня смерті тимчасово проживала
у старшого сина ОСОБА_1, але постійним
місцем проживання такої була квартира
АДРЕСА_1.

Вмісті з нею проживав за даною
адресою ОСОБА_12 (на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3), що підтверджується
копією паспорта ОСОБА_12, в якому стоїть
штамп реєстрації місця проживання та
довідкою Міжгірської селищної ради від
05.11.2013 р. № 5103.

Таким чином після смерті ОСОБА_9
її син ОСОБА_12 прийняв спадщину
відповідно до ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України
не заявив про відмову від неї.

Заяву про відмову від прийняття
спадщини ОСОБА_12 не подавав.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмова від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

07 вересня 2013 року в м.Ужгород
помер ОСОБА_11 - батько ОСОБА_8 та ОСОБА_7,
який за час життя після смерті
спадкодавця ОСОБА_9 не звертався із
заявою до нотаріуса про прийняття
спадщини та видачі йому свідоцтва про
право на спадщину.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України
якщо спадкоємець за заповітом або
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Відповідно до довідки приватного
нотаріуса Міжгірського районного
нотаріального округу від 05.12.2013 р. №
223/01-16 вбачається, що 18 вересня 2013 року
до майна померлого ОСОБА_12 заведена
спадкова справа за № 45/2013 на підставі
заяв про прийняття спадщини від імені
ОСОБА_8 та малолітньої ОСОБА_7. Інших
заяв спадкоємців не подано.

Суд констатує, що позивач ОСОБА_1
після смерті матері ОСОБА_9
(ІНФОРМАЦІЯ_3) із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальних контор чи
приватних нотаріусів не звертався, а
звернувся до суду із позовом про
визнання за ним права власності на
спадкове майно тільки після смерті
брата ОСОБА_12 у якого був заповіт на
спадкове майно.

Натомість суд вважає, що позивач
ОСОБА_1 немає законних підстав на
майно померлої матері ОСОБА_9,
оскільки вона заповідала це майно
сину ОСОБА_12 і оскільки останній
помер то право на це майно переходить
до його дітей - ОСОБА_8 та малолітньої
ОСОБА_7 в рівних частках як спадкоємці
першої черги.

Тому суд вважає, що оскільки
позивач ОСОБА_1 не прийняв спадщину,
так як мати ОСОБА_1 проживала у нього
періодично, померла в лікарні
м.Ужгород, мала постійне місце
проживання (згідно реєстрації) в
АДРЕСА_1, вмісті з нею на день смерті
був зареєстрований і проживав
молодший син ОСОБА_11, на якого померла
ОСОБА_9 склала заповіт на квартиру, то
підстав для задоволення позову
позивача ОСОБА_1 суд не вбачає і у
позові такому слід відмовити.

Також суд вважає, що позов
третьої особи ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої ОСОБА_7 заявлений
передчасно і до задоволення не
підлягає, оскільки існує позасудовий
порядок вирішення питання про право
на спадщину, зокрема шляхом подачі до
нотаріальної контори чи приватного
нотаріуса заяви про прийняття
спадщини та видачі свідоцтва про
право на спадщину, яким в частності і
скористалася ОСОБА_7, яка подала заяву
про прийняття спадщини ОСОБА_12

Враховуючи вищенаведене і що не
вирішено питання про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
померлим ОСОБА_12 то у позові ОСОБА_4 про
визнання за малолітньою ОСОБА_7 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 слід відмовити.

Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до
Міжгірської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Відмовити ОСОБА_4 у позові до
ОСОБА_1 та Міжгірської селищної ради
про визнання права власності на ?
частину спадкового майна.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано в Апеляційний
суд Закарпатської області через
райсуд протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення набирає законної сили
згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: А. Ю. Гайдур