Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/3572/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Якухно
О.М., Зарицької Г.В.

при секретарі

судового засідання: Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання прибудови до будинку і зміни
конфігурації даху незаконними,
знесення самочинно зведеної прибудови
та даху, стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 24 грудня 2013
року, -

в с т а н
о в и л а :

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати здійснену відповідачами
прибудову до будинку АДРЕСА_1 та зміну
конфігурації даху на ньому
незаконними; зобов'язати відповідачів
знести самочинно зведені будівлі:
прибудову (веранду) до вказаного
будинку та частину даху, схил якого
зроблено в сторону веранди позивача;
стягнути з відповідачів на свою
користь 5000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 24 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено
за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення процесуального, просить
скасувати рішення суду в частині
відмови позову щодо знесення об'єкту
самочинного будівництва і
відшкодування моральної шкоди та
прийняти нове, яким позовні вимоги в
цій частині задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини справи.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1. Позивачу належить ? частини
вказаного житлового будинку з
господарськими будівлями, інша ?
частини належить відповідачам (а.с.5,6,19).
Відповідачі до власної частини будинку
зробили прибудову (веранду) без
отримання відповідних дозвільних
документів, що підтверджується листами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
від 25.05.2012р., 23.08.2013 р. та листом
виконавчого комітету Малинської
міської ради від 25.05.2012р., а також
змінили конфігурацію даху на своїй
будівлі (а.с.9-11).

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання здійсненого
будівництва незаконним, суд першої
інстанції виходив з того, що цивільне
законодавство не передбачає такого
способу захисту права. Суд, визнавши
спірну прибудову самочинним
будівництвом, відмовив в задоволенні
позову в частині її знесення, виходячи
з того, що позивачем не доведено, що
здійсненим відповідачами будівництвом
та зміною конфігурації даху, порушене
його право, а відтак, не доведено
необхідність у знесенні самочинного
будівництва та частини даху і як
наслідок не доведено факт спричинення
йому моральної шкоди.

Такий висновок суду є вірним виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно вимог ч.7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що
законодавство не визначає самочинне
будівництво об'єктом правового
захисту, а передбачає можливість
знесення такого будівництва за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
лише у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення норм і правил, та в разі
неможливості проведення відповідної
перебудови або відмови особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво від її
проведення.

Оскільки ОСОБА_2 в розумінні ст. 376 ЦК
України не є належним позивачем за
вищевказаними вимогами, а крім того, не
доведено належними і допустимими
доказами наявність обставин,
передбачених ч.7 ст. 376 ЦК України, тому
суд 1-ї інстанції правильно відмовив у
задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
законність ухваленого рішення не
впливають.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малинського районного суду
Житомирської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді