Справа № 110/733/14
У Х В А Л А

іменем України

"05" березня 2014 р.

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді
- Литвиненко В.П.

при секретарі
- Осинській Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноперекопськ АР Крим
справу за поданням державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Красноперекопського
міськрайонного управління юстиції АР
Крим про обмеження боржника - ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим
Тітова І.О. звернулася до суду з
поданням про обмеження боржника -
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що у ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим на
примусовому виконанні знаходиться
зведене виконавче провадження
стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при
виконанні: постанови
Красноперекопського міськрайонного
суду АР Крим за № 0112/4309/2012 від 24.09.2012
року; постанови Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим за №
110/1038/13-п від 22.03.2013 року та постанови
Красноперекопського міськрайонного
суду АР Крим за № 0112/1603/2012 від 14.03.2012
року.

Постанови Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим боржником
не виконується.

У відповідності до ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду
громадян України", ВДВС
Красноперекопського МРУЮ просить
задовольнити подання.

В судове засідання представник ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим не
з'явився, надав клопотання про розгляд
справи у його відсутність, подання
підтримують.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст. 3771 ЦПК, яка міститься
у главі VI ЦПК "Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів (посадових осіб)". За змістом
цієї статті вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується в порядку,
передбаченому цим Кодексом щодо
боржників у виконавчому провадженні за
будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV,
примусове виконання яких здійснюється
ДВС.

КУпАП не містить відповідних норм
у розділах, що регулюють вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судових рішень, ухвалених
за нормами цього кодексу.

Таким чином, ст. 3771 ЦПК є
спеціальною нормою, яка застосовується
на стадії виконання судових рішень,
ухвалених незалежно від виду
судочинства та рішень інших органів
(посадових осіб).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За змістом частини 2 ст. 377-1 ЦПК
України саме державний виконавець
повинен довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Згідно ст. 67 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду громадян
України», громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1 - 9
частини першої статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду
громадян України», а саме, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
до виконання зобов'язань.

З правового аналізу зазначених
норм слідує, що підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина України за межі України є
не лише наявність невиконаних
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, а і ухилення боржника
від виконання цих зобов'язань.

Оскільки в матеріалах справи
відсутні докази, відповідно до яких
боржник ОСОБА_1 отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження та
про надання йому строку для
добровільного виконання рішення суду,
а також відсутні докази про навмисне
ухилення ОСОБА_1 від добровільного
виконання рішення суду, вважаю що
подання не обґрунтоване та не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження ", ст. 377-1 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Красноперекопського
міськрайонного управління юстиції АР
Крим про обмеження боржника - ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 5
денний строк з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: В. П. Литвиненко