АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1397/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Коренюк А.М. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді:
Білич І.М.

суддів:
Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Іванову Ф.О.

за участю: представників
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, треті особи: Головне управління
юстиції в м. Києві, Шістнадцята
київська державна нотаріальна контора
про визнання права власності в порядку
спадкування.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у липні 2013 року до
суду з вищевказаним позовом вказувала
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син -
ОСОБА_7 Після його смерті залишилось
спадкове мано - 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1. У строк, визначений законом
вона ( як спадкоємець першої черги за
законом) звернулась до Шістнадцятої
київської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, проте нотаріус відмовив їй в
оформленні спадкових прав з підстав
ненадання нею необхідних документів.
Відповідач по справі (дружина
померлого) всіляко затягує процес
оформлення спадщини, а відтак позивач
просила суд задовольнити заявлені
вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 липня 2013
ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні
позову.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду позивач подала апеляційну скаргу.
Де ставила питання про скасування
рішення суду та постановлення нового
про задоволення позову. Мотивуючи свою
вимогу тим, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.
Зазначаючи також, що суд з власної
ініціативи повинен був залучити
належного відповідача, як
співвідповідача, однак усупереч
діючому законодавству дійшов висновку,
про відмову у задоволенні позову з
підстав відсутності клопотання про
заміну неналежного відповідача. Крім
того суд, не повідомивши належним чином
відповідача про час і місце судового
засідання, і прийнявши заочне рішення,
позбавив апелянта можливості
встановлення обставин, які не
підлягають доказуванню в порядку ст. 61
ЦПК України, але й можливості
скористатися своїм процесуальним
правом, передбаченим ст. 133 ЦПК України,
і заявити клопотання про забезпечення
доказів.

Представники апелянта у судовому
засіданні підтримали подану
апеляційну скаргу.

Відповідач та треті особи, будучи
належним чином повідомленими про
розгляд справи у судове засідання не
з'явилися, до початку розгляду справи
подали заяви та заперечення де вказали
на можливість розгляду справи за їх
відсутності. Колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

При зверненні до суду із позовом
позивач ставила питання про визнання
права власності у порядку спадкування,
як спадкоємця першої черги на 1/4
частина квартири АДРЕСА_1, в силу ст.ст.
1216-1218, 1226, 1258, 1261, 1268 ЦК України, вказуючи
на те, що спадкодавець був її сином.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив із
недоведеності позивачем заявлених
вимог, а саме відсутності доказів щодо
підтвердження перебування у родинних
відносинах із спадкодавцем ( мати -
син), а також вказуючи на те, що
позивачем пред'явлено позов до
неналежного відповідача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Доводи апеляційної скарги на думку
колегії суддів правильності висновків
суду не спростовують. Як в ході
розгляду справи у суді першої так і
апеляційної інстанції позивачем не
було надано належних доказів на
підтвердження перебування її у
родинних відносинах зі спадкодавцем.
Матеріали спадкової справи, що
надійшли до суду також не містять їх.

Крім того, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи
також послання позивача щодо відмови
нотаріуса в оформленні спадкових прав
з підстав ненадання нею необхідних
документів.

А відтак, колегія суддів вважає, що
позивач не отримавши відмови
нотаріальної контори у видачі
свідоцтва, при зверненні до суду не
взяв до уваги положення глави 89 ЦК
України (оформлення права на спадщину),
якою визначено позасудовий порядок
одержання свідоцтва про право на
спадщину. Так положеннями ст.ст. 1296 - 1299
ЦК України врегульовано питання щодо
порядку одержання свідоцтва про
спадщину, строк видачі такого
свідоцтва, порядок реєстрації права на
спадщину. Законом України „Про
нотаріат" також передбачено
позасудовий порядок вирішення цих
питань.

З урахуванням того, що спадкоємець
процедури закріпленої наведеними вище
нормами матеріального права щодо
позасудового врегулювання питання
стосовно оформлення свідоцтва не
дотримався, а згідно положенням ст. 1
ЦПК України та ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» суд не може виконувати
функції, щодо сприяння оформлення
спадкових прав в обхід визначеного
законодавством України порядку із
порушенням прав інших осіб, колегія
суддів вважає, що позивач не позбавлена
можливості щодо вирішення питання в
позасудовий спосіб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення постановлено
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування з доводів викладених у
апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: