Справа № 441/475/13
Головуючий у 1 інстанції: Перетятько
Провадження № 22-ц/783/289/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

з участю
представника апелянта - Левицької Г.І.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Головного управління пенсійного фонду
України у Львівській області на
рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 20 серпня 2013 року
у справі за заявою ОСОБА_3,
заінтересовані особи - Відділ РАЦСу
Городоцького району у Львівській
області, Головне управління пенсійного
фонду у Львівській області,
Городоцький РВ ГУМВС України у
Львівській області, Головне управління
ДМС у Львівській області про
встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від 20 серпня 2013 року
вищезазначену заяву задоволено.

Суд встановив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
дружиною ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду оскаржило Головне
управління пенсійного фонду України у
Львівській області.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_3 обрала
неправильний спосіб відновлення свого
права шляхом встановлення факту
родинних відносин, оскільки фактом
підтвердження дружини та чоловіка є
свідоцтво про одруження.

Апелянт вважає, що ОСОБА_3 необхідно
було подати заяву про внесення змін до
актового запису цивільного стану до
відповідного органу державної
реєстрації актів цивільного стану.

Апелянт стверджує, що доказів
звернення у відділ державної
реєстрації актів цивільного стану та
відмови щодо звернення ОСОБА_3 не
представлено.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
відповідно до ст.303 ЦПК України
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
доходить висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Положеннями ст.3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Як визначено п.1 ст.256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до копії свідоцтва про шлюб
І-БП №316413, текст якого викладено
російською мовою, шлюб укладався між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і після одруження обом
з подружжя присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Також, із копії паспорта заявниці,
серії НОМЕР_1 вбачається, що вона
перебуває в шлюбі із ОСОБА_5.

Крім того, на прізвище ОСОБА_5 видані
посвідчення військового пенсіонера,
серії НОМЕР_2, військовий квиток НОМЕР_3,
посвідчення водія НОМЕР_4. У свідоцтві
про народження, серії НОМЕР_5, текст
якого викладено російською мовою,
зазначено, що ОСОБА_5 народжений
ІНФОРМАЦІЯ_3 і батьками зазначені
ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Однак, у копії паспорта померлого
чоловіка заявниці, серії НОМЕР_6, копії
свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7,
форми-1 на видачу паспорта зазначено
прізвище ОСОБА_5

Як вбачається із матеріалів справи, при
розгляді у суді першої інстанції
представник ГУ ДМС у Львівській
області пояснила, що внести зміни у
паспорт померлого або ж видати довідку
про те, що при видачі паспорта було
допущено помилку, можливості немає.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд
першої інстанції правильно встановив,
що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 був
чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
розбіжності в написанні прізвища в
паспорті та свідоцтві про смерть
сталися у зв'язку з неправильним
перекладом його прізвища з російської
мови на українську.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Крім того, як вбачається із доданого
апелянтом суду стислого викладу
рішення Європейського суду від 16.05.2013
року у справі «Гарнага проти України»
(заява №20390/07), Європейський суд
захистив право заявниці за ст.8
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод, оскільки
встановив, що національні органи,
відмовляючи у задоволенні заяви
заявниці про зміну її по-батькові, не
навели достатніх підстав для цієї
відмови.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник Головного
управління пенсійного фонду України у
Львівської області підтвердила, що
заявниця ОСОБА_3 дійсно зверталась до
пенсійного фонду щодо оформлення
документів на отримання відповідних
виплат, пов'язаних зі смертю її
чоловіка ОСОБА_5, однак, їй було
відмовлено з тих підстав, що така
надала свідоцтво про одруження, в якому
прізвище чоловіка та дружини було
зазначено як ОСОБА_3, як і в паспорті
заявниці, що не співпадало з записами у
паспорті та свідоцтві про смерть
ОСОБА_5

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові, зокрема, для оформлення
права на пенсію у зв'язку із втратою
годувальника. Суд не може відмовити в
розгляді заяви про встановлення факту
родинних відносин з мотивів, що заявник
може вирішити це питання шляхом
встановлення неправильності записів в
актах громадського стану.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду про
необхідність встановлення факту
родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_5
як дружини і чоловіка.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За наведених вище обставин, колегія
суддів доходить висновку, що суд першої
інстанції дав належну оцінку всім
обставинам і доказам у справі в їх
сукупності та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржене рішення
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління пенсійного фонду України у
Львівській області відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 20 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: Курій
Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.