Справа № 397/1927/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2014 Олександрівський районний
суд Кіровоградської області у
складі: головуючого судді - Безуматова
М.В., при секретарі - Сінченко О.О.,
розглянувши матеріали цивільної
справи Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 05.10.2004 року у сумі 22898,27 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що 05.10.2004 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі
2500,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач в судове засідання
з'явився, позовні вимоги позивача
визнав частково. Суду пояснив, що 05.10.2004
року на підприємстві
Олександрівського ЛВУМГ була видана
кредитна картка ПАТ КБ «Приватбанк», на
суму 2500,00 грн. під зарплатний проект, по
договору підприємства, що
обслуговувався в ПАТ КБ «Приватбанк»,
погашення кредитних коштів
відбувалось автоматично ,
відрахуванням коштів із заробітної
карти. По закінченню дії строку карти
поновлювання відбувалось автоматично .
Відрахування коштів банк проводив
автоматично з 2004 по 2010 роки , але
зачасту сума відрахувань із заробітної
карти на кредитну перевищували
фіксований платіж за кредитними
умовами договору «зарплатний проект».
Сума боргу не зменшувалась а зростала.
При зверненні в банк належних пояснень
не отримував. В 2010 році обслуговування
в ПАТ КБ «Приватбанк» було припинено в
зв'язку з переходом підприємства
Олександрівського ЛВУМГ на
обслуговування в інший банк.

Заслухавши сторони та вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
слід задовольнити частково з наступних
підстав.

Відносини, що склалися між
сторонами відносяться до
правовідносин щодо укладання
правочинів - договорів, зокрема
кредитного договору , суд вважає
за необхідне керуватися главами 48,49, 71
ЦК України.

Зі ст. 526 ЦК України вбачається, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: "1.
За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

2. До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

3. Особливості регулювання
відносин за договором про надання
споживчого кредиту встановлені
законом."

У відповідності з ст.625 та ст.1052 ЦК
України передбачається, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання та у разі невиконання ним
обов'язків, встановлених договором
позики, позикодавець (позивач) має
право вимагати від відповідача
дострокового повернення позики та
сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України: "1.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

3. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання".

Ст. 550 ЦК України передбачає, що
неустойка є правом кредитора; проценти
на неустойку не нараховуються.

У відповідності до ст.536 ЦК
України: передбачається: "1. За
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

2. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного
законодавства".

У відповідності до ст. 258 ЦК
України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені),
застосовується спеціальна позовна
давність, яка складає 1 рік.

З матеріалів справи вбачається,
що 05.10.2004 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Крім цього, відповідача було
ознайомлено із Умовами надання
банківських послуг та Правилами
користування платіжною карткою, що
скаладає між позивачем та відповідачем
договір. Відповідно до п. 8.6 Умов
надання банківських послуг при
порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову.

Але суд не може використати, як
доказ Умови надання банківських
послуг та Правила користування
платіжною карткою, оскільки на даних
умовах та правилах відсутній підпис
відповідача. Підпис відповідача є лише
на анкеті-заяві на отримання кредитної
картки та додатковій згоді
позичальника.

Суд знаходить, що в даній
цивільній справі відсутні докази, що
саме з текстом Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою , які
знаходиться у справі був ознайомлений
відповідач.

Також з матеріалів справи
вбачається, що взаємовідносини між
позивачем та відповідачем виникли
05.10.2004 року. Відповідач припинив
виплату по кредиту в місяці травні 2011
року (а.с. 9) . Суд знаходить, що з цього
часу позивач отримав застереження щодо
припинення нормальних взаємовідносин
щодо виконання умов договору та
повинен був застерегти відповідача
щодо настання для нього негативних
наслідків у вигляді нарахування йому
штрафу.

Виходячи з вищевикладеного суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу
(фіксована частина) у сумі 500, 00 грн та
штрафу (процентна складова) у сумі 1066,58
грн. є необгрунтованими та не
відповідають вимогам закону, оскільки
позивачем пропущений строк позовної
заяви.

В іншій частині позов підлягає
задоволенню, з урахуванням того, що
відповідачем не виконано взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором, в
зв'язку з чим з нього на користь
відповідача підлягає стягненню
заборгованість за кредитом - 9665, 32 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 11676, 37 грн.

Керуючись ст.ст.ст. 209, 214, 215, 218
ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приват Банк"
заборгованість за кредитом у сумі 9655, 32
грн., заборгованість по відсоткам за
користування кредитом у сумі 11676, 37 грн.,
а всього 21331,69 грн.

На рішення суду на протязі 10
днів з моменту проголошення може бути
подано апеляційну скаргу, в
апеляційний суд Кіровоградської
області, а особи які не були присутні
при проголошенні рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: /підпис/:

Копія вірно:

Рішення набуло законної сили
"___"_________________року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі
№397/1927/13-ц.

Голова Олександрівського районного

суду Кіровоградської області
М.В.
Безуматов