Провадження № 2/200/885/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

Бабушкінський районний суд

м.
Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді -
Циганкова В.О.

при секретарі -
Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Орган опіки та піклування
Кіровської районної у місті
Дніпропетровську ради, про усунення
перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Орган опіки та піклування Кіровської
районної у місті Дніпропетровську
ради, про усунення перешкод у
користуванні власністю (а. с. 2-4).

Позивач у своїй позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що доволодіння
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на праві спільноі часткової
власності по 40/300 частин.

У 2006 році інший співвласник, ОСОБА_7, дав
згоду на вселення до спільного
домоволодіння свого сина ОСОБА_2.

3 2006 року і по теперішній час в дане
домоволодіння без згоди інших
власників -ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вселились
та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які зареєстровані у квартирі
АДРЕСА_2.

Відповідачі зайняли повністю будинок,
не дозволяють позивачу потрапити до
даного домоволодіння, змінили замки,
чим створюють перешкоди у здійсненні
нею права на корстування та
розпорядження належною їй 40/300 частиною
домоволодіння. У добровільному порядку
відповідачі вирішувати спір не
бажають, ображають, тому просила
усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом виселення
відповідачів, та стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно
моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн., та
понесені судові витрати.

20 січня 2014 року позивач збільшила
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди, та просила стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно
моральну шкоду в сумі 7 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні, проти
заочного розгляду справи не
заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, належним чином повідомлені
про час, дату та місце розгляду справи,
причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - у судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення осіб, що брали
участь в розгляді даної цивільної
справи, заслухавши свідка ОСОБА_8,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо можливості
задоволення позовних вимог позивача з
таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності на підставі
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012
року належить 40/300 частин житлового
будинку (домоволодіння) АДРЕСА_1 на
земельній ділянці розміром 543 м.кв.
(а.с.6).

Відповідачі за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. ХХІІ Партз'їзду, 1
не зареєстровані.

Правовідносини, які виникли
між сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України, Житлового кодексу
України.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки
(квартири), що є в приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало чинності, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у ході судового
розгляду в їх сукупності, та приймаючи
до уваги, що позивач є власницею
частини спірного домоволодіння, проте
відповідачі самовільно та
безпідставно займають приміщення
даного домоволодіння, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 позбавлена можливості
реалізовувати свої права власника в
належній їй частині даного житлового
приміщення, суд вважає необхідним
задовольнити частково позовні вимоги
позивача та усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 прав власності на
40/300 частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом виселення з 40/300 частини
будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Судові витрати стягнути з відповідачів
солідарно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Орган опіки та піклування
Кіровської районної у місті
Дніпропетровську ради, про усунення
перешкод у користуванні власністю -
задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) у користуванні 40/300 частиною
домоволодінням АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з 40/300 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в 40/300
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стянути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 сплачений судовий збір
в сумі 114 гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя

В.О. Циганков