провадження № 2/756/516/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого судді
Маринченко М.М.,

при секретарі
Яковлєвому О.І.,

за участю прокуратури Оболонського
району м. Києва,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у
справах дітей Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів на утримання
дитини, встановлення піклування та
призначення піклувальників,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом до відповідача про позбавлення
його батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення піклування
над неповнолітнім ОСОБА_4, призначення
їх піклувальниками неповнолітнього
ОСОБА_4, стягнення з відповідача
аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, посилаючись на
те, що їхня донька ОСОБА_5 перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з
1998 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син ОСОБА_4. Після народження дитини
відповідач відправив дружину з сином
до них, а сам залишився у м. Суми, де
продовжував навчання. З того часу вони,
дочка та онук постійно проживали разом
в одній квартирі. Після розірвання
шлюбу у 2001 році відповідач не бере
участі у вихованні та утриманні сина,
не цікавиться його життям та навчанням,
не піклується про його фізичний та
духовний розвиток, не спілкується та не
бачиться з сином. ІНФОРМАЦІЯ_12 їх
донька ОСОБА_5 померла, після чого її
син проживає разом з ними та перебуває
на їхньому утриманні.

В судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримали.

Позивач ОСОБА_1 додатково вказав, що
його донька у ІНФОРМАЦІЯ_1 народила
сина в м. Суми. Коли дитині було 2 місяці,
донька переїхала разом з сином до них
на постійне проживання. У 2001 році
донька розлучилася з чоловіком, до
цього часу відповідач приїздив до них,
провідував дружину та сина, після
розлучення позивач бачив відповідача
не більше трьох разів. Відповідач до 2011
року перераховував для сина гроші на
його рахунок, відкритий у банку
«Аркада», невелику суму кожен місяць,
проте вже близько 1,5 роки гроші від
відповідача не надходили.

Позивач ОСОБА_2 додаткового пояснила,
що донька народила сина в м. Суми.
Відповідач привіз дружину та сина до
них у м. Київ, коли онуку було два
місяці. Після цього відповідач
приїздив на перший день народження
сина. Коли дитині було 1,5 роки, донька
розлучилася з відповідачем. Позивач
зазначила, що після закінчення
відповідачем інституту їх донька
відкрила рахунок у банку «Аркада» і
сказала відповідачу, щоб той вносив
кошти на рахунок на майбутнє навчання
дитини. Онука вони утримували
самостійно. Відповідач приїхав, коли
онуку було 11 років, також відповідач
двічі зустрічався з сином в
присутності доньки. Їх онук намагався
спілкуватися з батьком по телефону,
проте одного разу (у 2010 році) відповідач
сказав, що в нього немає часу
спілкуватися, після чого вони більше не
спілкувались. На даний час онук
навчається у 9 класі у школі екстернів,
за навчання вони не платять.

Представник позивачів ОСОБА_7, який був
допитаний в судовому засіданні за його
клопотанням як свідок, вказав, що був
однокласником померлої ОСОБА_5, матері
неповнолітнього ОСОБА_4 Знав померлу
ОСОБА_5 з 1984 року, оскільки після 8 класу
разом навчалися у школі. Зазначив, що
був присутній на весіллі ОСОБА_5 та
відповідача по справі. Кілька разів
спілкувався з відповідачем у батьків
ОСОБА_5, де вона з сином мешкала. Після
того, як відповідач поїхав до м. Суми,
він його не бачив, з ОСОБА_5 продовжував
товаришувати та спілкуватись,
неодноразово був у них вдома на дні
народження ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_4,
при цьому відповідача не бачив. Ніколи
не бачив, щоб відповідач спілкувався зі
своїм сином. ОСОБА_5 скаржилася йому, що
відповідач не приймає участі у
вихованні сина, і сам ОСОБА_4 також
скаржився на те, що батько не
спілкується з ним, хоча відповідачу в
цьому ніхто перешкод не чинив. Після
смерті ОСОБА_5 її син і матір намагалися
додзвонитися відповідачу, проте
безрезультатно. Свідок зазначив, що
відповідач вносив для сина деякі кошти
у дитячий фонд банку «Аркада»,
кількості не знає, проте суми були
невеликі.

Відповідач в судовому засіданні
зазначив, що на час реєстрації шлюбу з
ОСОБА_5 був студентом та проживав у м.
Харкові, де навчався. Після народження
дитини в м. Суми разом вони не мешкали,
оскільки через півтора місяці після
пологів ОСОБА_5 поїхала проживати до
своїх батьків у м. Київ. Під час канікул
він намагався спілкуватися з дружиною
та сином, проте дружина йому сказала, що
він, як студент, не може матеріально
забезпечити сім'ю, тому не хотіла
підтримувати з ним стосунки. У 2001 році
вони розлучилися. ОСОБА_5 йому сказала,
що зустріла іншого чоловіка, і тому
просила обмежити їх спілкування, на
прохання поспілкуватися по телефону з
сином казала, що син зайнятий. У 2011 році
ОСОБА_5 повідомила йому, що він не є
батьком дитини, після чого на її
прохання з грудня 2011 року він припинив
будь-яке спілкування з сином. До цього
спілкувався з сином завжди в
присутності матері, був на дні
народження сина в 1 рік, до трьох років
бачив сина 7-8 разів, останній раз
бачився з сином у серпні 2010 році, тоді ж
обговорив з ОСОБА_5 подальше навчання
сина. Крім того, вказав, що цікавився
станом здоров'я та навчанням сина у
ОСОБА_5, сплачував для сина платежі до
дитячого фонду на рахунок, відкритий на
сина в банку «Аркада», з 2003 року до
березня 2012 року, після чого здійснювати
платежі припинив. Про смерть ОСОБА_5 він
дізнався від представника служби у
справах дітей, після чого телефонував
синові, проте він не захотів з ним
спілкуватися.

Відповідач заперечував проти
позбавлення його батьківських прав
відносно сина, посилаючись на те, що в
майбутньому зможе встановити
нормальні взаємини з сином, планує
налагодити з ним спілкування,
займатися його вихованням. Проти
стягнення аліментів відповідач не
заперечував, проте просив врахувати, що
на його утриманні є малолітня дитина
від другого шлюбу, яка проживає з ним у
м. Суми, та батьки-пенсіонери, один з
яких є інвалідом ІІ групи.

Представник Служби у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації позов
підтримав, надав суду висновок про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав та подання про
призначення піклувальниками дитини
позивачів.

Представник прокуратури Оболонського
районного суду м. Києва позов
підтримав.

В судовому засідання також була
допитана як свідок ОСОБА_9, яка
пояснила, що вона є хрещеною
неповнолітнього сина відповідача та
подругою його матері. Вказала, що
відповідач усе життя надавав лише
обіцянки, а конкретних дій не вчиняв,
сина з днем народження не вітав, тільки
подарував колись мобільний телефон,
проте по цьому телефону з сином навіть
не спілкувався. Свідок зазначила, що
колись ОСОБА_4 дзвонив батькові, у 12
років, проте той не захотів з ним
розмовляти. Після смерті матері ОСОБА_4
відповідач також не поцікавився сином,
і навіть зараз у суді він до сина не
підійшов.

ОСОБА_10, допитана в судовому засіданні
в якості свідка, вказала, що була
подругою та співробітником матері
неповнолітнього ОСОБА_4, і про все знає
від ОСОБА_5, оскільки вони завжди
спілкувались, вона була у подруги
вдома, вони з нею разом проводили
відпустки, святкували дні народження.
Сама вона відповідача ніколи не бачила,
в її присутності він не дзвонив і не
приходив до сина. Мати ОСОБА_4 дзвонила
відповідачу сама. Знає, що відповідач
приїздив до м. Києва, коли у нього була
особиста потреба. Ніколи не чула від
подруги, відповідач брав хоч яку-небудь
участь у вихованні сина. ОСОБА_5 ніколи
не перешкоджала відповідачу у
спілкуванні з сином, казала, що була б
рада, якби відповідач знайшов спільну
мову з сином.

Судом в було заслухано також думку
неповнолітнього ОСОБА_4 з приводу
заявленого позову, який зазначив, що
підтримує вимоги дідуся та бабусі,
хотів би проживати з ними, оскільки
батько є для нього чужою людиною. З
батьком він спілкувався чотири рази:
один раз на свій день народження, коли
йому виповнилося 11 років, і три рази в
присутності матері під час прогулянок.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, їх
представника, відповідача,
представника служби у справах дітей,
показання свідків, думку дитини та
прокуратури, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного
кодексу України на батьків покладено
обов'язок виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу
України батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є
батьком, а ОСОБА_5 - матір'ю ОСОБА_4, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 18
червня 1999 року.

Позивачі є бабусею та дідусем ОСОБА_4.

Шлюб між ОСОБА_5 та відповідачем
розірвано, про що зроблено актовий
запис №191 відділом реєстрації актів
цивільного стану Мінського районного
управління юстиції у м. Києві 27 лютого
2001 року.

З свідоцтва про смерть вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5 померла.

Згідно довідки форми № 3 ТОВ
«Житлобуд-1» №372 від 15.07.2013 року ОСОБА_4
та позивачі зареєстровані та
проживають в АДРЕСА_1.

З акту обстеження житлово-побутових
умов Служби у справах дітей
Оболонської РДА у м. Києві від 16 липня
2013 року, складеного на підставі заяви
ОСОБА_1 з метою підтвердження факту
залишення дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без батьківського піклування,
вбачається, що санітарно-гігієнічні
умови у квартирі відповідають нормам;
для проживання, виховання, навчання та
розвитку дитини створені необхідні
умови.

Відповідач проживає у АДРЕСА_2. Як
вбачається з свідоцтва про одруження, 05
червня 2004 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Зарічного
районного управління юстиції у м. Суми,
між відповідачем та ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровано шлюб, від
якого вони мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_4.

Згідно довідки загальноосвітнього
навчального закладу «Школа екстернів»
№318 від 16.07.2013 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
екстерн 9 класу, навчається у цій школі
з 2010 року. За період навчання з 2010 року
по 2013 рік батько дитини - ОСОБА_3 до
школи не з'являвся та навчанням дитини
не цікавився.

Згідно відповіді вих.№545 Центру
первинної медико-санітарної допомоги
№2 Оболонського району м. Києва батько
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в поліклініку не
звертався, при виклику до хворої дитини
лікування здійснювала мати.

З пояснень позивачів, свідків,
відповідача вбачається, що після
розірвання шлюбу з ОСОБА_5 він не
приймає участі у вихованні сина, з ним
не спілкується, останній раз його бачив
у 2010 році, з березня 2012 року не надає
сину жодної матеріальної допомоги.

Як вбачається з акту обстеження
умов проживання, складеного 02 вересня
2008 року Службою у справах дітей
Оболонської РДА у м. Києві, під час
бесіди ОСОБА_3 повідомив, що не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав.

Відповідно до листа Служби у справа
дітей Сумської міської ради №2017 від
17.09.2013 року, під час бесіди стосовно
виконання батьківських обов'язків
відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було
з'ясовано, що ОСОБА_3 тривалий час не
спілкується з сином, участі у вихованні
дитини не приймає та не заперечує проти
позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до висновку Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 10 грудня 2013 року
№04-11-7239, ОСОБА_3 доцільно позбавити
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного судом
встановлено, що відповідач не приймає
участі у вихованні сина, матеріально
його не утримує, не піклується про
нього, не цікавиться його фізичним та
духовним розвитком, навчанням, у
зв'язку з чим суд вважає, що позовні
вимоги про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно його сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд
встановлює піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вона позбавлена батьківського
піклування, і призначає піклувальника
за поданням органу опіки та піклування.

З аналізу положень ст. 63 ЦК України
вбачається, що піклувальником може
бути лише фізична особа з повною
цивільною дієздатністю, фізична особа
може бути призначена піклувальником
лише за її письмовою заявою.
Піклувальник призначаються переважно
з осіб, які перебувають у сімейних,
родинних відносинах з підопічним, з
урахуванням особистих стосунків між
ними, можливості особи виконувати
обов'язки піклувальника. При
призначенні піклувальника для
неповнолітньої особи враховується
бажання підопічного. Фізичній особі
може бути призначено одного або
кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до подання Органу опіки та
піклування Оболонської РДА у м. Києві
№104-158 від 13.01.2014 року, неповнолітній
ОСОБА_4 проживає разом з дідусем ОСОБА_1
та бабусею ОСОБА_2, які займаються
вихованням онука, цікавляться його
навчанням, матеріально утримують, за
станом здоров'я можуть бути
піклувальниками; неповнолітній ОСОБА_4
надав письмову згоду на те, щоб його
піклувальниками були його рідні дідусь
ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_2, у зв'язку з чим
доцільно призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2
піклувальниками над неповнолітнім
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
встановлення піклування над
неповнолітнім ОСОБА_4 та призначення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 його піклувальниками.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються в частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, і не можуть бути меншими,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі відповідно до ст. 184 Сімейного
кодексу України здійснюється у тому
випадку, коли платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід або
частину доходу отримує в натурі.

З пояснень відповідача та наданої ним
довідки Сумського державного
університету № 2481 від 06 грудня 2013 року
вбачається, що відповідач працює
асистентом в Сумському державному
університеті та має посадовий оклад 2377
грн.

З урахуванням повідомлених
відповідачем обставин, наданих
доказів, матеріального становища
сторін, суд вважає можливим стягнути з
відповідача на користь позивача ОСОБА_1
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів відповідача щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, від дня
пред'явлення позову до досягнення
повноліття ОСОБА_4.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та
Закону України «Про судовий збір» з
відповідача в дохід держави слід
стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп., а на користь позивача ОСОБА_1 -
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

На підставі ст.ст. 164, 165, 180-184, 191 СК
України, ст.ст. 60, 63 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9,
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити піклування над
неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, піклувальниками
неповнолітнього онука ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_9,
зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованого в
АДРЕСА_1, аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів ОСОБА_3 щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, з 15 жовтня 2013
року до досягнення повноліття ОСОБА_4.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові
витрати у розмірі 114 (сто чотирнадцять)
грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко