Справа № 131/137/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014

Іллінецький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Бойко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Іллінці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Кальницької сільської ради
Іллінецького району Вінницької
області про, визнання права власності
на майновий пай в порядку спадкування
за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зазначеним позовом, вказуючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба - ОСОБА_3,
яка за життя зробила особисте
розпорядження на випадок своєї смерті.

Згідно заповіту, посвідченого
секретарем Кальницької сільської ради
Іллінецького району Вінницької
області 21.10.1997 року за № 50, ОСОБА_3 все
своє майно заповіла ОСОБА_1.

На день смерті заповіт не змінено
та не скасовано.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за
заповітом на майно покійної, інших
спадкоємців, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині немає.

Однак в установлений законом строк
вона не звернулась до нотаріальної
контори, так як їй не було відомо про
заповіт. Про існування даного заповіту
вона дізналась нещодавно та звернулась
із відповідною заявою до державної
нотаріальної контори, але їй було
відмовлено у зв'язку із тим, що строки
для прийняття спадщини були пропущені.

Тому позивач вимушена була звернутись
із вказаним позовом до суду.

Відповідно до рішення Іллінецького
районного суду № 131/1081/13-ц від 13 червня
2013 року за нею було визнано право
власності на земельну частку (пай)
площею 2,39 га. в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В процесі оформлення права власності в
порядку спадкування, позивачу стало
відомо про існування майнового паю в
розмірі 1655, 00 гривень або 0,11582 відсотків
пайового фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства
«Кальницьке КСП» с. Кальник
Іллінецького району Вінницької
області, яким спадкодавець володіла у
відповідності до Свідоцтва про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства серії ВІ № 000054, виданого
Кальницькою сільською радою 11 жовтня
2013 року.

Тому позивач змушена знову звернутись
із даним позовом до суду.

Окрім того вона вказала, що 30.11.2007 року
нею був зареєстрований шлюб із ОСОБА_2,
в результаті якого вона змінила
прізвище «ОСОБА_1» на прізвище
«ОСОБА_1».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явились, проте засобами поштового
зв'язку надіслала на адресу суду заяву,
у якій просила розглядати справу у її
відсутність, заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
позов задовольнити.

Відповідач - Кальницька сільська рада
Іллінецького району Вінницької
області позовні вимоги визнала
повністю, про що до суду подано
відповідний лист із проханням вирішити
справу у відсутність представника
сільської ради.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності до того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12 червня
2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення в
цивільній справі», за змістом частини
ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що наявні
всі законні підстави для ухвалення
рішення про задоволення позову в
судовому засіданні, відповідно до
вимог ст. 174 ЦПК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 залишила
заповіт на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 6), і вона
прийняла належне їй за заповітом
спадкове майно, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3 в
порядку спадкування за заповітом, що
складається з права на майновий пай
колективного сільськогосподарського
підприємства «Кальницьке» с. Кальник
Іллінецького району Вінницької
області.

Окрім того, суд вважає за можливе
прийняти визнання позову відповідачем
і задовольнити позовні вимоги
позивача, оскільки вони, крім повного
їх визнання відповідачем,
підтверджуються поданими позивачем
письмовими доказами, а саме: копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії
НОМЕР_1 від 15 жовтня 1999 року (а.с. 9),
копією свідоцтва про народження ОСОБА_1
(а.с. 11), копією свідоцтва про шлюб,
згідно якого ОСОБА_1 зареєструвала шлюб
із ОСОБА_2 та змінила прізвище на ОСОБА_1
( а.с. 5), копією заповіту ОСОБА_3 від
21.10.1997 року, реєстровий № 50, відповідно
до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла
ОСОБА_1 (а.с. 6), копією свідоцтва про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат),
виданий на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 7), рішенням
Іллінецького районного суду від 13.06.2013
року, де за ОСОБА_1 було визнано право
власності на земельну частку (пай)
площею 2, 39 га, який належав на день
смерті ОСОБА_3, померлій 14.10.1999 року (а.с.
14-15), відмовою державного нотаріуса
Манус В.В. у видачі свідоцтва на право
власності на майновий пай (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права,
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК
України, заповідач може призначити
своїми спадкоємцями одну або кількох
фізичних осіб, незалежно від наявності
у нього з цими особами сімейних,
родинних відносин, а також інших
учасників цивільних відносин.

Враховуючи те, що позивач на даний
час не може оформити свої права на
спадкове майно, через відмову
нотаріуса у вчиненні відповідної
нотаріальної дії, його права
підлягають захисту в судовому порядку,
шляхом визнання за ними відповідного
права.

Оцінюючи в сукупності всі
досліджені у справі докази, а також
враховуючи повне визнання
відповідачем по справі позову, суд
визнає доведеними вимоги позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235,
1268 ЦК України, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на майновий пай в розмірі
1655,00 гривень або 0,11582 відсотків
пайового фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства
«Кальницьке КСП» с. Кальник
Іллінецького району Вінницької
області, який належав відповідно до
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
серії ВІ № 000054, виданого Кальницькою
сільською радою 11 жовтня 2013 року
ОСОБА_3, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через Іллінецький районний суд
Вінницької області.

Суддя