У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М. Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Великобурлуцького районного суду
Харківської області від 21 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 5 грудня 2013
року,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що їх спільна з
відповідачем дочка ОСОБА_6 є студенткою
коледжу Харківського інституту
управління, навчання на платній основі.

Зазначала, що дочка власних доходів не
має, всі витрати на навчання, побутове
забезпечення потреб дочки несе тільки
позивачка, а відповідач жодної участі
в забезпеченні дитини не приймає.

Рішенням Великобурлуцького районного
суду Харківської області від 21 жовтня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 5 грудня 2013 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що відповідач не має можливості
надати матеріальну допомогу
повнолітній дочці, яка продовжує
навчання, оскільки на його утриманні
перебувають неповнолітні діти, а
офіційний дохід складає 1 150 грн.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), відповідає вимогам статей
198-199 СК України, а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Великобурлуцького районного
суду Харківської області від 21 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 5 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова