Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/21/14-ц

Провадження №2/377/37/14

18 лютого 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючої - судді Малишенко Т.О., при
секретарі Купрієнко В.О., сторони не
явилися.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,

У С Т
А Н О В И В :

Позивач звернулася до
Славутицького міського суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що сумісне
життя з відповідачем не склалося в силу
психологічної несумісності та різних
поглядів на сімейне життя, через що
вони припинили сімейні стосунки та
спільне проживання, не ведуть сумісне
господарство. Збереження сім'ї вважає
неможливим. Питання про виховання і
проживання неповнолітніх дітей
вирішено, доньки залишаються проживати
із нею. Спірних питань по сумісно
набутому за час шлюбу майну немає.

На слухання справи позивач не явилася,
подала заяву про проведення розгляду
справи за її відсутності, просила
розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не
з,явився, до суду надано письмову заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги визнав.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у шлюбі з 01
листопада 1997 року, який зареєстровано
відділом реєстрації актів
громадянського стану Славутицького
міськвиконкому Київської області,
Україна актовий запис №227 (а.с.9).
Сторони від шлюбу мають неповнолітніх
дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є
відповідач відповідно копій свідоцтв
про народження дітей (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Дослідивши письмові матеріали справи
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін. Між
сторонами склались негативні стосунки
внаслідок різних поглядів на сімейне
життя та психологічної несумісності,
що привело до відчуженості, сторони
тривалий час не ведуть сумісного
господарства, позивач наполягає на
розірванні шлюбу. Судом встановлено, що
майнового спору на час розгляду справи
в суді немає. Питання про виховання і
утримання неповнолітніх дітей
вирішено, вони залишаються проживати
із матір,ю, батько буде приймати участь
у їх вихованні і утриманні. При таких
обставинах справи суд вважає, що
недоцільно відкладати слухання справи
і надавати сторонам строк для
примирення.

Керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який зареєстровано 01 листопада 1997 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Славутицького
міськвиконкому Київської області,
Україна, актовий запис № 227.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище "ОСОБА_1".

Копію рішення направити сторонам до
відома, а після набрання ним чинності -
Відділу РАЦС Славутицького МУЮ для
виконання.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Славутицький міський суд шляхом подачі
в 10-дениий строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т. О. Малишенко