Номер провадження № 22-ц/785/1086/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 20 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Суворовського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу
та відшкодування моральної шкоди
посилаючись на те, що 18 червня 2009 року
між позивачем та відповідачем було
укладено нотаріально посвідчений
договір позики грошей, відповідно до
якого ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_2 212160 грн.
та зобов'язався повернути борг до 18.06.2010
року.

Однак грошові кошти в повному обсязі у
вказаний строк повернуто не було, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
суду.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2011 року по
справі № 2-5635/11 позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 суму заборгованості
за договором позики грошей в розмірі
112992,18 грн., витрати на правову допомогу
в розмірі 4000 грн., судовий збір в
розмірі 1130 грн., та витрати на ІТЗ - 120
грн., у задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Дане судове рішення ОСОБА_4 не
оскаржувалося в апеляційному порядку і
набрало чинності 09 грудня 2011 року.

На протязі тривалого часу рішення суду
не виконувалося, та частково не
виконане і тепер з вини відповідача.

Так державним виконавцем було
реалізовано квартиру відповідача та
26.12.12 року позивач отримав 118545,97 грн. в
погашення боргу, таким чином залишок
боргу складає 2465,85 грн.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його
користь 10211,76 грн. - проценти за
користування грошима на рівні
облікової ставки НБУ за період з 28
жовтня 2011 року до 25 вересня 2013 року, 6781,63
грн. - відповідно до вимог ст. 625 ЦК
України та п. 7 договору позики грошей,
5000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, 4980,18 грн. - правової допомоги.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 20 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3%
річних від простроченої суми за період
з 28.10.2011 року по 25.09.2013 року в розмірі
3357,27 грн., індекс інфляції за час
прострочення за період з листопада 2011
року по жовтень 2013 року включно в
розмірі 89,30 грн., судовий збір в розмірі
269,40 грн., витрати на правову допомогу в
розмірі 2000 грн., а всього: 5715,97 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася
до апеляційного суду з апеляційною
скаргою в якій просить змінити рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 листопада 2013 року та стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, 10211,76 грн. в
якості процента за користування в
період з 28 жовтня 2011 року до 25 вересня
2013 року, 6781,63 грн. у відповідності до
вимог ст. 625 ЦК України та п. 7 договору
позики, 5000 грн. відшкодування моральної
шкоди, 4980,18 грн. судових витрат.

Вважаючи рішення суду незаконним
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 також
звернувся до апеляційного суду з
апеляційною скаргою в якій просив
скасувати рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 20 листопада
2013 року та ухвалити нове рішення яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційних
скарг, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційні скарги відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково
суд обґрунтовано дійшов зазначеного
висновку.

Судом встановлено, що 18 червня 2009 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір позики грошей
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 у сумі 212160 грн., що на
момент укладення договору
еквівалентно 27200 доларів США, зі
строком погашення до 18.06.2010 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вищезазначеним
договором, 18 червня 2009 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_4 було укладено іпотечний
договір (без випуску заставної).

Рішенням Суворовського районного суду
від 29 листопада 2011 року з відповідача
на користь позивача було стягнуто 94237,31
грн. - боргу, 7912 грн. процентів на рівні
облікової ставки НБУ на день звернення
до суду, а також штраф за договором
позики грошей в розмірі 10842,87 грн.

Оскільки з вини відповідача рішення
суду тривалий час не виконувалося,
державним виконавцем було реалізовано
квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності боржнику ОСОБА_4

26.12.2012 року позивач отримав 118545,97 грн. в
погашення боргу, таким чином залишок
боргу складав 2465,85 грн.

Судом також встановлено, що в день
укладення договору позики позивач
надав розписку відповідачу про те, що в
сумі позики вказаній в Договорі
враховано вже відсотки на рівні 5% в
місяць, та насправді сума позики є
меншою.

Окрім цього зі змісту Договору п.4,5
вбачається, що він є безпроцентним., а з
п. 7, що штраф у розмірі 5% від суми
договору стягується одноразово. Так
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2011 року по
справі № 2-5635/11 суму вказаного штрафу
вже було стягнуто з відповідача на
користь позивача.

Посилання апелянта на те, що районний
суд вийшов за межі власних повноважень,
розглянувши справу за межами позовних
вимог, є безпідставними.

Суд, посилаючись на вимоги ч.1 ст. 1048 ЦК
України дійшов правильного висновку,
що за зазначеними правовідносинами
неможливе стягнення з відповідача
процентів за користування грошима в
розмірі облікової ставки НБУ.

Безпідставними вимогами апелянта
ОСОБА_5 є його твердження про
необґрунтованість застосування
положень ст. 625 ЦК України в частині
нарахування трьох процентів річних від
простроченої суми та індексу інфляції,
оскільки зазначеною нормою таке
зобовязання на вимогу кредитора
встановлено, тому стягнення
прострочених сум за період з 28.10.2011 року
по 25.09.2013 року є обґрунтованим.

Стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 2000 грн. судом здійснено у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на незаконну
відмову судом у задоволенні позову в
частині стягнення моральної шкоди є
необґрунтованим, оскільки судом
досліджено зазначені обставини та не
встановлено правових підстав до їх
задоволення. Стягнення моральної шкоди
у зазначених правовідносинах не
передбачено законом.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Інші доводи апеляційних скарг не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5
- відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 20 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.О. Суворов

І.А. Артеменко