Справа № 492/155/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення
позову

30 січня 2014 року
м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
про забезпечення позову, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«АКЦЕНТ-БАНК» (далі за текстом - ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
на загальному суму 26883,78грн.

Представник позивача звернувся до суду
з заявою про забезпечення позову в якій
просить накласти арешт у межах суми
заборгованості за кредитом у розмірі
26883,78грн. на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
заборони будь-яким особам укладати
угоди стосовно цього майна, проводити
його реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження з метою
запобігання здійснення відповідачем
заходів щодо унеможливлення банку
задовольнити свої вимоги за рахунок
належного відповідачу майна і коштів,
що в подальшому, в разі задоволення
позовних вимог, зробить неможливим
виконання рішення суду.

Розглянувши заяву ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
про забезпечення позову, оцінивши
доводи позивача про необхідність
забезпечення позову, приходжу до
висновку, що заява позивача підлягає
поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч.2
ст.151 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами (ч.2 ст.152 ЦПК України).

Суд також вважає за необхідне звернути
увагу не роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що викладені у
п. 4 його постанови від 22.12.2006 р. №9 "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", відповідно до
положень якого розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У поданій же до суду заяві представник
позивача не обґрунтовує необхідність
забезпечення позову у вигляді арешту
саме на усе майно відповідача, оскільки
ним не зазначається вартість усього
цього майна. В цьому випадку наявні
підстави вважати, що вид забезпечення
позову та позовні вимоги є не
співмірними.

Враховуючи, що у відповідності до ч. 1
ст.153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі, то у
суду немає можливості надати запити до
відповідних органів та організації
щодо наявності у відповідачки
будь-якого майна, яке належить їй на
праві приватної власності, про що
просить позивач.

Без наявності інформації щодо майна
відповідачки неможна зробити висновок
про співмірність ціни позову вартості
майна, що може бути арештоване, та
унеможливить виконання ухвали про
забезпечення позову. Крім того,
позивачем не доведена та обставина, що
відповідачка дійсно має намір
відчуджувати належне їй майно та не
зазначає чим це підтверджується.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві представника позивача позбавляє
суд дійти висновку про наявність
достатньо обґрунтованого припущення,
що невжиття заходів забезпечення
позову у вигляді арешту саме на усе
майно, що належить відповідачці може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України
суд, встановивши, що заява про
забезпечення позову подана без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику.

Суд також вважає за необхідне
роз'яснити представнику позивача, що
він не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Повернути заяву представника
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» про забезпечення позову
без розгляду.

Роз'яснити, що заявник не позбавлений
можливості, усунувши вказані недоліки
заяви про забезпечення позову,
повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду направити позивачу
Публічному акціонерному товариству
«АКЦЕНТ-БАНК».

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Арцизького районного суду
Гусєва Н.Д.