Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого-судді Борис О.Н.,
при секретарі: Хазієвій Т.В., за участі
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду міста Кривого
Рогу, в режимі відео конференції за
допомогою технічних засобів
відеозапису, цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2013 року до суду з позовом
звернувся ОСОБА_1, в якому просив
стягнути з відповідача на його користь
спричинену моральну шкоду в сумі 300000
гривень.

В обґрунтування позову позивач
вказав, що 09 квітня 2013 року був вбитий
його син ОСОБА_4 Вироком
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 23 вересня 2013
року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України та
призначено покарання 14 років
позбавлення волі. У зв'язку з втратою
єдиного сина позивач переніс сильні
душевні переживання та моральні
страждання, що виразилися у нервовому
стресі, у постійній депресії, позивач
не може спокійно спати по ночам,
відчуває постійне почуття самотності
та втрати.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив його позов
задовольнити, посилаючись на підстави
викладені у позові.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
при цьому вказав, що своє покарання він
вже поніс, оскільки йому призначено
покарання на 14 років позбавлення волі,
при цьому вказав, що він не має роботи,
будь-якого майна, тому не в змозі
відшкодовувати моральну шкоду
позивачеві.

Проаналізувавши обставини справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
частковому задоволенню. До такого
висновку суд приходить на підставі з
наступного.

Матеріалами справи встановлено та
підтверджено. Вироком
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 23 вересня 2013
року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України та
призначено покарання 14 років
позбавлення волі. Вирок суду не
оскаржувався, набрав законної сили 24
жовтня 2013 року (а.с. 3-6).

З даного вироку встановлено, що 09
квітня 2013 року, в результаті злочинних
протиправних дій ОСОБА_2 був вбитий
ОСОБА_4 - син позивача по справі. На
досудовому та судовому слідстві,
позивача було визнано потерпілим у
даному кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Статтею 1167 ЦК України передбачені
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду, а саме: ч. 1 - моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 1-4 частини другої
статті 23 статті ЦК України, таке
відшкодування у розмірі, визначеному
судом, здійснює особа, яку визнано
винною у скоєні кримінального
правопорушення.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку
форму може набувати моральна шкода та в
яких випадках вона може бути заподіяна
особі, право на відшкодування якої
особа має внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Як убачається із позовної заяви вимоги
про відшкодування моральної шкоди
позивачем обґрунтовувалися, зокрема, у
втраті єдиного сина, у перенесених
нервових стресах та перебування у
постійній депресії, біль втрати сина,
постійно переслідує позивача, він не
може спати в ночі, почуття самотності
ніколи не залишає його.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної шкоди
внаслідок порушення її прав, яка
полягає у душевних стражданнях, яких
вона зазнала у зв'язку протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї, чи близьких родичів.

Згідно Постанови №4 Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України №5 від
25.05.2001 року, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у порушенні права
власності, нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

На думку суду, розмір відшкодування
моральної шкоди повинен відповідати
моральним стражданням з урахуванням
ступені і тривалості фізичних
страждань, порушення нормального
укладу життя та наданих доказів, тому
позов у частині моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню,
виходячи зі співмірності вимог та
наданих доказів.

За змістом заявленого позову,
цивільно-правовими наслідками
скоєного ОСОБА_2 злочину є заподіяння
ОСОБА_1 моральної шкоди, яка виразилась
в перенесенні позивачем моральних
страждань. Між цими наслідками та діями
відповідача наявний прямий причинний
зв'язок.

Таким чином, враховуючи обставини
справи, які свідчать про небажання
ОСОБА_2 в добровільному порядку
відшкодовувати завдану позивачу
моральну шкоду, ступінь вини
відповідача, який під час розгляду
кримінальної справи вину визнав лише
частково та доводи позивача у судовому
засіданні, та з урахуванням вимог
розумності, виваженості і
справедливості, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 у розмірі 250000 гривень, що
на думку суду буде співмірним до
завданих страждань.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 250 000 (двісті
п'ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в сумі 243 гривні 60
копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис