Справа № 378/1120/13-ц Головуючий у І
інстанції Марущак Н.М.Провадження №
22-ц/780/1578/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приват Банк" на рішення
Ставищенського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

встановила:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із даним позовом, в
якому просить стягнути із ОСОБА_1 на
його користь заборгованість за
кредитним договором від 06.02.2006 року в
розмірі 35383,86 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 06.02.2006 року між
банком та ОСОБА_1 укладено договір, за
яким остання отримала кредит у розмірі
5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві. При
укладенні даного договору сторони
керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Позивач взяті на себе зобов'язання
виконав в повному обсязі, а
відповідачка у порушення ст. ст. 509, 526,
1054 ЦК України та умов договору належним
чином не виконала зобов'язання за
вказаним договором і станом на 19.09.2013
року її заборгованість становить 35383,86
грн., яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом складає 4944
грн., заборгованість по процентах за
користування кредитом 28278,72 грн., а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. штраф (фіксована частина) та 1661,14
грн. штраф (процентна складова). Тому
позивач змушений звернутися до суду з
даним позовом.

Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 23
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з
того, що позивач не надав суду
переконливих доказів на підтвердження
факту отримання відповідачем на
підставі заяви б/н від 6 лютого 2006 року
кредиту, подав лише копію цієї заяви
(анкети) позичальника, завірену
неналежним чином (без зазначення
посади, прізвища та ініціалів особи,
яка завірила документ), за якою
неможливо встановити, чи дійсно така
заява була заповнена та підписана
відповідачем.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626
ЦК України договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. У договорах за участю
фізичної особи - споживача
враховуються вимоги законодавства про
захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Відповідно до вимог ст. 1067 ЦК України
договір банківського рахунку
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Встановлено, що 06.02.2006 року між
сторонами укладено договір, за яким
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Заперечуючи проти позову, відповідачка
посилалася на те, що 29.12.2005 року
невстановлені особи відкрито викрали у
неї по АДРЕСА_1 належне їй майно, в тому
числі паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_1, виданий Ставищенським РВ
ГУ МВС України в Київській області
11.11.1998 року, а 06.02.2006 року за викраденим
паспортом на її ім'я невідомі особи
уклали договір на отримання кредиту у
розмірі 5000 тис. грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку. Даний договір вона не
укладала і не підписувала, підпис у
заяві виконаний не нею, а іншою особою.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що в
ході розгляду справи не знайшли свого
підтвердження твердження позивача
щодо отримання коштів саме
відповідачкою, оскільки на момент
вчинення правочину у неї було
викрадено паспорт громадянина України,
що підтверджується відповіддю
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 19.08.2011 р. № 52/Г-2334 (а.с. 28).

З урахуванням наведеного суд дійшов
вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді