Номер провадження 2/289/34/14
Справа № 289/1403/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М.

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за письмовим
зобов»язанням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач,посилаючись на те,що
відповідач позичив у нього грошові
кошти на визначений термін,про що
написав власноручно розписку,в
добровільному порядку позичені гроші
повертати не бажає,а тому просить суд
стягнути з нього суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних від
простроченої суми,кошти за сплачений
судовий збір на користь держави.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
з»явився, позовні вимоги підтримав,при
цьому пояснив,що він в 2012-2013 роках
перебував на заробітках в Росії і в
грудні 2012 року він позичив своєму
знайомому ОСОБА_3 для власних потреб 55
000,00 рос. руб., які останній зобов"язався
(написав власноручно розписку)
повернути до 04 січня 2013 року,однак
позичені кошти добровільно не повернув
до даного часу,а тому просив суд
прийняти рішення,яким стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
з урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних від
простроченої суми в розмірі 14 604,97 грн.
та судові витрати в сумі 240,00 грн.
понесені ним при зверненні до суду.

Представник позивача за письмовою
довіреністю - ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги свого
довірителя підтримала та надала суду
пояснення на підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
з"явився,заперечив проти позову,при
цьому суду пояснив про те,що гроші він
від ОСОБА_1 не отримував,розписку не
писав,а тому просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін у
справі,дослідивши матеріали
справи,оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,суд приходить до
висновку,що позовні вимоги підлягають
до задоволення виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено,що в грудні 2012 року
ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1, гроші в сумі 55
тисяч російських рублів на особисті
потреби, про що власноруч написав
боргову розписку (копія якої
додається). Вказану вище суму
Відповідач зобов'язався повернути
позичальнику до 04 січня 2013 року.

Відповідно до ст.509 ЦК
України,зобов'язанням є
правовід-ношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно,виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії,а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як встановлено судом, Відповідач взяте
на себе зобов»я-зання не виконав,до
даного часу в добровільному порядку
борг не повернув.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст.533
Цивільного Кодексу України,грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов» язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті,сума,що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом від-повідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-право-вим актом.

На день отримання Відповідачем грошей,
а саме - грудень 2012 року, офіційний курс
НБУ становив 2,6045 грн.за 10 російських
руб-лів, тобто сума в перерахунку на
гривні,яку Відповідач позичив у
позивача - становить 14 324,75 гривень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного
Кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового зобов
'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Таким чином, сума заборгованості з
врахуванням індексу інфляції складає:14
324,75 грн. (сума боргу) х 1,00 (сукупний
індекс інфляції з січня 2013р. по серпень
2013 р.) = 14 324,75 грн.

Сукупний індекс інфляцій = 100.2 х 99.9 х 100.0
х 100.0 х 100.1 х 100.0 х 99,9 = 1,00

Три проценти річних від простроченої
суми складають:

14 324,75 грн. (сума боргу) х 3 х 238
(прострочені дні) : 365 : 100 = 280,22 грн.

Отже, станом на серпень 2013 року сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення та 3% річних
від простроченої суми - становила 14 604
грн.97 коп.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна
сторона(позикодавець)передає іншій
стороні(позичальникові)у власність
грошові кошти або інші речі,визначені
родовими ознаками,а позичальник
зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або рівну кількість
речей того ж роду і якості,при цьому
договір позики вважається укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей,визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 заперечив факт позики грошей та
написання розписки,однак доказів на
заперечення своїх вимог суду не надав.

Разом з цим,за клопотанням ОСОБА_3,судом
була призначена судово-почеркознавча
експертиза,з метою встановлення
особи,якою була написана
розписка,однак на запрошення експертів
для дачі вільних та експериментальних
зразків почерку ОСОБА_3 не з»явився,
суду причину неявки до експертної
установи не зміг пояснити,а тому суд
прийшов до висновку про те,що заявлене
ним клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи було ні чим
іншим як способом затягування часу
вирішення справи.

Суд вважає доведеними позивачем
заявлені до відповідача вимоги,а
наявність порушення відповідачем
законних прав позивача є підставою до
задоволення позовних вимог.

В свою чергу відповідач не надав суду
жодних доказів на підтвердження своїх
заперечень.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача сплачені останнім кошти
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,60,79,88,208,209,212-215 ЦПК України,
ст.ст.509,533,610,625,1046,1047 ЦК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3,1986р.н. прож.за
адресою: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1,1979р.н.,проживаючого в АДРЕСА_2
грошові кошти в сумі 14 604,97 грн. як суму
боргу за письмовим зобов»язанням з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних від
простроченої суми.

Стягнути з відповідача на користь
позивача кошти в сумі 240,00грн.
сплаченого останнім судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Житомирської області через
Радомишльський районний суд протягом
десяти днів починаючи з дня його
проголошення. Особи,які брали участь у
справі,але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення,можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського
І. М. Невмержицький
районного суду