Справа № 211/230/14-ц
Провадження № 2/211/799/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 лютого 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді:
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Довгинцівський районний
відділ про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
16.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, зазначивши, що він є
власником квартири АДРЕСА_1. Квартира
ним придбана з прилюдних торгів, 29.03.2013
року він отримав свідоцтво про
придбання нерухомого майна, нотаріусом
було зареєстровано та внесено
відомості до Державного реєстру прав
на нерухоме майно. В квартирі залишився
зареєстрованим її колишній власник -
відповідач ОСОБА_2, який фактично там не
проживає, оплату за житлово-комунальні
послуги нараховані особисто на нього
не проводить, засоби зв'язку з ним не
відомі. Через реєстрацію відповідача
позивач змушений нести додаткові
витрати на оплату комунальних послуг,
існує велика заборгованість за
комунальні послуги, тому просить суд
усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням, розташованим за
У судове засідання сторони та третя
особа не з'явилися, про день та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином. (а.с.9-10 повідомлення,
а.с. 17-18 оголошення).
Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про
розгляд справи у його відсутність, на
позові наполягає, не заперечує проти
заочного розгляду справи, третя особа:
Довгинцівський відділ у м. Кривий Ріг
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області надали
заяву про розгляд справи у їх
відсутність, при винесені рішення
покладались на розсуд суду (а.с. 15 заява,
а.с.16 довіреність).
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
матеріалів справи. Зі згоди позивача,
суд ухвалює рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
без здійснення фіксування процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
(ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши наявні у справі матеріали,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно витягу з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, яка ним придбана з
прилюдних торгів, проведених 18.03.2013
року Довгинцівським відділом
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції. (а.с.4 копія акта про проведення
прилюдних торгів; а.с.5 копія витяга).
Право власності за позивачем на
квартиру АДРЕСА_1 посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_3 та внесено
відомості до Державного реєстру прав
на нерухоме майно. (а.с.6 копія
свідоцтва).

В спірній квартирі зареєстрований
відповідач ОСОБА_2, але фактично він в
квартирі не проживає. ( а.с. 7 - акт).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, тому суд приходить до
висновку, що право позивача на
користування власністю, а саме
квартирою АДРЕСА_1 порушено й потребує
захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням.

Відповідно до п.4. постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Тимчасового порядку реєстрації
фізичних осіб за місцем проживання»від
16.01.2003 року № 35 (із змінами і
доповненнями), реєстрацію фізичних
осіб здійснюють територіальні
підрозділи, а у випадку необхідності
територіальні органи Державного
департаменту у справах громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб
(далі уповноважені органи), шляхом
внесення адресно-довідкових картотек,
з можливістю їх автоматизованої
обробки.

Згідно з п.14 вищезазначеної постанови
Кабінету Міністрів України, зняття з
реєстраційного обліку здійснюється
уповноваженими органами, на підставі
заяви фізичної особи та рішення суду
про позбавлення права користування
житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215,
222-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига