АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/510/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 8,11 Вітер Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
10 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Ювшин В. І. суддів
Гончар Н. І. , Вишня Н. В. при
секретарі Посипайко А.І.
представника відповідача Вахмяков
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ДП «Харвіст -
Умань» на рішення Христинівського
районного суду Черкаської області від
17 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ДП «Харвіст - Умань» (
перейменовано на ДП «Умань-Агро») про
визнання договору оренда землі
недійсним, витребування майна з чужого
незаконного володіння, скасування
державної реєстрації договору та
відшкодування збитків,-
в с т а н о в и л а :
Позивач звернувся до суду з позовом до
ДП «Харвіст - Умань», про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
скасування державної реєстрації
договору та відшкодування збитків,
мотивуючи свої вимоги тим, що 11.06.2012 р.
дізнався, що він як власник земельної
ділянки площею 1,90 га, розташованої в
адміністративних межах Синицької
сільської ради Христинівського району
Черкаської області, уклав договір
оренди №38 належної йому земельної
ділянки з орендарем ДП «Ілліч-Агро
Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
назва якого була змінена на ДП «Харвіст
- Умань» строком на 20 років, який
зареєстрований 26.12.2006 р. в
Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
Позивач ОСОБА_7 стверджує, що вказаного
договору не укладав та не підписував.
Просив суд витребувати з чужого
незаконного володіння відповідача ДП
«Харвіст - Умань» земельну ділянку
АДРЕСА_1, державний акт на право
власності на земельну ділянку, шляхом
зобов'язання відповідача повернути
вказане майно законному власнику.
Скасувати державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки №38
від 16.11.2006 р. укладеного між ОСОБА_7 та ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча
(ДП «Харвіст - Умань») на земельну
Стягнути з відповідача на користь
позивача завдані збитки у вигляді
витрат на проведення експертного
почеркознавчого дослідження в сумі 735,60
грн. та судовий збір у сумі 649,66 грн.
23.09.13 р. ОСОБА_7 подав до суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог та
просив суд визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки №38 від 16.11.2006
р. укладеного між ним, ОСОБА_7, та ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча
(ДП «Харвіст - Умань») на земельну
Рішенням Христинівського
районного суду Черкаської області від
17 грудня 2013 року позов ОСОБА_7
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки №38 від 16.11.2006
р., укладеного між ОСОБА_7 та ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча
(ДП «Харвіст - Умань») на земельну
ділянку АДРЕСА_1. Витребувано з
чужого незаконного володіння
відповідача ДП «Харвіст - Умань»
земельну ділянку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ДП «Харвіст - Умань» на
користь ОСОБА_8, представника позивача,
як фактичного платника, завдані збитки
у вигляді витрат на проведення
експертного почеркознавчого
дослідження в сумі 735,60 грн. та судовий
збір у сумі 649,66 грн.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням представник ДП «Харвіст -
Умань» подав апеляційну скаргу,
вважаючи що рішення суду першої
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального права та просять
скасувати рішення Христинівського
районного суду Черкаської області від
17 грудня 2013 року і ухвалити нове
рішення яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_7 в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 до
ДП «Харвіст - Умань» про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
скасування державної реєстрації
договору та відшкодування збитків, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що оспорюваний
договір оренди земельної ділянки є
недійсний, оскільки не дотримано вимог
законодавства щодо його укладення.
Разом з тим, вирішуючи питання про
стягнення судових витрат, суд першої
інстанції провів стягнення судових
витрат на представника позивача, який
не є стороною по справі, а лише
представляє інтереси позивача.

Встановлено, що ОСОБА_7 є власником
земельної ділянки площею 1,90 га,
розташованої в адміністративних межах
Синицької сільської ради
Христинівського району Черкаської
області.

Відповідно до договору №38 оренди
земельної ділянки від 16 листопада 2006
року, укладеного між ОСОБА_7 та ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча, (
замінено на ДП «Харвіст - Умань»),
орендодавець ОСОБА_7 передав в оренду
належну йому на праві власності
земельну ділянку розміром 1,90 га, а
орендар ДП «Харвіст - Умань» взяв в
оренду дану земельну ділянку строком
на 20 років. Даний договір
зареєстрований 26.12.2006 р. в
Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«ЦентрДЗК» та набрав чинності.

Позивач оспорив дійсність даного
договору з тих підстав, що він договір
оренди землі з ДП «Ілліч-Агро Умань»
ВАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», назва якого
була змінена на ДП «Харвіст - Умань» не
укладав, а укладав договір оренди землі
з відкритим акціонерним товариством
«Уманьфермаш», про наявність
оспорюваного договору він дізнався
лише в 2012 році, коли отримав копію
договору.

22 січня 2014 року державним реєстратором
юридичних та фізичних осіб підприємців
Реєстраційної служби Уманського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області внесено запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб про зміни найменування дочірне
підприємство «Харвіст-Умань» на
дочірне підприємство «Умань-Агро».

Відповідно до вимог ст. 204 та ч. 1 ст.
215 ЦК України правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України.

Згідно з висновком експертного
почеркознавчого дослідження №1529-П, №
2478-ТЕД, згідно якого підпис у графі
«орендодавець» в оригіналі договору
оренди № 38 від 16.11.2006 року, укладеного
між ОСОБА_7 та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ
«ММК ім. Ілліча, зареєстрованого 26.12.2006
року - виконано не ОСОБА_7, а іншою
особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 638, ч. 3 ст. 640 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору. Договір,
який підлягає державній реєстрації, є
укладеним з моменту державної
реєстрації.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що договір оренди пройшов
державну реєстрацію, а тому на підставі
ч.1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2
ст. 125 Земельного Кодексу України з
моменту реєстрації є укладеними і може
бути визнаний недійсним.

Таким чином, встановивши, що позивачем
договір оренди не підписувався, а
підпис виконаний іншою особою, суд
першої інстанції ухвалив правильне
рішення про визнання його недійсним.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення, яким
задоволив позовні вимоги ОСОБА_7.

Апелянтом не підтверджено, що позивач
знав з 2006 року про укладення договору
оренди саме з ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», назва якого
була змінена на ДП «Харвіст - Умань» та
ДП «Умань-Агро», а доводи позивача про
те, що про наявність оспорюваного
договору оренди землі він узнав лише в
2012 року не спростована.

Представник позивача діяв в суді
першої інстанції за дорученням, з
правом підписання документів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Статтею 30 ЦПК України
визначено, що сторонами по справі є
позивач та відповідач. Разом з тим,
судом першої інстанції проведено
стягнення судових витрат по справі не
на сторону, на користь якої ухвалено
рішення, а на користь представника
сторони по справі, що не передбачено
процесуальним законодавством. За таких
обставин рішення суду першої інстанції
в частині стягнення судових витрат на
користь представника позивача
підлягає до скасування та відмови в цій
частині вимог.

Вимоги про стягнення судових витрат
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, може бути розглянута судом
першої інстанції за заявою сторони
шляхом ухвалення додаткового рішення
на підставі п. 4 ч. 1 статті 220 ЦПК
України.

Заява позивача про залишення без
розгляду доповнення до позовної заяви
судом першої інстанції не розглядалась
та процесуальний документ по ній не
ухвалювався.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ДП
«Харвіст - Умань» (змінено на
«Умань-Агро») на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 17 грудня 2013 року
задоволити частково.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 17 грудня 2013
року змінити, скасувавши його в
частині стягнення судових витрат на
користь представника позивача.

Відмовити в стягненні судових витрат
по справі з ДП «Харвіст-Умань» на
користь представника позивача ОСОБА_8.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 17 грудня 2013
року в іншій частині залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає чинності негайно
після його проголошення, але може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів, починаючи з
дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :