Справа №751/5276/13-ц
Провадження №2/751/96/2014
Рішення

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк
Н. В.

при секретарі
Чвірова О. О.

з участю позивача ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,
відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Чернігові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
залиття квартири,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 10 071
грн. 61 коп. матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок залиття квартири,
5 000 грн. моральної шкоди та судових
витрат (а.с.3-4).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що вона являється співвласником
квартири АДРЕСА_1. Квартира АДРЕСА_3 в
тому ж будинку, що розташована поверхом
вище, належить відповідачу. 20 квітня 2013
року відповідач затопив її квартиру, в
результаті чого було пошкоджено стелі
та стіни в квартирі. Відповідно до акту
комісії КП «ЖЕК-13» від 22.04.2013 року,
причиною залиття квартири позивача є
те, що лопнув фільтр перед лічильником
холодної води. Зазначає, що розмір
матеріальної шкоди, завданої залиттям
її квартири становить 10 071 грн.
Відшкодувати завдану їй матеріальну
шкоду в добровільному порядку
відповідач відмовився. У рахунок
відшкодування моральної шкоди позивач
просила стягнути 5 000 гривень,
посилаючись на те, що було порушено
звичний ритм життя, довелось
прикладати багато додаткових зусиль
для його організації.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 21.01.2014 року за
клопотанням представника позивача до
участі у справі в якості
співвідповідачів залучено ОСОБА_7 та
ОСОБА_8.

У судовому засіданні позивач та її
представник зменшили позовні вимоги в
частині відшкодування матеріальної
шкоди і просили стягнути з
відповідачів в солідарному порядку 7 378
грн 80 коп, а також солідарно стягнути
моральну шкоду в сумі 5 000 грн.(а.с.181)

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, тому що не вбачають своєї вини
у тому, що сталося залиття квартири
позивачки. Зазначили, що обов'язок по
відшкодуванню шкоди повинен бути
покладений на КП «Чернігівводоканал».

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні 24.07.2013 року позовні
вимоги не визнав, просив відмовити у
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлена, надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі, позов не визнає повністю (а.с.194).

Представник третьої особи КП «ЖЕК-13»
Чернігівської міської ради у судове
засідання не з'явився, про день та час
проведення розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи без його
участі (а.с.47).

Допитані 24.07.2013 року, в якості свідків
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7, суду
пояснили, що 20.04.2013 року їх родина спала,
коли відбулось затоплення квартири
АДРЕСА_1. Вказують, що ніякого впливу з
боку мешканців їх квартири на
водомірний вузол не було. Їх вини не
вбачають. Вважають, що
відповідальність по відшкодуванню
шкоди повинна бути покладена на КП
«Чернігівводоканал».

Свідок ОСОБА_9, майстер КП «ЖЕК-13» в
судовому засіданні 22.10.2013 року, суду
пояснив, що 22.04.2013 був присутнім при
складанні акту, в якому була
встановлена причина залиття квартири,
а саме: лопнула комплектуюча
лічильника холодної води.

Вислухавши сторони, допитавши свідків,
на підставі досліджених доказів, судом
встановлені такі обставини і визначені
відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності позивачу
ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
що підтверджується копією свідоцтва
про право власності на житло від 03
січня 2002 року (а.с.5).

Власниками квартири АДРЕСА_2 в рівних
частинах являються ОСОБА_3, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 25
січня 2005 року, зареєстрованого
Чернігівським МБТІ 01.08.2005 року за № 17003
(а.с.30,31).

20.04.2013 року трапилось залиття квартири
АДРЕСА_1 квартирою АДРЕСА_2

Згідно акту комісії КП «ЖЕК-13» від
25.10.2013 року причиною затоплення
квартири АДРЕСА_1 став непередбачений
витік води із-за пошкодження
перехідної муфти встановленої після
зворотного клапану водомірного вузла в
квартирі АДРЕСА_2 (а.с.120).

Факт затоплення квартири позивача за
вказаних у акті КП ЖЕК-13 від 25.10.2013 року
обставин визнаний відповідачами і
відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 156 Житлового Кодексу
України власник квартири та члени його
сім'ї повинні дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири).

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітинах та в інших місцях загального
користування.

Посилання відповідачів на те, що в
залитті квартири є винні дії КП
«Чернігівводоканал» через неналежне
надання або ненадання послуги з
приводу технічного обстеження
лічильників холодного та гарячого
водопостачання в їх квартирі, не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні. Слід зазначити, що прийом
лічильників холодного та гарячого
водопостачання в квартирі АДРЕСА_2
здійснено ще у 2003 році, що
підтверджується відповідним актом КП
«Чернігівводоканал» від 20.08.2003 року
(а.с.35). 08.06.2012 року ТОВ «Водосервісплюс»
у зазначеній квартирі проведено заміну
лічильників холодного та гарячого
водопостачання (а.с.33). При цьому,
відповідно до акту комісії КП «ЖЕК-13»
від 25.10.2013 року (а.с.120), 08.06.2012 року при
заміні водолічильників слюсарем ТОВ
«Водосервісплюс» комплектуючі
водомірного вузла (фільтр і зворотній
клапан) та перехідна муфта не
знімались; абонент не мав ніяких
претензій до представника товариства
щодо якості виконаної роботи.

Статтями 322, 323 ЦК України встановлено,
що власник зобов'язаний утримувати
майно, яке йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Ризик випадкового знищення чи
випадкового пошкодження (псування)
несе його власник, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідальність за належний стан
санітарно-технічного обладнання в
квартирі відповідачів несе її власник,
оскільки він зобов'язаний був
слідкувати за сантехнічним станом
своєї квартири, однак цього зроблено не
було. Тобто, залиття квартири позивача
відбулося з вини власників квартири
АДРЕСА_2

В результаті затоплення квартирі
АДРЕСА_1 нанесена шкода у вигляді
слідів часткового затікання на стелі,
на стінах дитячої кімнати, на стіні та
підлозі коридору, на стелі, стіні та
підлозі кухні, на стелі вбиральні та
ванної кімнати, що підтверджується
актом КП «ЖЕК-13» від 22.04.2013 року та
висновком експерта за результатами
судової будівельно-технічної
експертизи від 26.12.2013 року № 2155/2156/13-24
(а.с.7, 143-159).

Відповідно до зазначеного висновку
експерта від 26.12.2013 року, дійсний розмір
матеріального збитку, завданого
внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1
квартирою АДРЕСА_2 становить 7 378 грн 80
коп (а.с.143-152).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачі не надали суду доказів, які
б спростовували докази, надані
позивачем щодо розміру матеріального
збитку, завданому внутрішньому
оздобленню квартири, внаслідок залиття
квартири.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку, що позов в частині
відшкодування матеріальної шкоди у
сумі 7 378 грн 80 коп. обґрунтований та
підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди суд
дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Згідно з п.3 ч.2 зазначеної статті
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання щодо відшкодування
нанесеної позивачу моральної шкоди,
враховуються обставини даної
конкретної справи, характер та спосіб
завдання позивачу моральної шкоди,
глибину її душевних страждань, також
судом враховується те, що до цього часу
квартира не відремонтована, що привело
до втрати нормальних життєвих зв'язків,
вимагає додаткових зусиль для
організації її життя. Отже, позивачем
понесені втрати немайнового характеру.

В той же час, суд вважає, що розмір
моральної шкоди заявлений позивачкою
підлягає зменшенню, виходячи з
принципу розумності та справедливості,
а також адекватності завданим душевним
та моральним стражданням позивача, суд
приходить до висновку, що розмір
моральної шкоди, завданої ОСОБА_1
підлягає визначенню в сумі 500 грн.

Позивачем понесені та документально
підтверджені судові витрати (а.с.1,2, 192),
які у відповідності до ст..88 ЦПК України
підлягають стягненню пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідачів в дольовому
порядку підлягає стягненню судовий
збір за вимоги майнового характеру - 229
грн 40 коп та судовий збір за вимоги
немайнового характеру 11 грн 47 коп
(114,70х500:5000), а також витрати пов'язані із
проведенням експертизи - 1 176 грн. 00 коп.

Вимоги щодо стягнення витрат на
правову допомогу в розмірі 2 448 грн 80
коп. підлягають частковому задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

В матеріалах справи наявний договір
про надання правової допомоги від 03
червня 2013 року між позивачем та
адвокатом ОСОБА_2 (а.с.26), копія
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю останньої
НОМЕР_1 (а.с.29), розрахунки вартості
правової допомоги (а.с.178, 191), акт (а.с.190)
та квитанції про сплату коштів в
розмірі 2 448 грн 80 коп (а.с.28,177).

За ст.1 Закону України від 20 грудня 2011
року «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Отже, при обчисленні розміру
витраченого часу адвокатом ОСОБА_2
необхідно брати до уваги лише її участь
у судових засіданнях 18.06,09.07,24.07, 29.10.2013
року та 21.01, 05.02.2014 року (а.с.39-40, 56, 74-78,
123-124, 182-183, 199-200), в 2013 році загалом 127 хв, в
2014 році - 85 хв та ознайомлення з
матеріалами справи в суді 17.01.2014 року
(а.с.172) - 60 хв.

Розмір мінімальної заробітної плати
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2013 рік» в період з
01.01-30.11.2013 складав 1 147 грн, а в період з
01.12-30.12.2013 року становить 1 218 грн., розмір
мінімальної заробітної плати
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2014 рік» в період з
01.01.2014 року становить 1 218 грн.

Виходячи з вимог вищевказаного
нормативного акту, розміру мінімальної
заробітної плати у сумі 1 147 грн. (за
період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року) та 1 218
грн. (за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014
року), оплата витрат на правову
допомогу становить 970 грн 28 коп за 2013
рік (127х7,64) та 690 грн 20 коп за 2014 рік
(85х8,12), а всього 1 660 грн 48 коп.

Однак, позивач, за участь в судовому
засіданні, згідно наданого акту (а.с.190)
сплатила лише 974 грн 40 грн. Таким чином,
витрати на правову допомогу, які
підлягають стягненню з відповідачів в
дольовому порядку на користь позивача
становлять 1 461 грн 60 коп (487 грн 20 коп -
ознайомлення з матеріалами справи, 974
грн 40 коп - участь у судових засіданнях).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215, 218, 292
ЦПК України, ст.15, 16, 23, 322, 323, 1166, 1167, 1192 ЦК
України, ст.ст156, 179 ЖК України,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_1 7 378 (сім тисяч триста сімдесят
вісім) грн. 80 коп. матеріальної шкоди, 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_1 1 176 (одну тисячу сто
сімдесят шість) грн. 00 коп. витрат
пов'язаних із проведенням експертизи -
з кожного по 392 (триста дев'яносто дві)
грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_1 1 461 (одну тисячу
чотириста шістдесят одну) грн. 60 коп.
витрат на правову допомогу - з кожного
по 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20
коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_1 240 (двісті сорок) грн. 87
коп судового збору - з кожного по 80
(вісімдесят) грн 29 коп.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд міста Чернігова, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. В. Маслюк