Провадження № 22-ц/779/258/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О.В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого : Мелінишин
Г.П.

суддів:
Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря:
Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Витвицького В.В. за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
13 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 подав до суду
скаргу на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Витвицького В.В.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 13 грудня 2013 року в задоволенні
скарги відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що суд
прийшов до помилкового висновку, що дії
державного виконавця є правомірними.
При цьому судом не взято до уваги, що
державний виконавець в порушення вимог
ст. ст. 57, 58 Закону України «Про
виконавче провадження» наклав арешт на
його майно, вартість якого в декілька
разів перевищує суму стягнення за
виконавчим документом. Крім того,
відповідно до акту опису й арешту
майна, державний виконавець
зобов'язувався залучити суб'єкта
оціночної діяльності для оцінки
вартості належних йому акцій. Однак,
про результати визначення вартості
майна його не повідомлено.

Посилаючись на ці обставини, просив
увалу скасувати та постановити нову
про задоволення скарги у повному
об'ємі.

В засіданні апеляційного суду апелянт
доводи скарги підтримав з наведених у
ній мотивів.

Представник відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції доводів
скарги не визнав посилаючись на
обґрунтованість висновків суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що дії державного виконавця при
винесенні 07.12.2011 року постанови ВП
№26884423 про арешт коштів боржника та
складання акту від 25.07.2012 року опису та
арешту майна є правомірними, оскільки
арешт коштів боржника є забезпеченням
виконання рішення, яке набрало
законної сили.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали, справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Встановлено, що на примусовому
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції
знаходиться виконавчий лист №2-2494,
виданий Івано-Франківським міським
судом про стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_2, ТзОВ «Хімтехнопласт»,
ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Український
промисловий банк» 914872,98 грн.
заборгованості за кредитом, 1700,00 грн.
судового збору та 120,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів справи 07
грудня 2011 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Витвицьким В.В.
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, зокрема, накладено
арешт на акції, що належать ОСОБА_2 25
липня 2012 року державним виконавцем
складено акт опису й арешту майна, а
саме описано та накладено арешт на
прості іменні акції ВАТ «Пресмаш», які
належать ОСОБА_2 кількістю 10713659 шт.,
номінальною вартістю 0,25 грн. та
обліковуються на рахунку в цінних
паперах №113919 ТОВ «Сток - Трейдер»,
міжнародний ідентифікаційний номер
цінних паперів UA400142467 (а.с.5, 6-7). Також в
даному акті зазначено, що вартість
майна буду визначено експертом.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення, зокрема, шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Згідно з п. 4.2.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерством юстиції України від
02.04.2012 року № 512/5, арешт на цінні папери
накладається згідно з Порядком
накладення арешту на цінні папери,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22.09.99 N 1744.

Відповідно до п. 4 Порядку накладення
арешту на цінні папери, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.1999 року N 1744 арешт може бути
накладено на будь-які цінні папери
незалежно від їх виду та форми випуску
як одного власника, так і кількох
співвласників.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку
щодо правомірності дій державного
виконавця при винесенні постанови про
арешт майна боржника, оголошення
заборони на його відчуження,
аналогічно як і складання акту опису та
арешту майна.

Доводи апелянта про те, що він не був
повідомлений державним виконавцем про
результати визначення вартості його
майна не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
визначити вартість майна (окремих
предметів) складно державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторонам.

В той же час як встановлено в засіданні
апеляційного суду конкретний експерт
для проведення визначення вартості
простих іменних акцій не призначався і
відповідно така оцінка їх не
проводилась.

Колегія суддів вважає, що ухвала
постановлена судом з дотриманням вимог
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 13 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Р.Й. Матківський

А.І. Шишко