У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану її представником ОСОБА_3, на
рішення апеляційного суду м. Києва від
11 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та зміну черговості одержання
права на спадкування, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 11 вересня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 однією сім'єю з 1999 року по час
відкриття спадщини - 31 серпня 2012 року.

Визнано за ОСОБА_2 право на спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7 у
четверту чергу.

Змінено черговість одержання права на
спадкування за законом ОСОБА_2 як
спадкоємця ОСОБА_7 та надано ОСОБА_2
право на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 із спадкоємцями першої
черги.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
11 грудня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позову, правильно
встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку, що
апеляційним судом при розгляді справи
були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст.328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3,
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та зміну черговості одержання
права на спадкування.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко