АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2758/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Василенко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. УХВАЛА
20 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоТрюхана Г. М.суддівМагди Л.
Ф. , Міщенка С. В. при секретаріРибсюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМБ Маргарин" на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМБ Маргарин" про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та моральної шкоди, що
заподіяна внаслідок порушення
трудового законодавства,

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним позовом до ТОВ «БМБ
Маргарин», посилаючись на те, що вона
працювала на посаді хіміка-лаборанта
ТОВ «БМБ Маргарин» з 8 липня 2011 року. В
зв'язку з тим, що з початку 2014 року умови
праці погіршувалися, а з травня 2014 року
перестали виплачувати заробітну плату,
21 серпня 2014 року вона написала заяву
про звільнення з займаної посади за
згодою сторін. Однак адміністрація
підприємства до даного часу не провела
з нею розрахунок по заробітній платі
при звільненні.

Вказує, що в результаті незаконних дій
відповідача вона зазнала значних
душевних страждань, оскільки була
позбавлена можливості жити
повноцінним життям, в умовах
економічної кризи, при постійному
зростанні цін їй довелося позичати
грошові кошти у знайомих, що призвело
її до стану морального пригнічення та
дискомфорту.

В зв'язку з чим. просила стягнути з
відповідача невиплачену заробітну
плату при звільненні у сумі 7489 грн. 08
коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні по
день винесення судом рішення та
моральну шкоду у сумі 3000 грн..

Рішенням Черкаського районного
суду Черкаської області від 22 вересня
2014 року позов задоволено частково
Стягнуто з ТОВ «БМБ Маргарин» на
користь ОСОБА_6, невиплачену заробітну
плату при звільненні у сумі 7 489 грн. 08
коп., середній заробіток за весь час
затримки розрахунку з 22 серпня 2014 року
по 22 вересня 2014 року в сумі 2 498 грн. 76
коп., а також моральну шкоду в розмірі
1000 грн.

Стягнуто з ТОВ «БМБ Маргарин» на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ТОВ «БМБ Маргарин» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на допущену судом першої інстанції
неповноту встановлення обставин
справи та невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, а
також порушення норм процесуального
законодавства, просить змінити рішення
в частині стягнення з ТОВ «БМБ
Маргарин» моральної шкоди, відмовивши
у задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_6 з 8 липня 2011 року
по 21 серпня 2014 року працювала на посаді
хіміка-лаборанта ТОВ «БМБ Маргарин».

При звільненні позивачки з роботи їй не
було виплачено заробітну плату за
період з травня по серпень 2014 року в
сумі 7489 грн. 08 коп. (а.с. 12). Даний факт
відповідачем не оспорювався.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції на підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП
України правильно стягнув з
відповідача на користь позивачки
невиплачену заробітну плату та
середній заробіток за час її затримки
по день винесення рішення у справі.

В апеляційній скарзі ТОВ «БМБ
Маргарин» вказує на те, що позивачкою
не було наведено жодних доказів факту
завдання їй моральної шкоди, таких як:
розписки кредитора і боржника, договір
займу у зв'язку з позикою коштів,
медичний висновок про стан здоров'я у
зв'язку з настанням депресії та
погіршенням сну, пояснення свідків, які
б підтвердили погіршення моральної
атмосфери в сім'ї позивачки та душевні
страждання останньої.

Однак, з такими твердженнями колегія
суддів погодитись не може.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб (Постанова Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди").

Статтею 23 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлене
договором або законом.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивачки моральної шкоди в розмірі 1000
грн., виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Так, відповідач не виплачував
позивачці заробітну плату з травня по
серпень 2014 року, тобто протягом
чотирьох місяців. Крім того, при
звільненні ОСОБА_6 з роботи, відповідач
не провів із нею відповідний
розрахунок. Такими неправомірними
діями позивачці безсумнівно було
завдано душевних страждань, оскільки
проживання в сучасних умовах потребує
певних витрат матеріального характеру.
У зв'язку з тим, що позивачка не
отримувала відповідної матеріальної
винагороди за свою роботу, вона повинна
була вносити зміни в організацію свого
життя, що призвело її до стану
морального пригнічення та дискомфорту.

На підставі викладеного, оскільки суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
апеляційну скаргу відхиляє і залишає
оскаржуване рішення суд без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "БМБ
Маргарин" відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 вересня 2014
року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :