Справа № 4с-325/1/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року
смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької
області у складі головуючої судді
Пантилус О.П., при секретарі
Орманджи Д.К., за участю представника
скаржника ОСОБА_1, державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області Бабак Х.В.,
розглянувши в приміщенні
Приазовського районного суду, у
відкритому судовому засіданні скаргу
ОСОБА_3 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в
якій просить визнати дії державного
виконавця Бабак Х.А. щодо опису та
арешту належної скаржнику 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 неправомірними і
скасувати акт опису та арешту цього
майна складений державним виконавцем
17 квітня 2014 року у виконавчому
провадженні № 36367850. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що в провадженні
відділу державної виконавчої служби
перебуває виконавче провадження №
36367850 з примусового виконання
виконавчого листа 2-84/12, виданого
Приазовським районним судом
Запорізької області про стягнення з
нього на користь ОСОБА_4 грошової
компенсації в сумі 98535,60 гривень. 17
квітня державним виконавцем Бабак Х.А.
в ході виконавчих дій проведено опис та
арешт належного йому майна - 1/3 частини
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 80.94
кв.м, та складено відповідний акт, копію
якого він отримав 17.04.2014 року. При цьому,
державний виконавець відмовила в
задоволенні його пропозиції накласти
арешт на інше, належне йому майно, а
саме 35/200 частки нежитлового приміщення
- кафе-магазину, розташованого по
АДРЕСА_6, Запорізької області, яке
належить йому на праві власності. 23
квітня 2014 року начальник відділу
державної виконавчої служби
Приазовського РУЮ Лапін О.А. відмовив в
задоволенні його заяви від 23 квітня 2014
року про скасування оскаржуваного ним
акту опису та арешту майна, у зв'язку з
тим, що звернення стягнення на
запропонований ним об'єкт нерухомості
та подальша його реалізація неможливі
у зв'язку з не оформленням земельної
ділянки під цим об'єктом у
встановленому законом порядку. Вважає
дії відділу ДВС щодо опису та арешту
частини квартири, в якій він проживає,
за умови наявності іншого нерухомого
майна, на яке можна накласти стягнення
протиправними та такими, що порушують
його право на житло, гарантоване
статтею 47 Конституції України, а також
вимоги ст. ст. 6, 52, 63 Закону України «Про
виконавче провадження» та пунктів 4.5
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень» затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
02.04.2012 року №512/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02 квітня
2012 року за № 489/20802.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги
ОСОБА_3, за обставинами, викладеними в
скарзі і просить їх задовольнити з
названих підстав.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Приазовського районного управління
юстиції Бабак Х.А. в судовому засіданні
заперечує проти задоволення вимог і
зазначила, що вважає скаргу
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню посилаючись на
те, що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Приазовського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження №
36367850 з виконання виконавчого листа №
2-84/12 виданого 09.08.2012 року Приазовським
районним судом про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 грошової компенсації
вартості майна на загальну суму 98535,60
гривень. Перевіривши майновий стан
боржника було встановлено, що за ним
зареєстроване право власності на
причіп ГКБ 8160, державний номер 04615, який
постановою державного виконавця від
10.04.2014 року був оголошений в розшук.
Протягом року зазначений причіп не
розшуканий. Крім того, встановлено, що
боржнику на праві власності належить 1/3
частина квартири АДРЕСА_3 та 35/200 частин
нежитлового приміщення по АДРЕСА_6
Запорізької області. Інше майно, на яке
може бути звернено стягнення у
боржника відсутнє. 17.04.2014 року
державним виконавцем був складений акт
опису та арешту майна, а саме 1/3 частини
квартири АДРЕСА_4. У накладенні
стягнення на майно, запропоноване
боржником, а саме на 35/200 частин
нежитлового приміщення по АДРЕСА_6
Запорізької області, боржнику
відмовлено у зв'язку з тим, що
інформація про власника і реєстрації
земельної ділянки для обслуговування
нежитлового приміщення по АДРЕСА_6
відсутня. Тобто, боржнику відмовлено у
зверненні стягнення на запропонований
ним об'єкт нерухомості, у зв'язку з тим,
що земельна ділянка під об'єктом не
зареєстрована в установленому законом
порядку, відсутній витяг з державного
земельного кадастру щодо реєстрації
права власності на землю, права
користування землею, або договір
оренди землі. На підставі викладеного
просить відмовити в задоволенні
скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_4, яка
викликалася до суду належним чином, в
судове засідання не прибула, що
відповідно до ст. 386 ЦПК, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши сторін та дослідивши наявні
в справі матеріали, а також документи,
які знаходяться у виконавчому
провадженні №36367850, надані державним
виконавцем в судовому засіданні, суд
вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні та
не оспорюється сторонами, на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Приазовського районного управління
юстиції перебуває виконавче
провадження № 36367850 з виконання
виконавчого листа № 2-84/12 виданого
09.08.2012 року Приазовським районним судом
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 грошової компенсації вартості
майна на загальну суму 98535,60 гривень.

17 квітня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Приазовського РУЮ Бабак Х.А. при
примусовому виконанні зазначеного
виконавчого листа, з метою звернення
стягнення на майно, складено акт опису
та арешту майна ОСОБА_3 - 1/3 частини
квартири АДРЕСА_5, загальною площею 80,94
кв.м., вартістю 90000 гривень (а.с.6).

ОСОБА_3 є власником 1/3 частини вказаної
квартири, що підтверджується копією
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності (а.с. 11). Він з 26 серпня
1997 року зареєстрований та фактично
проживає в зазначеній квартирі, що
підтверджується копією паспорту
скаржника (а.с. 5). Згідно обставин,
викладених в скарзі, а також пояснень
представника заявника ОСОБА_1 в
судовому засіданні, у ОСОБА_3 відсутнє
будь яке інше житло. Відомості, про
наявність іншого житла у боржника, в
матеріалах виконавчого провадження
також відсутні, та цю обставину не
заперечує державний виконавець.

Під час складання державним виконавцем
акту опису та арешту належної
скаржнику частини квартири, ОСОБА_3
запропонував державному виконавцю
звернути стягнення на інше майно, а
саме на 35/200 частин нежитлового
приміщення по АДРЕСА_6 Запорізької
області, яке належить боржнику на праві
власності, що підтверджується копією
відповідного витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с. 10).

Боржнику було відмовлено в цьому,
посилаючись на те, що земельна ділянка
під обслуговування зазначеного
нежитлового приміщення не оформлена
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Суд вважає дії державного виконавця
щодо звернення стягнення на єдине
житло боржника передчасними, а тому
незаконними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу звертається стягнення на
окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належать боржнику.
В останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Державний виконавець зазначає, що
відповідно до підпункту 5.12.5 пункту 5.12
глави 5 Інструкції про проведення
виконавчих дій державний виконавець у
строк не пізніше п'яти робочих днів
після закінчення строку оскарження
оцінки та у разі відсутності
повідомлення про оскарження такої
оцінки виконавець повинен готувати для
проведення реалізації майна документи,
передбачені абзацами 14-19 пункту 5.11 цієї
Інструкції, а також копію витягу з
державного земельного кадастру щодо
реєстрації права власності на землю,
права користування землею та договорів
про оренду землі.

При цьому встановлено, що виконання
зазначених положень законодавства
державним виконавцем не було
дотримано, не здійснено замовлення
офіційного витягу з державного
земельного кадастру і водночас не
надано доказів неможливості його
отримання.

Крім того, в розумінні ст. 120 ЗК України,
істотною умовою договору про
відчуження об'єкту нерухомого майна, є
лише кадастровий номер земельної
ділянки, а не право власності на неї.

З огляду на це, державним виконавцем не
надано доказів неможливості
замовлення ним, в порядку підготовки
документів для реалізації, присвоєння
кадастрового номера для земельної
ділянки, на якій розташовано 35/200 частин
нежитлового приміщення по АДРЕСА_6
Запорізької області.

Крім того, проведення опису єдиного
житла, в якому проживає боржник, арешт
на яке відповідно до закону
накладається в останню чергу,
передбачає обов'язок державного
виконавця виявити наявність у боржника
іншого майна, на яке можливо звернути
стягнення.

Всупереч вимог закону державний
виконавець не виконав всіх необхідних
дій по виявленню іншого майна
(земельних ділянок), до складання
спірного акту опису та арешту житла від
17.04.2014 року. А саме, державним
виконавцем тільки 01 липня 2014 року
здійснений запит № 3046/04 до відділу
Держземагенства у Приазовському
районі щодо наявності земельних
ділянок, зареєстрованих за боржником.

Згідно пункту 9 «Порядку ведення
Державного земельного кадастру»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,
до повноважень Державного
кадастрового реєстратора
територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать, зокрема, здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації.

Проте, у матеріалах виконавчого
провадження відсутні відомості від
уповноваженого органу держземагенства
з Державного земельного кадастру
(зокрема, витяг) про наявність
зареєстрованих за боржником земельних
ділянок.

Таким чином, дії державного виконавця з
опису та арешту єдиного житла боржника,
в якому він проживає, є передчасними і
не відповідають вимогам закону,
оскільки боржник має інше майно, на яке
може бути звернено стягнення,
неможливість звернення стягнення на
інше майно державним виконавцем не
доведена, так як жодних дій для цього не
вчинялось, а також державним
виконавцем не повністю перевірявся
обсяг майна боржника, зокрема, відсутні
відомості про наявність
зареєстрованих за боржником земельних
ділянок.

На підставі викладеного, суд вважає дії
державного виконавця, щодо відмови
ОСОБА_3 звернути стягнення на інше,
запропоноване боржником, майно,
необґрунтованими, а скаргу ОСОБА_3
такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки відповідно до ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту є одним із
способів прийняття рішення про
накладення арешту на визначене в акті
майно з метою його подальшої
реалізації, то у зв'язку з
неправомірністю накладення арешту, з
метою відновлення порушених прав
боржника, такий акт підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 210, 212, 213, 293, 383 -
387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Приазовського
районного управління юстиції в
Запорізькій області - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Приазовського
районного управління юстиції Бабак
Христини Анатоліївни щодо складання
акту опису та арешту майна від 17 квітня
2014 року належного ОСОБА_3, а саме 1/3
частини квартири АДРЕСА_1

Скасувати акт опису та арешту майна від
17 квітня 2014 року належного ОСОБА_3, а
саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Приазовський районний суд Запорізької
області шляхом подачі в п'ятиденний
строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.П. Пантилус