АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/2604/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/708/14
Головуючий у 1-й інстанції Водолага А. В.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.

За участю: позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 17 січня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди,
завданої приниженням честі, гідності
та ділової репутації,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаним позовом. Посилалась
на те, що працюючи страховим агентом в
ПрАТ «Українські залізничні шляхи»
провела страхування майна та корови,
що належать відповідачці та її матері.
Не маючи можливості оплатити страховий
поліс, позивач запропонувала власними
коштами здійснити оплату страхування.
Вказані кошти ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1
не повністю. У червні 2013 року
відповідач звернулася до
Зіньківського РВ УМВС з заявою, про те
що невідома особа шляхом обману
заволоділа її грошима, зазначаючи, що
страховий агент ОСОБА_1 застрахувала її
майно, за що отримала 261 грн., але
страховий поліс не передала. Просила
стягнути з ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої приниженням честі, гідності
та ділової репутації 4000 грн. та 800 грн.
на оплату правової допомоги.

Збільшивши позовні вимоги, позивач
просила зобов'язати ОСОБА_2 публічно
вибачитись перед нею.

Рішенням Зіньківського
районного суду Полтавської області від
17 січня 2014 року заявлені ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення на
її користь 4 000 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої приниженням честі, гідності
та ділової репутації і 229 гривень 40
копійок в рахунок відшкодування
витрат понесених по сплаті судового
збору, 800 гривень витрат на оплату
допомоги фахівця в галузі права,
зобов'язання публічно вибачитись -
залишено без задоволення.

Судові витрати по розгляду справи
покладено на ОСОБА_1

Рішення оскаржила ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та ухвалити нове по суті
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 06.07.2012 року ОСОБА_1, працюючи
на посаді фахівця департаменту
регіонального страхування ПрАТ
«Залізничні шляхи» уклала з ОСОБА_2
договір добровільного страхування
житлового будинку із господарськими
побутовими спорудами АДРЕСА_1, а 06.08.2012
року уклала договір добровільного
комплексного страхування майна та
тварин з матір"ю ОСОБА_2 -ОСОБА_3.(а.с.8-9,13).

05 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Зіньківського РВ УМВС з заявою про те,
що невідома особа шляхом обману та
зловживання довірою заволоділа
грошима заявниці. Зазначила, що
страховий агент ОСОБА_1 уклала договори
страхування майна та корови, за що
отримала 261 грн. за страховий поліс,
який на даний час їй не надала.

Постановою про закриття кримінального
провадження від 24 жовтня 2013 року
встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад кримінального правопорушення,
оскільки слідству надані копії
договорів страхування, витяги з
реєстру платіжних документів та
виписки з журналів, що підтверджують
правомірність дій ОСОБА_1 (а.с.18).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, місцевий суд виходив з того,
протиправного навмисного
розповсюдження відповідачем відносно
позивача інформації, з метою
приниження честі та гідності не
вбачається.

Відповідно до п.п.16,17 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 1 «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
від 27 лютого 2009 року роз"яснено право
громадян на направлення до органів
державної влади індивідуальних чи
колективних звернень, які зобов"язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у
випадку, коли особа звертається до
зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і в
разі, якщо цей орган компетентний
перевірити таку інформацію та надати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

У порядку цивільного не можуть
розглядатися позови про спростування
інформації, яка міститься, зокрема, у
вироках та інших судових рішеннях, а
також у постановах органів
досудового слідства, висновках
судових

експертиз, рішеннях органів влади,
місцевого самоврядування та інших
відповідних органів, атестаційних
комісій, рішеннях про накладення на
особу дисциплінарного стягнення, для
яких законом установлено інший порядок
оскарження.

Так, ОСОБА_2 скористалась своїм правом
на відповідне звернення до
Зіньківського РВ УМВС з заявою, в якій
виклала обставини щодо заволодіння її
грошовими коштами.

Звернення громадян до правоохоронного
органу, що містить певні відомості про
недотримання законів посадовими чи
служдовими особами, здійснюється не з
метою ознайомлення громадськості чи
окремих громадян з такими відомостями,
а з метою їх перевірки уповноваженими
на це особами, в даному випадку,
органів внутрішніх справ.

У зв"язку з цим позивачем не доведено
факту поширення інформації
відповідачем, а також те, що внаслідок
цього було порушено його особисті
немайнові права.

Крім того, згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог фізичних осіб і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

ОСОБА_1, посилаючись на положення ст.1167
ЦК України, просить відшкодувати їй
моральну шкоду, не обґрунтовуючи та не
заявляючи при цьому вимог щодо
визнання неправомірними дій
відповідача по розповсюдженню
недостовірних, на її думку, відомостей.

Вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2
публічно вибачитись перед нею також не
можуть бути задоволені, так як не
відповідають способу захисту
порушеного права, визначеного ст.ст.16,
275 ЦК України.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки,
позов пов'язаний із спростуванням
інформації, яка міститься в матеріалах
кримінального провадження, наданої
ОСОБА_2 та показами свідків щодо ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги
рішення місцевого суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 17 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
О.О. Панченко

В.П. Пікуль