Справа № 297/5/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Драб В. І., при секретарі
Гарані О. А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом державного
закладу «Вузлова лікарня станції Чоп
державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» до
ОСОБА_1 про стягнення коштів, зайво
нарахованих працівнику під час
виконання трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И В :

Держзаклад «Вузлова лікарня станції
Чоп ДТГО «Львівська залізниця»
звернувся до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, зайво нарахованих працівнику
під час виконання трудових обов'язків.

Позов мотивований тим, що сторони
знаходилися у трудових відносинах з
27.10.2008 року по 21.02.2012 року.

Перевіркою Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області,
проведеною з 27.12.2012 року по 28.02.2013 року
було виявлено, що протягом періоду, що
підлягав ревізії, а саме, з квітня 2010
року по лютий 2012 року при проведенні
індексації заробітної плати ОСОБА_1
помилково визначено базовий місяць, що
призвело до зайвого нарахування та
виплати заробітної плати протягом
вказаного періоду на суму 3740 грн. 34 коп.

Також ревізією встановлено, що при
нарахуванні та здійсненні виплат
заробітної плати за час відпустки
встановлено, що як наслідок помилково
визначено сумарний заробіток за
останні, перед наданням відпустки, 12
місяців, що призвело до зайво
виплаченої заробітної плати за
відпустки в сумі 420 грн. 27 коп.

За проведеним розрахунком утримання та
нарахування податків зайво
нарахованого доходу ОСОБА_1 загальна
сума зайвої виплати на руки становить
3409 грн. 20 коп.

Таким чином, позивач просив стягнути з
відповідача на його користь вказану
суму переплаченої заробітної плати для
подальшого перерахування у держбюджет.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, однак подали до
суду заяву, згідно якої просили справу
розглянути у відсутності їх
представника, а позов задоволити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, а згідно поданої заяви
просила справу розглянути у її
відсутності, позов не визнає та просить
у його задоволенні відмовити.

Перевіривши письмові матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
враховуючи всі обставини, що мають
істотне значення по справі, суд вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків звільнення від
доказування.

Стаття 127 КЗпП України передбачає, що
повернення підприємству зайво
виплачених коштів можливо тільки для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення невитраченого і
своєчасно неповерненого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби , якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування, при звільненні
працівника до закінчення такого
робочого року, в рахунок якого він вже
одержав відпустку, за не відроблені дні
відпустки;при відшкодуванні шкоди,
завданої з вини працівника
підприємству, установі, організації.

Однак невірне визначення базового
місяця при проведенні індексації
заробітної плати, на що вказує позивач,
не підпадає під ознаки лічильної
помилки, і тому повернення позивачу
таких виплат не може бути здійснено,
виходячи із змісту зазначеної норми
КЗпП України.

Окрім цього, зайво сплачена заробітна
плата згідно цивільного законодавства
не повертається, оскільки статтею 1215 ЦК
України передбачено, що «не підлягають
поверненню безпідставно набуті
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди
завданої каліцтвом, іншими
ушкодженнями здоров'ю або смертю,
аліменти та інші грошові суми, надані
фізичній особі як засіб для існування,
якщо їх виплата проведена фізичною або
юридичною особою добровільно, за
відсутності рахункової помилки з її
боку і недобросовісності з боку
набувача».

Як уже було зазначено вище, рахункової
(лічильної) помилки у розрахунках не
було, відповідно виплата проведена
добровільно. Крім того, позивач не
вказує і не доводить того, що
відповідачка недобросовісно отримала
зайві суми заробітної плати.

За таких обставин позов є
безпідставним та у його задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ст. 127 КЗпП України, ст. 1215 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову
державного закладу «Вузлова лікарня
станції Чоп державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_1 про
стягнення коштів, зайво нарахованих
працівнику під час виконання трудових
обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
/підпис/ Драб В. І.

Суддя
Драб В. І.

Ст.секретар
Куриця О. В.