Справа № 152/305/14-ц
У Х В А Л А

05 березня 2014 року
м.
Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на частину житлового будинку
з господарськими будівлями та частину
земельної ділянки і стягнення судових
витрат, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів - Гибалівська
сільська рада Шаргородського району
Вінницької області, Комунальне
підприємство «Могилів-Подільське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Шаргородського районного управління
юстиції Вінницької області, ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним вище позовом, у якому,
зокрема, просить: визнати за собою
право власності на частину житлового
будинку та господарських будівель і
споруд, визнати за собою право
власності на частину земельних
ділянок, поділити житловий будинок та
господарські будівлі і споруди,
визнати частково недійсними державні
акти, поділити земельну ділянку для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, стягнути судові витрати.

Указана позовна заява ухвалою судді
від 21.02.2014 року залишена без руху,
оскільки подана з порушенням вимог
цивільного процесуального
законодавства України.

Так, згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити, зокрема,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

У позовній заяві позивач зазначає ряд
обставин, якими він обґрунтовує свої
вимоги, зокрема, що:

- у 1975 році теща позивача офіційно
виділила зі своєї присадибної ділянки
для своєї дочки 0,08 га землі, на якій
позивач з дружиною у тому ж році
побудували хлів-гараж розміром 6 м х 8 м;

- при проведенні інвентаризації
житлового фонду в селі Гибалівка у 1987 -
1994 роках, працівниками
Могилів-Подільського МБТІ хлів-гараж
був віднесений до власності позивача;

- у 2011 році чоловік відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 домовився з колишнім
бригадиром-інженером Шаргородського
відділення Могилів-Подільського МБТІ
ОСОБА_6 про внесення змін в
інвентаризаційну справу на будинок
АДРЕСА_1 щодо власника хліва-гаража з
позивача на ОСОБА_7;

- у грудні 2011 році до номера (будівлі)
ОСОБА_7 було внесено додатковий запис
про господарські будівлі (гараж, хлів),
які були побудовані (зі слів ОСОБА_5.) у
1972 році;

- 1981 році позивач разом з дружиною
побудував житловий будинок з верандою
та підвалами під будинком та верандою;

- з вересня 1982 року по квітень 1994 року
позивач проживав у своєму будинку (в
спірній кімнаті) з ОСОБА_8 і вів з нею
спільне господарство та проводили
будівництво приміщення гаража з
кладовкою і сараєм для зберігання
палива;

- у 1994 році на будинок була виготовлена
технічна документація
(інвентаризаційна справа), в яку, окрім
будинку та веранди з підвалами, було
включено і 3 гаража, сарай та криницю,
які до того часу були побудовані та
виготовлено свідоцтво про право
власності на будинок позивача та
доньки;

- вартість житлового будинку з
господарськими будівлями становить 37928
грн, а земельної ділянки 10000 грн, а
загальна вартість 47928 грн.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», позовна заява подається до
суду в письмовій формі і за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Разом із тим, усупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позивач не зазначає доказів,
якими підтверджуються кожна із
перелічених вище обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому слід вказати, що у даному
випадку не вимагається подання доказів
на підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються вимоги, оскільки
докази можуть подаватись на стадії
судового розгляду, мова йде лише щодо
зазначення про докази у позовній заяві.

Окрім того, ч. 5 ст. 119 ЦПК України
передбачено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору.

Частиною 2 ст. 79 ЦПК України
передбачено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору складає 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» передбачено,
що з 1.01.2014 року мінімальна заробітна
плата становить 1218 грн.

Таким чином, мінімальний розмір
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру становить
243,60 грн, а максимальний 3654 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна
позову визначається у позовах про
визнання права власності на майно або
його витребування - вартістю майна.

У той же час, позивач у позовній заяві
не зазначив доказів, якими б
підтверджувалась вартість майна, про
визнання права власності на яке
просить позивач.

Зазначений недолік позбавляє суд
можливості перевірити правильність та
повноту сплати позивачем судового
збору, що у свою чергу, є перешкодою для
постановлення ухвали про відкриття
провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

З огляду на встановлені недоліки
позовної заяви, ухвалою судді від 21.02.2014
року позивачу для виправлення
недоліків позовної заяви надано строк
три дні з дня отримання ним копії
ухвали.

Як убачається із зворотного
повідомлення, ухвалу від 21.02.2014 року про
залишення позовної заяви без руху
позивач одержав 25.02.2014 року, а відтак,
останнім днем усунення недоліків заяви
було 28.02.2014 року. Проте, у зазначений
строк позивач не усунув недоліків,
викладених в ухвалі від 21.02.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у
разі, якщо у встановлений ухвалою про
залишення позовної заяви без руху
строк, позивач не виконає зазначені в
ухвалі вимоги, позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачу.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на частину житлового будинку
з господарськими будівлями та частину
земельної ділянки і стягнення судових
витрат, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів - Гибалівська
сільська рада Шаргородського району
Вінницької області, Комунальне
підприємство «Могилів-Подільське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Шаргородського районного управління
юстиції Вінницької області, ОСОБА_4
вважається неподаною та підлягає
поверненню.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 119, 121, 208-210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання права власності на
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та частину
земельної ділянки і стягнення судових
витрат, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів - Гибалівська
сільська рада Шаргородського району
Вінницької області, Комунальне
підприємство «Могилів-Подільське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Шаргородського районного управління
юстиції Вінницької області, ОСОБА_4 -
вважати неподаною і повернути
позивачу.

Роз'яснити, що позивач вправі повторно
звернутися до суду з позовною заявою у
загальному порядку.

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України, на
ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
І.Л.Строгий