Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/5057/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.,

Гансецької І.А.

при секретарі
Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики і відшкодування
моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 30 жовтня 2014 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовною заявою, в якій просила
стягнути з ОСОБА_3 на її користь борг за
договором позики в розмірі 6500грн., а
також 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування
позову зазначила, що в січні 2010 року
передала відповідачці свою кредитну
картку, на якій знаходились кошти в
розмірі 6500грн. Відповідач
користувалась карткою, внаслідок чого
виникла заборгованість, яку банк
вимагає від позивача. Позивач вважає,
що внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язання повернути кошти їй
заподіяна моральна шкода, яка полягає у
хвилюваннях, погіршенні стосунків у
сім'ї, негативному впливі на здоров'я.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 30 жовтня 2014 року у позові
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог. Апелянт
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
встановлений факт користування
відповідача її карткою та зняття
коштів в розмірі 5387грн.20коп.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми (ст.1047 ЦК
України).

Позивач не надала суду розписки або
іншого письмового документа, який
посвідчує передання ОСОБА_3 визначеної
грошової суми.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
вимоги про стягнення боргу за
договором позики та похідної вимоги
про відшкодування моральної шкоди,
завданої неналежним виконанням такого
договору.

Рішення ухвалено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

За наявності між сторонами інших
правовідносин ОСОБА_2 має право
звернутися до суду з позовом з інших
правових підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Залишити без змін рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 30 жовтня
2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили

Головуюча: Судді: