Справа № 642/9475/13ц
17 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя , -
В жовтні 2013 року до суду звернулась
ОСОБА_1 з зазначеним вище позовом. В
своїй позовній заяві стверджувала, що з
17.08.2007 року по 02.08.12 рік перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку -
2008 року народження яка після
розірвання шлюбу за судовим рішенням
мешкає разом з позивачкою. Під час
шлюбу сторони придбали автомобіль
ВОЛЬВО д/н НОМЕР_1 вартість якого на
плиту АРДО вартість якої складає 3500
грн.; пральну машину ИНДЕЗИТ вартість
якої складає 1800 грн.; двоспальне ліжко
вартість якого складає 3500 грн.;
багатофункціональний пристрій НР
вартість якого складає 1900 грн. , а
усього спільно було придбано майна
розподілити зазначене майно між
сторонами залишивши його в натурі
відповідачу стягнувши на її користь ?
В судовому засіданні позивачка
свої позовні вимоги підтримала
прохаючи в порядку розподілу спільного
майна визнати за ОСОБА_2 право
власності на автомобіль ВОЛЬВО д/н
НОМЕР_1, виділити відповідачу газову
плиту, пральну машину, двоспальне ліжко
та багатофункціональний пристрій
забов*язавши сплатити їй грошову
Відповідач до судового засідання
з'явився, позов не визнав зазначивши що
все перелічене позивачкою майно
спільно під час шлюбу сторонам не
Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи суд
Сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 17.08.2007 року по
02.08.12 рік ( с.с. 5, 4).
Матеріалами справи встановлено
що 29.10.2009 року, під час перебування в
шлюбі, ОСОБА_2 придбав автомобіль
ВОЛЬВО, 1993 року випуску ( с.с.42).
Згідно до ст. 60 СК України майно
набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними згідно
до ст. 71 СК України.
29.05.12 року, під час перебування
сторін в шлюбі, автомобіль ВОЛЬВО д/н
НОМЕР_1 було продано ОСОБА_3 (с.с. 43-44).
Позовні вимоги про визнання за
ОСОБА_2 права власності на спірний
автомобіль задоволенню не підлягають
оскільки власником автомобілю на
теперішній час є інша людина, а позов не
містить вимог про визнання недійсним
договору купівлі-продажу автомобілю
від 29.05.12 року, що з огляду на правила
диспозитивності судового розгляду
перешкоджають суду визнавати
зазначений автомобіль предметом
розподілу спільного майна подружжя.
На підтвердження придбання під
час шлюбу сторонами переліченого в
позові майна, позивачка посилається на
пояснення свідків та фотоматеріали з
зображеннями на них спільно придбаних
Зазначені докази суд сприймає
критично з огляду на те що зазначені
свідки є або батьками позивачки або
особами що безпосередньо не були
присутні при придбанні спірних речей і
не обізнані про вартість спірного
майна та про походження коштів на його
Згідно до роз'яснень, що містяться
в п. 22 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 19.09.91 року,
вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням подружжя,
а при недосягненні згоди - виходячи з
дійсної його вартості на час розгляду
справи.
Суд погоджується з запереченнями
відповідача стосовно недоведеності
належними доказами ОСОБА_1 як дійсної
вартості спірного майна так
беззаперечного факту його придбання
сторонами під час шлюбу що з огляду на
вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України є
обов'язком позивача.
На підставі викладеного позов
задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 10,11, 27, 31, 60, 88, 209, 212
, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 70, 71
Сімейного Кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розподіл майна подружжя - залишити
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Є.Б. Ольховський