ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 1008/7839/12
Провадження № 2/362/78/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

05.02.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді К.В.Медведєва,

при секретарях - Т.І. Савчук, Т.М. Лущик,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом в
якому просила визнати заповіт ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2, посвідчений 19.06.2010
року № 197 приватним нотаріусом ОСОБА_4
недійсним.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 була
невісткою позивачки. За життя ОСОБА_3
зловживала алкогольними напоями і
позивачці стало відомо про існування
заповіту від імені ОСОБА_3 на ім'я
сторонньої людини - ОСОБА_2 При цьому, як
зазначає позивачка, що безпосередньо
перед смертю ОСОБА_3 повідомляла, що
ніякого заповіту не складала.
Підставами позову (з урахуванням
уточнень підстав позову) позивачка
зазначає порушення норм, зокрема, ст 203,
1233, 1234, 1248, ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

В судове засідання 07.02.2014 року позивач
не з'явився, від представника позивача
надійшла заява в якій представник
позивача позов підтримав та просив
розглядати справу без його участі,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечив.

Від представника відповідача надійшла
заява про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вирішує
здійснити заочний розгляд справи на
підставі ст 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позову виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11
Цивільно-процесуального кодексу
України встановлено, що суд розглядає
цивільну справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що 19.06.2010
року Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
посвідчено за реєстровим № 197 заповіт
ОСОБА_3, яка зазначена в заповіті як
«ОСОБА_3», на користь ОСОБА_2. Згідно
вказаного заповіту ОСОБА_3 все своє
майно заповіла ОСОБА_2 (далі - Спірний
заповіт).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 12.07.2010 року Серія НОМЕР_5

У зв'язку з тим, що в Спірному заповіті
допущено помилку в написанні прізвища
спадкодавця, а саме написано
«Алексеєва» рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 03.06.2011 року у цивільній справі
№20-58/2011р. за заявою ОСОБА_2 за участю
заінтересованих осіб Васильківської
міської Державної нотаріальної
контори, Головного управління юстиції
в м. Києві про встановлення факту, що
має юридичне значення, встановлено
факт належності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт серії НОМЕР_6, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заповіту від 19.06.2010 року,
який було посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за номером 197
(а.с. 88-89).

Згідно висновку експерта № 266 від 24.12.2013
року підпис в Заповіді від 19.06.2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 № 197 виконаний не ОСОБА_3,
а іншою особою. Рукописний напис
«ОСОБА_3» в Заповіті від 19.06.2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 № 197 виконано не ОСОБА_3, а
іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в
Заповіті від 19.06.2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
№ 197 виконаний з наслідуванням підпису
ОСОБА_3. Рукописний текст від імені
ОСОБА_3 в Заповіті від 19.06.2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 № 197 виконаний без
наслідування почерку ОСОБА_3.

Заповіт є правочином. Тому до нього
застосовуються загальні положення про
правочини (ст. 202 - 214 ЦК України) та
положення про недійсність правочинів
(ст. 215 - 236 ЦК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті (ст. 1233 ЦК України). Право на
заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту

через представника не допускається (ч. 2
ст. 1234 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Положеннями ч. 1 ст. 43 Закону України
«Про нотаріат» не допускається
вчинення нотаріальної дії у разі
відсутності осіб - її учасників або їх
уповноважених представників.

Відповідно до п. 14 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
03.03.2004 № 20/5 (в редакції, яка діяла на час
посвідчення Спірного заповіту) при
посвідченні правочину визначається
обсяг цивільної дієздатності фізичних
осіб, які беруть участь у ньому.
Визначення обсягу цивільної
дієздатності фізичної особи
здійснюється за паспортом або іншими
документами, передбаченими статтею 43
Закону України «Про нотаріат», які
унеможливлюють виникнення будь-яких
сумнівів щодо обсягу цивільної
дієздатності фізичної особи, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії. У разі потреби нотаріусу надається
довідка про те, що особа не страждає на
психічний розлад, який може вплинути
на її здатність усвідомлювати свої дії
та (або) керувати ними.

Згідно п. 157 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004 №
20/5 (в редакції, яка діяла на час
посвідчення Спірного заповіту) заповіт
має бути складений у письмовій
формі, із зазначенням місця і часу
складення заповіту, дати та місця

народження заповідача та підписаний
особисто заповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що
підпис в Спірному заповіті виконаний
не ОСОБА_3, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_3, а
рукописний напис «ОСОБА_3» виконано не
ОСОБА_3, а іншою особою без наслідування
почерку ОСОБА_3 (висновок експерта № 266
від 24.12.2013 року.

Отже, Спірний заповіт не є особистим
розпорядженням ОСОБА_3, оскільки нею не
підписувався, а підписувався іншою
особою, яка не мала на це права. Спірний
заповіт складений з порушенням вимог
щодо його посвідчення, що проявилося у
порушенні вимог п.п. 14, 157 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
03.03.2004 № 20/5 (в редакції, яка діяла на час
посвідчення Спірного заповіту).
Спірний заповіт підписано особою, яка
не мала необхідний обсяг цивільної
дієздатності підписувати вказаний
заповіт (ч. 2 ст. 203 ЦК України). Спірний
заповіт суперечить актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК
України) оскільки зміст Спірного
заповіту полягає в тому, що невідома
особа замість розпорядженням ОСОБА_3
розпорядилася майном останньої на
випадок смерті ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223,
224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3, яка
зазначена в заповіті як «ОСОБА_3», на
користь ОСОБА_2, посвідчений 19.06.2010 року
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим № 197.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. код НОМЕР_2,
паспорт НОМЕР_7, виданий Васильківським
МВ ГУ МВС України в Київській області
22.09.2003 року) на користь ОСОБА_1 (інд. код
НОМЕР_4, паспорт НОМЕР_8, виданий
Васильківським МВ ГУ МВС України в
Київській області 08.08.1998 року) 107,30 грн.
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя