АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9334/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Троян Н. А. Доповідач - Красвітна
Т.П. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

11 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року по справі за позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до ОСОБА_6
про стягнення збитків заподіяних
державі, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з даним позовом посилаючись на те,
що постановою Нікопольського
міськрайонного суду від 15.04.2014 року
встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочин,
передбачений ч.2 ст.212 - умисне ухилення
від сплати податків до бюджету, які
входять в систему оподаткування,
вчинене службовою особою підприємства,
якщо воно призвело до фактичного
ненадходження до бюджетів коштів у
великих розмірах та за ч.1 ст.366 КК
України - службове підроблення, тобто
внесення службовою особою до офіційних
документів завідомо неправдивих
відомостей, а також складання та видача
завідомо неправдивих документів. У
зв"язку із закінченням строків
давності ОСОБА_6 була звільнена від
кримінальної відповідальності, тобто
не за реабілітуючими підставами. У
зв»язку з наведенеми діями
відповідачки державі було завдано
шкоду на загальну суму 1988749 грн. 49 коп.,
яку, згідно уточнених позовних вимог,
позивач просив стягнути з відповідачки
на підставі, зокрема, ст. 1166 ЦК України.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Нікопольська
об'єднана державна податкова інспекція
головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області посилається
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, і
заявлених позовних вимог, колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваного рішення -
відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що
відповідачка, працюючи постійно з
09.10.2009 року головним бухгалтером ТОВ
„Ревас", згідно своїх посадових
обов"язків була наділена
організаційно-розпорядчими і
адміністративно-господарськими
функціями та була відповідальною за
правильне ведення бухгалтерського
обліку, своєчасність і повноту
нарахування та сплати податків, зборів
(обов»язкових платежів), бюджетів та
державних цільових фондів, а також за
сплату у встановлені строки даних
платежів.

ОСОБА_6, в порушення
Закону України „Про систему
оподаткування" №77/97-ВР від 18.02.97 року та
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", з відповідними змінами та
доповненнями, умисно в інтересах
підприємства, ухилилася від сплати до
бюджету держави за грудень 2009 року
податку на додану вартість в сумі 883886
грн. 66 коп. і податку на прибуток
підприємства за 2009 рік в сумі 1104860 грн. 83
коп.

ОСОБА_6, діючи умисно,
19.01.2010 року, 05.02.2010 року в денний час,
знаходячись в офісі ТОВ „Ревас", в
порушення п. 5.1 ст. 5 , п.п.5.2.1 п. 5.2 , п.п.5.3.9
п.5.3 ст. 5 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств", в
редакції Закону України від 22.05.1997 року
за №283/97-ВР (зі змінами та доповненнями),
а також п.п.7.2.1. п.п.7.2.6. п.7.2., п.п.7.4.1 пп. 7.44,
п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997
року № 168/97-ВР (зі змінами та
доповненнями), шляхом необґрунтованого
завищення валових витрат та штучного
завищення податкового кредиту від
операцій з ТОВ „Проміндустрія (м.
Донецьк), необґрунтованої мінімізації
податкових зобов"язань, умисно
ухилилася від сплати податку на
прибуток за 2009 рік в сумі 1104860 грн. 83 коп.
і податку на додану вартість за грудень
2009 року в сумі 883886 грн. 66 коп.,
передбачених ст.14 Закону України „Про
систему оподаткування" (зі змінами та
доповненнями), які входять в систему
оподаткування і введені в
установленому законом порядку, на
загальну суму 1988749 грн. 49 коп.

Дані порушення були зафіксовані актом
планової перевірки (а.с.10-45).

З приводу вказаних порушень у
відношенні відповідача була порушена
кримінальна справа.

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду від 15.04.2014 року
встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочин,
передбачений ч.2 ст.212 - умисне ухилення
від сплати податків до бюджету, які
входять в систему оподаткування,
вчинене службовою особою підприємства,
якщо воно призвело до фактичного
ненадходження до бюджетів коштів у
великих розмірах та за ч.1 ст.366 КК
України - службове підроблення, тобто
внесення службовою особою до офіційних
документів завідомо неправдивих
відомостей, а також складання та видача
завідомо неправдивих документів. У
зв"язку із закінченням строків
давності ОСОБА_6 була звільнена від
кримінальної відповідальності, тобто
не за реабілітуючими підставами (а.с. 79 -
81).

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду від 15.04.2014 року
цивільний позов був залишений без
розгляду.

Місцевим судом також встановлено,
що позивач звертався до окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення сум, в тому числі і суми
даного позову, до ТОВ „Ревас" і
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2012 року позов був задоволений
повністю (а.с.59-63).

Вказана постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2012
року набрала законної сили 13.02.2013 року,
що стверджується листом від 07.11.2014 року,
який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.4 ст.28 КПК
України особа, яка не пред"явила
цивільний позов у кримінальній справі,
а також особа, цивільний позов якої
залишився без розгляду, має право
пред"явити його в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, що до
якої встановлені ці обставини.

Відповідно до п.4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сил, або постанова суду
у справі про адміністративне
правопорушення обов"язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності; приймаючи до
уваги наявність судового рішення, що
набрало законної сили, про стягнення
спірної грошової суми у повному обсязі
на користь позивача; зважаючи на
відсутність правових підстав для
солідарного стягнення грошової суми з
відповідачки та ТОВ „Ревас", - місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що на
цей час є відкритим виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа, виданого на підставі зазначеної
вище постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2012 року, але кошти до бюджену не
надійшли через відсутність у ТОВ
„Ревас" майна, на яке може бути
звернуто стягнення, - не спростовують
правильність висновків місцевого суду
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення спірної грошової суми з
ОСОБА_6, оскільки задоволення даного
позову призвело б до подвійного
стягнення грошових коштів на користь
позивача.

На час розгляду даної справи ТОВ
„Ревас" перебуває у реєстрі юридичних
осіб; інформація про припинення
вказаної юридичної особи, наявність
провадження про банкрутство чи санацію
у відповідному реєстрі відсутня.

Суд першої інстанції правомірно
звернув увагу на наявність у ТОВ
„Ревас", після виплати стягнутої за
судовим рішенням грошової суми на
користь позивача, права на звернення до
суду з позовом до ОСОБА_6 в порядку
регресу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.
303 ЦПК України, колегія дійшла
висновку, що судове рішення ухвалене у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, протягом двадцяти днів
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь