Справа № 510/1572/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3
позовні вимоги визнали, щодо їх
задоволення не заперечували, просили
розглянути справу у їхню відсутність.

Позивачка на задоволенні позову
наполягала, просила розглянути справу
без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія
свідоцтва про одруження ОСОБА_4 із
ОСОБА_3; копія свідоцтва про укладення
шлюбу ОСОБА_2 із ОСОБА_5; копія свідоцтва
про смерть ОСОБА_6 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1;
копія свідоцтва про народження
позивачки; копія свідоцтва про
укладення шлюбу ОСОБА_7 із ОСОБА_1; копія
ощадної книжки на ім'я ОСОБА_8.; копія
витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі від 16.01.2013р.; копія технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1,
оформленого на ім'я ОСОБА_8.; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_8. - померла
ІНФОРМАЦІЯ_2; копія постанови нотаріуса
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 26.12.2013р.; копія свідоцтва про
право на спадщину за законом від
01.03.2005р. - на ? частину житлового будинку
по АДРЕСА_1; копія витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
06.04.2005р.; копія рішення Ренійського
районного суду від 12.07.1989р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що сторони у справі є
доньками нині померлої ОСОБА_8. За життя
ОСОБА_8. на підставі рішення
Ренійського райсуду від 12.07.1989р. та
свідоцтва про право власності за
законом від 01.03.2005р. належав житловий
будинок із надвірними спорудами,
розташований по АДРЕСА_1. Факт
належності будинку ОСОБА_8.
підтверджується також і копією
технічного паспорту на будинок на її
ім'я. На випадок смерті ОСОБА_8. не
розпорядилася належним їй майном,
заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
померла. Після смерті матері позивачки
відкрилась спадщина на вищезазначений
житловий будинок. У встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини після смерті матері,
позивачка (як спадкоємиця першої черги
за законом) звернулася до Ренійської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за законом. За зверненням
позивачки нотаріусом було заведено
спадкову справу. Пізніше, при зверненні
позивачки до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину, їй в
цьому було відмовлено з причин
ненадання правовстановлюючих
документів на вищевказаний житловий
будинок (матір позивачки за своє життя
так і не встигла зареєструвати своє
право власності на ? частину (за судовим
рішенням) спірного будинку у
передбаченому законом порядку), про що
26.12.2013р. нотаріусом було винесено
відповідну постанову. Після смерті
ОСОБА_8. це питання вже неможливо
вирішити, за визнанням права власності
на житловий будинок, як на об'єкт
спадщини, може звернутися тільки
спадкоємець.

На момент смерті ОСОБА_8. разом із нею
мешкала позивачка, вона доглядала за
матір'ю. Інші спадкоємці - відповідачки
у справі, разом із ОСОБА_8. не мешкали,
на спадщину після смерті матері не
претендують, із заявами про її
прийняття до нотаріуса не зверталися,
не заперечують, щоб позивачка оформила
право власності на спадковий будинок
на себе.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
що залишилася після померлої ОСОБА_8. і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інші спадкоємці
її не прийняли та на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Ст. 1258 ЦК України визначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. За ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом,
позивачка у справі є спадкоємицею
першої черги за законом (ст. 1261 ЦК
України). Вона у передбачений законом
строк подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, отже вважається
такою, що її прийняла. Крім того,
позивачка прийняла спадщину і в
порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки
вона постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Прийняття спадщини є фактом,
яке відображає волю спадкоємця
придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку
позивачка прийняла спадщину в порядку
ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК
України, оскільки її воля, як
спадкоємиці за законом, була виражена у
її діях щодо володіння та управління
спадковим майном та щодо подачі
відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України
та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не
може оформити прийняття спадщини та
отримати відповідне свідоцтво,
оскільки за життя ОСОБА_8. не було
належним чином зареєстровано право
власності на ? частину житлового
будинку (визнане за нею за судовим
рішенням 1989р.), у зв'язку із чим в даний
час позивачка вимушена звернутися до
суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є
суб'єктом набуття права власності на
житловий будинок з підстав прийняття
спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268
ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки щодо
визнання за нею права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1223,
1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1,
що належав ОСОБА_8, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник