Компаніївський районний суд
Кіровоградської області
Справа № 391/566/13-ц
06.03.2014р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд
Кіровоградської області:
головуюча - суддя Мумига І.М.
за участю секретаря - Комар К.В.
представника позивачів - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
третя особа без права самостійних
вимог Іванова Олександра
Олександровна державний нотаріус
Компаніївської державної нотаріальної
контори Кіровоградської області про
визнання недійсними договорів
Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися
до суду з позовом про визнання
недійсними договорів дарування від 21
червня 2000 року між ними та відповідачем
ОСОБА_2 щодо своїх земельних часток
(паїв), площею по 7,71 га в умовних
кадастрових гектарах кожний та
належного їм житлового будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1 за їх
Даючи пояснення у судовому засіданні
позивачі особисто пояснили, що 21 червня
2000 року не укладали та не мали наміру
укласти будь-коли договори дарування
будь-якого свого майна чи майнових прав
на користь зятя ОСОБА_2, з цією метою до
державної нотаріальної контори не
зверталися, не підписували саме таких
договорів. Позивач ОСОБА_4 також
вказала, що не уповноважувала будь-кого
на підписання від її імені договору
дарування земельного паю, належного їй
на підставі сертифіката на право на
земельну частку (пай), особистим
підписом такий договір не скріплювала,
до нотаріуса ніколи не приїздила, не
давала згоди своєму чоловіку ОСОБА_5 на
укладення договорів дарування будинку
з господарськими будівлями та
присадибної земельної ділянки на
користь обдарованого ОСОБА_2 Позивач
ОСОБА_5 також пояснив, що добросовісно
вважав, що підписує з відповідачем
ОСОБА_7 в нотаріальній конторі договір
оренди земельної частки чи ділянки,
оскільки в той час вони проживали в
одному будинку, вели спільне
господарство, отриманою продукцією від
обробітку їх землі розпоряджався
відповідач, проти чого вони не
заперечували. Обоє позивачів пояснили,
що мали намір розпорядитися належними
їм земельними паями, будинком та
прибудинковою земельною ділянкою на
випадок своєї смерті, про що повідомили
своїм дітям ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 24 лютого 2013
року у своєму будинку по АДРЕСА_1, та що
саме під час цієї розмови ОСОБА_2 надав
їм та присутнім для огляду договори
дарування земельних часток (паїв),
житлового будинку, про існування яких
до 24 лютого 2013 року позивачам не було
нічого відомо. Вважаючи свої права
порушеними, звернулися до суду за їх
Під час розгляду справи судом у
судовому засіданні 25.02.2014 року їм стало
відомо про існування договору
дарування земельної ділянки площею 0,62
га на користь ОСОБА_2, за яким ОСОБА_5
подарував, а ОСОБА_2 отримав у дар
присадибну земельну ділянку по
АДРЕСА_1, що спонукало їх звернутися до
суду із заявою про збільшення позовних
вимог з проханням визнати недійсним
даний договір дарування.
ОСОБА_5та ОСОБА_4 категорично
стверджували, що не мали наміру
укладати договори дарування на користь
ОСОБА_2, не обговорювали це у своїй
родині, ОСОБА_4 не вчиняла під такими
договорами підписи, а підписи ОСОБА_5
поставив у нотаріальній конторі,
будучи впевненим у тому, що підписує
договір оренди земельного паю.
Позивачі вказали, що вони є людьми
похилого віку та що вони юридично не
обізнані у чинному законодавстві.
Відповідач ОСОБА_2, не визнаючи
заявлені до нього позовні вимоги в
повному обсязі, повідомив суду, що він,
його дружина ОСОБА_11 та обоє позивачів
21.06.2000 року перебували у Компаніївській
державній нотаріальній конторі
Кіровоградської області, де уклали на
його користь договори дарування,
оспорені позивачами в суді. Повідомив
суду, що укладання позивачами
оспорених договорів дарування
відбулося тому, що він із своєю сім»єю
проживав в одному будинку з позивачами,
доглядав за ними. Подав заяву про
застосування позовної давності при
Третя особа без самостійних вимог
державний нотаріус Компаніївської
державної нотаріальної контори
Іванова О.О. повідомила суду, що
посвідчила між сторонами договори
дарування з дотриманням вимог чинного
законодавства. За спливом часу не могла
повідомити про обставини укладання
сторонами по справі договорів
дарування, однак пояснила, що вимоги
закону при вчиненні нотаріальних дій
не порушила. Просила відмовити у позові
у зв»язку із закінченням строків
Допитані судом свідки ОСОБА_13, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11
підтвердили пояснення позивачів про
те, що саме 24.02.2013 року, під час їхнього
перебування у будинку по АДРЕСА_1 та у
їх присутності, відповідач ОСОБА_2
надав позивачам та їм договори
дарування земельних часток (паїв) і
договір дарування будинку, про
існування яких позивачі нічого не
Свідок ОСОБА_14 повідомив суд про те, що
08.11.2012 року він приїзджав та
поздоровляв бабусю ОСОБА_4 зі святом і
дід ОСОБА_5 попрохав передати його
батьку, щоб він розподілив зерно, гроші
між усіма дітьми, а то вони будуть
звертатись в суд.
Свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що як
голові сільської ради їй особисто було
відомо про те, що позивачі та сім»я
відповідачів проживали тривалий
період у будинку по АДРЕСА_1, головою
двору за цією адресою у
погосподарських книгах Полтавської
сільської ради вказаний відповідач.
Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності суд прийшов до
висновку про задоволення позову
виходячи із наступного.
Судом встановлено слідуючи факти та
відповідні їм правовідносини.
З оглянутих в судовому засіданні
письмових доказів судом встановлено,
що позивачі перебувають у шлюбі з 22
листопада 1954 року по даний час, що
підтверджується повторним свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_4 від 21.06.2013 року
Згідно договору дарування права на
земельну частку (пай) від 21.06.2000 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 896,
вбачається, що ОСОБА_5 подарував, а
ОСОБА_2 прийняв у дар право на земельну
частку (пай), що знаходиться в КДСГП
«Степове» Компаніївського району
Кіровоградської області, розміром 7,71
га в умовних кадастрових гектарах. З
тексту договору не вбачається, що
сторони, зокрема даритель ОСОБА_5, діяли
при укладанні договору згідно до свого
волевиявлення . На договорі є лише
відмітка про те, що договір підписано
сторонами в присутності нотаріуса, що
особу сторін встановлено, дієздатність
перевірено. Інформації з приводу
перевірки нотаріусом волевиявлення
сторін та про ознайомлення нотаріусом
дарителя та одареного з наслідками
укладання договору дарування
оглянутий текст договору не містить
Договір дарування права на земельну
частку (пай) від 21.06.2000 року, укладений
від імені дарителя ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за
№ 897 також не містить інформації про
зміст волевиявлення ОСОБА_4 та
одареного ОСОБА_2, про те, яким чином
зміст волевиявлення став відомий
нотаріусу, як була здійснена перевірка
цієї обставини. Відсутнє посилання у
тексті договору про наслідки його
укладання для сторін. (а.с. 31,128).
Вивчаючи текст договору дарування
будинку (а.с. 8, 127), зареєстрованого в
реєстрі за № 898, при цьому оглянувши
його в оригіналі, суд констатує таке:
Договір дарування будинку містить
розбіжності у даті його вчинення,
оскільки вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2
21.06.2000 року заключили договір, але 30.06.2000
року даний договір було посвідчено
нотаріусом. Договір не містить
посилання на те, що нотаріус на час його
вчинення встановив волевиявлення
сторін договору, та яким воно було. У
договорі відсутнє посилання на
перевірку нотаріусом факту
перебування у шлюбі дарителя та про
правову природу майна, яке
відчужується за цим договором,
відсутня інформація щодо належності
будинку та надвірних споруд подружжю
позивачів. Примірник договору
дарування будинку, наданий з
нотаріального провадження, копія якого
долучена судом до матеріалів справи
(а.с.127), на звороті містить накладення
іншого тексту, виконаного візуально
іншим технічним способом та відмінним
від тексту договору на титульному
аркуші, який повністю не читається,
містить накладення тексту титульної
сторінки договору дарування із
закресленням його в цілому полосою
зліва-направо та згори-донизу Між
рядками надрукованого тексту
здійснено рукописний текст, зі змісту
якого випливає, що 08.05.2013 року виданий
дублікат договору у зв»язу із втратою
оригіналу, який завірений відбитком
печатки нотаріальної контори.
Не застережені виправлення та
невідповідність у даті має договір
дарування земельної ділянки, укладений
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відносно
земельної ділянки площею 0,62 га в межах
згідно з планом та розташованої у
АДРЕСА_1, який зареєстровано в реєстрі
за № 900 (а.с. 129). Надрукована дата
«тридцятого червня» закреслена та
рукописним текстом здійснено напис
«двадцять першого». За таких обставин
неможливо встановити дату укладання та
нотаріального посвідчення цього
договору. У тексті договору відсутнє
формулювання щодо змісту
волевиявлення сторін на укладення
такого договору, немає відмітки про
надання ОСОБА_4 згоди на укладення
цього договору її чоловіком ОСОБА_5,
немає письмової інформації щодо того,
яким чином нотаріус встановив
волевиявлення сторін. На зворотній
стороні договору міститься копія
титульної сторінки цього ж договору.
Однак, тут міститься виконаний від руки
текст «Де між строчками просліджується
підпис дружини ОСОБА_5. Копію зроблено
помилково». Встановити чітко чи
міститься між строчками підпис ОСОБА_4
неможливо, оскільки відсутній
будь-який текст, зі змісту якого
випливала потреба у виконанні підпису
ОСОБА_4 під текстом договору дарування.
Висновок експерта № 1406
судово-почеркознавчої експертизи від
06.12.2013 року суд бере до уваги, оскільки
він логічно узгоджується з поясненнями
позивачів та свідків ОСОБА_13, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_10 щодо не
вчинення підпису під договором
дарування позивачкою ОСОБА_4 та
стверджує, що підпис від імені ОСОБА_4 у
договорі дарування права на земельну
частку виконаний не нею, а іншою
особою.(а.с. 86-88). Будучи допитаним у
судовому засіданні, експерт ОСОБА_16,
повідомив, що при проведенні
експертизи ним використовувалася
необхідна нормативна література,
дослідження проведено з дотриманням
вимог чинного законодавства, із
застосуванням необхідних знань у
галузі науки, техніки і.т.і., виправив
описку у судовому засіданні при
наданні пояснень та повідомив, що дана
описка не вплинула на висновок
експерта. Експерт вказав, що при
приведенні експертизи ним були
використані в повному обсязі надані
судом зразки підписів ОСОБА_4, потреба у
наданні додаткових матеріалів для
проведення експертизи повністю
відсутня. Таким чином, пояснення
експерта ОСОБА_16, надані ним щодо
висновку експерта № 1406 від 06.12.2013р.
зробили цей висновок зрозумілим та
доступним для сторін по справі та для
суду.
Підтверджує пояснення позивачів
довідка виконкому Полтавської
сільської ради Компаніївського району
Кіровоградської області № 175 від 26.02.2014
року про те, що за місцем свого
проживання позивач ОСОБА_4 не складала
довіреності на підписання від її імені
якого б то не було договору дарування.
За таких обставин суд визначає, що
оспорені позивачами договори
дарування не відповідають їх
волевиявленню та намірам.
До показів свідків ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_15 суд ставиться критично,
оскільки на час вчинення оскаржених до
суду позивачами договорів дарування
свідку ОСОБА_14 було 12 років, а тому в
силу малоліття свідок сприймав та
оцінював події відповідно до його віку.
З інформації, яка ОСОБА_15 була відома
по роботі, свідок зробив власний
висновок про наявність у відповідача
права власності на домоволодіння,
належне позивачам, про перехід права
власності на дане нерухоме майно від
позивачів до відповідача, хоча до
компетенції сільської ради не входить
здійснення реєстрації права власності
та переходу права власності на
нерухоме майно у погосподарській книзі
сільської ради. Сільська рада у даному
документі лише констатувала міцність
соціальних зв»язків між сторонами по
справі, що фактично стверджується
змістом довідки виконкому Полтавської
сільської ради № 292 від 08 липня 2013 р.(а.с.
56) про те, що згідно записів
погосподарських книг Ради за період
2001-2013 років відповідач зареєстрований
за місцем проживання та являється
головою домогосподарства по АДРЕСА_1 та
в цій частині спростовує пояснення
Згідно ст. 56 ЦК України (в редакції 1963
року) угода, вчинена внаслідок помилки,
яка має суттєве значення, може бути
визнана недійсною за позовом сторони,
яка діяла під впливом помилки, Воля
особи до вчинення угоди та її
результат не узгоджуються в разі
помилки, якщо вона має істотне
значення. Такими є помилки щодо
правової природи угоди, її змісту,
предмета, ціни, сторони, якості об'єкта
тощо. Хибне сприйняття стосується
правової природи та предмета
правочину, що може виникнути при
визначенні тотожності предмета або
його якості. Обставини, щодо яких
помилилася сторона угоди, мають
існувати або, навпаки, бути відсутніми
саме на момент її вчинення . Сторона
на підтвердження своїх вимог про
визнання угоди недійсною повинна
довести, що така помилка насправді
мала місце, тобто надати докази, які б
свідчили про її помилку щодо істотних
Позивачі вказали, а відповідач визнав,
також підтвердили всі допитані в
судовому засіданні свідки, що вони
проживали 13 років в одному будинку та
вели спільне господарство. Земельні
паї позивачів обробляв відповідач,
доходом від використання земель
розпоряджався відповідач вільно без
жодних претензій з боку позивачів.
Враховуючи вік позивачів, їх постійне
проживання у сільській місцевості,
стали соціальні та родинні зв»язки з
відповідачем та його сім»єю, суд
сприймає об»єктивно позицію позивача
ОСОБА_5 щодо підписання ним договору
дарування права на земельну ділянку
(пай) внаслідок помилки, оскільки
станом на 21.06.2000 року набули широкого
розповсюдження договірні відносини з
приводу оренди земель та земельних
паїв у сільській місцевості, про їх
існування в суспільстві в тій чи іншій
формі було відомо позивачам.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_5 не є
фахівцем у галузі права, що визнано
сторонами, суд приходить до висновку,
що пояснення ОСОБА_5 щодо підписання
вказаного договору дарування права на
земельну частку (пай) відбулося дійсно
внаслідок помилки позивача, про
існування якої позивачу стало відомо
При оцінці правовідносин між
сторонами суд керується також іншими
вимогами законодавства, яке було
чинним на час їх вчинення. Зокрема,
згідно ст. 48 ЦК України (в редакції 1963
року) недійсною є угода, яка не
відповідає вимогам закону. Відповідно
до ст. 23 КЗпШС України майном, нажитим
за час шлюбу, подружжя розпоряджається
за спільною згодою. При укладенні угод
одним з подружжя вважається, що він діє
за згодою другого з подружжя. Для
укладення угод по відчуженню спільного
майна подружжя, що потребують
обов»язкового нотаріального
засвідчення, згода другого з подружжя
повинна бути висловлена у письмовій
Згідно ст. 244 ЦК України ( в редакції 1963
року) договір дарування на суму понад 500
крб, повинен бути нотаріально
посвідчений. Отже, для оформлення
нотаріального договору дарування
будинку, який є майном подружжя на
праві спільної сумісної власності,
законодавець вимагає обов»язкову
письмову згоду другого з подружжя.
За таких обставин договір дарування
будинку від 21.06.2000 року та посвідчений
нотаріально 30.06.2000 року, зареєстрований
в реєстрі за № 898, є таким, що укладений
з порушенням закону (в розумінні ст. 48
ЦК України, 1963 року).
Аналогічно договір дарування
земельної ділянки від 21(30).06.2000 року
зареєстрований за № 900, порушує право
позивачки ОСОБА_4 на розпорядження
часткою цієї земельної ділянки,
оскільки в силу ч.2 абзаца 2 ст. 6 ЗК
України (в редакції 1992 року, чинної на
час нотаріального посвідчення
договору), громадяни набувають право
власності на земельні ділянки у разі
одержання частки землі у спільному
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України (в
редакції 2003 року) щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ними чинності.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 261 ЦК
України (в редакції 2003 року), перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася про порушення
свого права. Пленум Верховного Суду
України у постанові від 06.11.2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у п.28 вказує:
«Перебіг позовної давності щодо вимог
про визнання правочинів недійсними
обчислюється не з моменту вчинення
правочину, а відповідно до частини
першої статті 261 ЦК України - від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Цивільним кодексом встановлено
винятки з цього правила щодо окремих
вимог, пов'язаних з визнанням
правочинів недійсними (частини друга,
третя статті 261 ЦК). Відповідно до
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу до
позовів про визнання заперечуваного
правочину недійсним і про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину, право на
пред'явлення якого виникло до 1 січня
2004 року, застосовується позовна
давність, встановлена для відповідних
позовів законодавством, що діяло
Враховуючи, що у судовому засіданні
встановлено, що позивачам стало відомо
саме 24.02.2013 року про існування
договорів дарування права на земельні
частки (паї) та договору дарування
будинку та, що лише 25.02.2014 року їм стало
відомо про існування договору
дарування земельної ділянки 0.62 га, суд
вважає, що початок перебігу строку
позовної давності розпочинається
датами 24.02.2013 року та 25.02.2014 року і на час
ухвалення рішення у справі не
завершився трьохрічний строк позовної
давності, визначений як у ст. 71 ЦК
України (в редакції 1963 року), так і в
ст.257 ЦК України (в редакції 2003 року).
За таких обставин порушене право
позивачів підлягає захисту в повному
Ухвалюючи рішення по суті та
задовольняючи позовні вимоги, суд
вирішує питання про відшкодування
судових витрат згідно ст. ст. 79, 84, 86, 88
ЦПК України та стягує з відповідача на
користь позивачів судовий збір в сумі
229,40 грн. на користь позивача ОСОБА_4,
судовий збір в сумі 358,30 грн. на користь
позивача ОСОБА_5; витрати на проведення
експертизи на користь позивача ОСОБА_4
в сумі 1542,24 грн.; витрати на надання
правової допомоги, враховуючи загальну
тривалість судових засідань згідно
журналів судових засідань від 08.08.2013
року, 19,09.2013 року, 25.09.2013 року, 29.01.2014 року,
05.02.2014 року, 19.02.2014 року, 25.02.2014 року,
26.02.2014 року, 06.03.2014 року понад 8 годин - по
фактично понесеним витратам кожним
позивачем на користь ОСОБА_4 в сумі 1397
грн., на користь ОСОБА_5 в сумі 1500 грн., а
всього підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача ОСОБА_4
судових витрат на загальну суму 3 168,64
грн. та на користь позивача ОСОБА_5 1 858,30
грн. судових витрат по справі.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа без права
самостійних вимог Іванова Олександра
Олександрівна державний нотаріус
Компаніївської державної нотаріальної
контори Кіровоградської області про
визнання недійсними договорів
дарування задовольнити повністю.
Визнати недійсним договір дарування
права на земельну частку (пай) від 21
червня 2000 року, за яким ОСОБА_5
подарував ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) в КДСГП «Степове»
Компаніївського району
Кіровоградської області, розміром 7,71
га в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі та
посвідчене сертифікатом про право на
земельну частку (пай) серії КР № 0054426,
виданого Компаніївською
райдержадміністрацією
Кіровоградської області 20 січня 1997
року по реєстру № 435, який було
посвідчено 21 червня 2000 року державним
нотаріусом Компаніївської державної
нотаріальної контори Кіровоградської
області Івановою О.О. та зареєстровано
в реєстрі № 896.
Визнати недійсним договір дарування
будинку від 21(30) червня 2000 року, за яким
ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 житловий
будинок з надвірними спорудами за
АДРЕСА_1, який посвідчений державним
нотаріусом Компаніївської державної
нотаріальної контори Кіровоградської
області Івановою О.О. 30 червня 2000 року
та зареєстрований в реєстрі № 898.
Визнати недійсним договір дарування
права на земельну частку (пай) від 21
червня 2000 року, за яким ОСОБА_4
подарувала ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) в КДСГП «Степове»
Компаніївського району
Кіровоградської області розміром 7,71 га
в умовних кадастрових гектара без
визначення меж цієї частки в натурі та
посвідчене сертифікатом про право на
земельну частку (пай) серії КР № 0054429,
виданого Компаніївською
райдержадміністрацією
Кіровоградської області 20 січня 1997
року по реєстру № 438, який було
посвідчено 21 червня 2000 року державним
нотаріусом Компаніївської державної
нотаріальної контори Кіровоградської
області Івановою О.О. та зареєстровано
в реєстрі № 897.
Визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки від 21 ( 30) червня 2000
року, за яким ОСОБА_5, подарував ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,62 га,
розташовану по АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_5 на підставі Державного акта на
право приватної власності на землю КР
радою 11.12.1996 року, та належною ОСОБА_4,
як подружжю, та який був посвідчений
державним нотаріусом Компаніївської
державної нотаріальної контори
Кіровоградської області Івановою О.О. 21
чи 30 червня 2000 року та зареєстрований в
реєстрі № 900.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1 на користь
позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, судовий збір в сумі 229,40 грн;
витрати на проведення експертизи в
сумі 1542,24 грн.; витрати на надання
правової допомоги в сумі 1397 грн., а
всього судових витрат в сумі 3168,64 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1 на користь
позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3, судовий збір в сумі 358,30 грн;
витрати на надання правової допомоги в
сумі 1500 грн., а всього судових витрат в
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Компаніївський районний
суд Кіровоградської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя ____________________ І.М.Мумига