РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2014 року

Зміївський районний суд Харківської
області в складі :

головуючого - Бібіка
О.В.,

за участю секретаря -
Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Зміїв,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Зміївської міської ради Харківської
області, третя особа Зміївська
державна нотаріальна контора
Харківської області про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом,

В С
Т А Н О В И В :

10 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним в порядку спадкування за
заповітом право забудовника замість
батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, з
правом проведення державної
реєстрації права власності на житловий
будинок літ. «А-1» загальною площею 58,30
кв.м., житловою площею 41,80 кв.м.,
службових будівель і споруд - літньої
кухні літ. «Б», сараїв літ. «Б», «В»,
погрібу літ. «Д», убиральні літ. «Е»,
літнього душу літ. «Ж», огорожі № 1,
колонки № 2, хвіртки № 3 по АДРЕСА_1.

27 січня 2014 року до канцелярії суду
позивачем подано уточнену позовну
заяву, в якій просить визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок літ.
«А-1» загальною площею 58,30 кв. м.,
житловою площею 41,80 кв. м., службових
будівель і споруд - літньої кухні літ.
«Б», сараїв літ. «Б», «В», погрібу літ.
«Д», убиральні літ. «Е», літнього душу
літ. «Ж», огорожі № 1, колонки № 2,
хвіртки № 3 про АДРЕСА_1, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2.

На обґрунтування позову
зазначив, що після смерті батька
залишилася спадщина у вигляді
земельної ділянки з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У 1967
році на вказаній земельній ділянці
було збудовано житловий будинок. На
випадок смерті батько залишив заповіт,
яким все свої майно заповідав позивачу.
При зверненні до нотаріальної контори
з заявою про оформлення свідоцтва про
право на спадщину йому було відмовлено,
тому змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив справу розглядати без його
участі, уточнені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. (а.с . 38).

Представник Зміївської міської ради
Харківської області Борко А.С. в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просить справу
розглядати за його відсутності, проти
уточнених позовних вимог не заперечує
(а.с. 33, 34 ).

Представник третьої особи Зміївської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з»явився, про час
та місце розгляду справу повідомлений
належним чином (а.с. 36)

Справу розглянуто у відповідності до
вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази,
оцінивши кожен доказ окремо та в їх
сукупності вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, зареєстрованого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції у Харківській області (а.с. 11)

Після смерті батька відкрилась
спадщина у вигляді земельної ділянки
загальною площею 0.0751 га, кадастровий №
:02:005:0031 з цільовим призначенням -
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, що належала померлому на
підставі Державного Акту на право
власності на земельну ділянку Серії ХР
№ 025293 виданого 15.11.2005 року Зміївським
районним відділом земельних ресурсів,
який зареєстрований в Книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю за № 50 (а.с. 19)

Згідно довідки, виданої КП «Зміївське
БТІ» за № 3114 від 07.11.2013 року, на вказаній
земельній ділянці у 1967 році збудований
житловий будинок. Будівництво
розпочато на підставі договору про
надання в безстрокове користування
земельною ділянкою, посвідчений
Зміївської ДНК 27.06.1960 р. р-р № 1392 (а.с. 14)

З копії технічного паспорту
вбачається, що вказане домоволодіння
складається з житлового будинку літ.
«А-1» загальною площею 58,30 кв. м.,
житловою площею 41,80 кв. м., службових
будівель і споруд - літньої кухні літ.
«Б», сараїв літ. «Б», «В», погрібу літ.
«Д», убиральні літ. «Е», літнього душу
літ. «Ж», огорожі № 1, колонки № 2,
хвіртки № 3, та зареєстроване на ім.»я
ОСОБА_2 (а.с. 15-18)

За час свого життя ОСОБА_2 склав
заповіт, який посвідчено Зміївською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 06.10.2004 року та
зареєстровано в реєстрі за № 1-2423,
відповідно до якого заповідав все
належне йому майно, де б таке не було та
з чого б воно не складалось, і взагалі
все те, що буде належати йому на день
смерті, та на що він за законом матиме
право, - сину ОСОБА_1 (а.с. 20).

Із листа державного нотаріуса
Зміївської державної нотаріальної
контори Головіної Л.А. від 10.12.2013 року за
№ 1926/02-14 вбачається, що 19 листопада 2013
року до нотаріальної контори звернувся
з заявою ОСОБА_1 з питання оформлення
свідоцтва про право на спадщину після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2.
Роз»яснино, що право власності на
нерухоме майно у вигляді житлового
будинку не зареєстровано за
спадкодавцем, тому неможливо оформити
спадщину у нотаріальному порядку, та
рекомендовано звернутися до суду у
разі відсутності будь-якого документу,
необхідного для вчинення нотаріальних
дій (а.с. 13)

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його будівництва, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення (постанова Верховного
Суду України від 13 червня 2012 р. №
6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того,
згідно з частиною першою та частиною
другою статті 5 Цивільного кодексу
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення» (втратила чинність). Тобто,
до 5 серпня 1992 року не передбачалась
процедура введення приватних житлових
будинків в експлуатацію при оформленні
права власності.

З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 5 серпня 1992
року, при набутті права власності на
такі об'єкти (лист Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409
«Щодо прийняття в експлуатацію
об'єктів, закінчених будівництвом до 5
серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної інвентаризації
(лист Державної
архітектурно-будівельної інспекція
України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів»).

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України,
листа Міністерства Юстиції України №
19-32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі
смерті власника нерухомого майна,
первинна реєстрація права власності на
яке не проводилася і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Відповідно до додатку 3 «Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності на нерухоме майно» рішення
суду є правовстановлюючим документом,
на основі якого може бути проведена
реєстрація права власності на нерухоме
майно.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК
України.

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом - ст. 1217 ЦК України.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті - ст.
1218 ЦК України.

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово - ч. 1 ст. 1258 ЦК
України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї - ч.І та ч. З ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини -ч. 1 ст. 1269 ЦК
України.

Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини - ч.І ст. 1270 ЦК
України.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її - ч. 1
ст. 1272 ЦК України.

Спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява
про відмову від прийняття спадщини
подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини - ч. 1 ст. 1273 ЦК
України.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків від
спадкодавця до спадкоємців.

Відповідно до п.п. 10) п. 27 Постанови КМУ
№ 703 від 22.06.2011р. документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, зокрема
є рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно.

З огляду на те, що на час смерті ОСОБА_2,
будинок А-1» загальною площею 58,30 кв.м.,
житловою площею 41,80 кв.м., службових
будівель і споруд - літньої кухні літ.
«Б», сараїв літ. «Б», «В», погрібу літ.
«Д», убиральні літ. «Е», літнього душу
літ. «Ж», огорожі № 1, колонки № 2,
хвіртки № 3 по АДРЕСА_1 був побудований,
та зареєстрований 03 травня 1971 року за №
24-3007 у Харківському міжрайонному бюро
технічної інвентаризації на ім.»я
спадкодавця, то суд дійшов висновку про
входження до спадкової маси вказаного
б»єкту нерухомості. Та як наслідок,
визнання за позивачем права власності
на вказаний будинок у порядку
спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати право власності за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий
будинок літ. «А-1» загальною площею 58,30
кв. м., житловою площею 41,80 кв. м.,
службових будівель і споруд - літньої
кухні літ. «Б», сараїв літ. «Б», «В»,
погрібу літ. «Д», убиральні літ. «Е»,
літнього душу літ. «Ж», огорожі № 1,
колонки № 2, хвіртки № 3, що
розташований в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Бібік О.В.