Провадження № 2/344/773/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

04 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретарів Сивухіної
Ю.Ю., Максимів Н.C.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним
позовом до ОСОБА_2. Позов мотивував тим,
що він є власником квартири АДРЕСА_1. На
даний час в належній йому квартирі
зареєстрований її колишній власник
ОСОБА_2 та не зважаючи на це понад
строки встановлені законом в ній не
проживає. Реєстрація відповідача у
належній ОСОБА_1 квартирі порушує право
власності останнього на неї та
позбавляє його можливості оформити
субсидію. За вказаних обставин просив
визнати відповідача таким, що втратив
право на користування житловою площею
в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Просив суд позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_3 суду дав показання,
зазначивши, що за час проживання ОСОБА_1
в квартирі АДРЕСА_1 з 2008 року,
відповідача ні разу в ній не бачив.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в
квартирі АДРЕСА_1 проживає з 2008 року із
позивачем. ОСОБА_2, будучи
зареєстрованим у вказаній квартирі, в
ній не проживає.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку. Про причини неявки суд
не повідомив.

З урахуванням положень ст. 224
Цивільно-процесуального кодексу
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Заслухавши думку позивача та показання
свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу порушення
права користування нерухомим майном
внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про
його відновлення, шляхом визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування належним позивачу
житловим приміщенням.

За договором купівлі-продажу квартири
від 29.04.2002 року ОСОБА_2 (Продавець)
продав, а ОСОБА_5 (Покупець) купила
належну Продавцю квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 03 лютого 2003 року
спадкоємцем майна ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року є син ОСОБА_1. Спадкове
майно на яке видано свідоцтво
складається з квартири АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в
даній квартирі, що підтверджується
копією довідки про склад сім`ї за №
02-02/2631, виданої КП «Єдиний
розрахунковий центр» та довідкою
Управління державної міграційної
служби в Івано-Франківській області,
яка була витребувана на запит суду.

Позивач вказує, що реєстрація у його
квартирі ОСОБА_2, який насправді має
зовсім інше місце проживання,
перешкоджає здійсненню ним прав
власника на вільне користування і
розпоряджання майном.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України
у разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Суд вважає можливим застосовувати
положення ст. 167 ЖК України до спірних
правовідносин, оскільки норми глави 2
розділу 3 ЖК про користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду до
житлових відносин у приватному
житловому фонді застосовуються у
випадках, коли схожі житлові відносини
не врегульовані нормами глави 6 і
застосування до них норм глави 2 не
суперечить їх змісту.

Отже, відповідач не проживає у
вищевказаній квартирі, понад строки
встановлені законодавством, а тому
його слід визнати такими, що втратив
право на користування житловим
приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 167 ЖК України, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на користування житловою
площею в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Бабій О.М.