ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6614/13-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді:Басалаєвої А.В.при
секретарі:Деак Ю.В.за участю
представників
позивача:ОСОБА_4відповідача:ОСОБА_5пред
ставника
відповідача:ОСОБА_6розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
треті особи приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу Герасименко Наталія Миколаївна,
відділ реєстрації актів
громадянського стану Дарницького
районного управління юстиції у м.Києві
про усунення особи від права на
спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_7 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_5, треті особи
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
Герасименко Наталія Миколаївна, відділ
реєстрації актів громадянського стану
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві про усунення від
права на спадкування

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим,
що ОСОБА_5 після смерті свого чоловіка
ОСОБА_9, батька позивача, звернулась до
нотаріуса із заявою про відкриття як
дружина спадкодавця. У позивача є
сумнів щодо цих обставин, оскільки
незадовго до смерті спадкодавець
прийняв рішення скласти заповіт на
ОСОБА_10 про передачу у спадщину
земельного паю, розташованого в
Ульяновському районі Кіровоградської
області. У заповіті зроблено відмітку
про те, що спадкодавець у шлюбі не
перебуває. Позивач також вважає, що
відповідач ухилялась від належного
надання допомоги спадкодавцю, який
внаслідок тяжкого захворювання
перебував у безпорадному стані. Після
отримання копії спадкової справи
позивач просила визнати недійсним
свідоцтво про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2 від 29 квітня 2003 року, скасувати
запис про одруження № 287 від 29 квітня 2003
року та усунути ОСОБА_5 від спадкування
з тих підстав, що при наданні
відомостей осіб, які одружуються
відповідач надала паспорт серії
НОМЕР_3, виданий Ульяновським РВ УМВС
України в Кіровоградській області 12
січня 2001 року. При цьому відповідач має
інший паспорт, який виданий пізніше -
серії НОМЕР_4 від 6 липня 2002 року. Дана
обставина на думку позивача позбавляє
її на право на спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник просили
відмовити в задоволенні позовних
вимог. На підтвердження
необґрунтованості позовних вимог
вказали, що з 2000 року вона із ОСОБА_9
проживали разом однією сім'єю, вели
спільне господарство. ОСОБА_9 хворів на
цукровий діабет, страждав на
серцево-судинне захворюбвання тощо. 9
січня 2007 року йому встановлено першу
групу інвалідності довічно та визнано
потребу у сторонньому догляді. З
довідки про причину смерті вбачається,
що він помер від ракової інтоксикації.
Вказує також, що дійсно при укладені
шлюбу відповідач надала в органи ЗАГС
паспорт серії НОМЕР_3, виданий 12 січня
2001 року. При цьому не заперечує, що на
момент укладення шлюбу у неї також був
паспорт серії НОМЕР_4, виданий 6 липня 2002
року, внаслідок втрати на той час
попереднього паспорту. Проте вважає, що
дана обставина не є підставою для
визнання свідоцтва про укладення шлюбу
недійсним та скасування актового
запису про одруження.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін та їх
представників суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідач та ОСОБА_9 з 2000 року
проживали разом однією сім'єю. 25 січня
2001 року відповідач зареєструвала свої
місце проживання за адресою реєстрації
місця проживання ОСОБА_9, що
підтверджується довідкою КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» (а.с.33).

29 квітня 2003 року відповідач та ОСОБА_9
зареєстрували шлюб (а.с.151). ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_9 помер (а.с.126). Відповідач
стверджує і це підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_9 страждав
на цукровий діабет, серцево-судинну
хворобу (а.с.34-93). Був інвалідом І групи
Великої Вітчизняної Війни (а.с.94).
відповідно до довідки до Акту огляду
МСЕК 9 січня 2007 року ОСОБА_9 призначено І
групу інвалідності по зору безстроково
та встановлено необхідність в
постійному сторонньому догляді.

Як вбачається з довідки лікаря
кабінету інвалідів Вітчизняної війни
Соловйової Н.О. ОСОБА_9 перебував на
диспансерному обліку в кабінеті
інвалідів Вітчизняної війни
Центральної районної поліклініки
Дарницького району до 2012 року. Щорічно
з 2007 року перебував на стаціонарному
лікуванні в госпіталі для інвалідів
Вітчизняної війни і в госпітальних
відділеннях 10-ї та 11-ї лікарень разом із
дружиною для догляду за ним (а.с.95).

Згідно відповіді в.о. директора
Комунального некомерційного
підприємства «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №2»
Дарницького району міста Києва ОСОБА_9
щорічно з 2006 року отримував путівки на
стаціонарне лікування ветеранів війни,
які виділялися разом його дружині
ОСОБА_5 для здійснення супроводу та
догляду за ним (а.с.114).

Відповідно до частин третьої та п'ятої
статті 1224 Цивільного кодексу України
не мають права на спадкування за
законом батьки (усиновлювачі) та
повнолітні діти (усиновлені), а також
інші особи, які ухилялися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом. За
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Статтею 60 Цивільного процесуального
кодексу України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частинами першою та другою статті 57 ЦПК
України передбачено, що доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема на підставі
письмових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (статті 58, 59 ЦПК
України).

Позивачем не додано до суду належних до
допустимих доказів ухилення
відповідача від надання допомоги
ОСОБА_9, який перебував у безпорадному
стані.

При укладені шлюбу з ОСОБА_9 відповідач
надала паспорт серії НОМЕР_3, виданий 12
січня 2001 року Ульяновським РВ УМВС
України в Кіровоградській області,
хоча на той час мала паспорт НОМЕР_4,
виданий Дарницьким РУГУ МВС України в
м.Києві 6 липня 2002 року.

В судовому засіданні відповідач
пояснила суду, що отримувала паспорт у
2002 році тому, що вважала попередній
втраченим. Пізніше паспорт серії
НОМЕР_3, виданий 12 січня 2001 року
Ульяновським РВ УМВС України в
Кіровоградській області нею було
знайдено.

На момент укладення шлюбу між ОСОБА_5 та
ОСОБА_9 правила та порядок оформлення і
видачі паспорта громадянина України
було врегульовано відповідною
інструкцією, затвердженою наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 17 серпня 1994 року № 316 (далі -
Інструкція).

Відповідно пункту 29 вказаної
Інструкції якщо громадяни, що заявили
про втрату паспортів, знайдуть їх, то на
підставі письмових заяв власників
провадження у справах припиняється, а
підготовлені до видачі паспорти
знищуються. У випадках, якщо втрачені
паспорти будуть знайдені після видачі
нових, знайдені паспорти громадяни
зобов'язані негайно здати до органів
внутрішніх справ.

Жоден з пунктів Інструкції не вказує на
недійсність втраченого паспорту після
видачі нового.

Та обставина, що відповідач при
реєстрації шлюбу надала паспорт
громадянина України, який вважала
втраченим не є належним та допустимим
доказом недійсності свідоцтва про
укладення шлюбу та скасування актового
запису про одруження.

Реєстрація шлюбу була проведена з
дотриманням всіх умов, визначених
Кодексом про шлюб і сім'ю України. Так,
реєстрацію шлюбу було проведено в
державному органі реєстрації актів
громадянського стану; була взаємна
згода осіб, які одружуються, і
досягнення ними шлюбного віку;
відсутність перешкод в укладені шлюбу
тощо.

За таких обставин вимоги в цій частині
суд вважає необґрунтованими.

На підставі викладеного вище та беручи
до уваги положення Кодексу про шлюб і
сім'ю України (в редакції від 1 квітня 2004
року), Наказу Міністерства внутрішніх
справ України від 17 серпня 1994 року № 316
«Про затвердження Інструкції щодо
правил та порядку оформлення і видачі
паспорта громадянина України»,
статтями 1224 Цивільного кодексу
України, статтями 57-60, 88, 212 -218 ЦПК
України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА