У х в а л а

іменем україни

06 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Кіровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, у якому
просила суд ухвалити судове рішення,
яким стягнути із відповідача 425 тис.
грн, посилаючись на те, що у квітні 2008
року ОСОБА_5 від її імені, на
підставі довіреності, продав належну
їй квартиру, при цьому, отримавши від
покупця кошти за договором, такі кошти
їй не передав.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 липня 2013 року, позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 425
тис. грн отриманих на підставі
довіреності від 29 січня 2008 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованої у реєстрі за № 412, за
договором купівлі-продажу від 01
квітня 2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрованого у реєстрі за № 1280.

Вирішено питання про відшкодування
судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції
переглядаючи справу, дійшов висновку,
що суд першої інстанції в повній мірі
надав оцінку доказам та обставинам у
справі.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 липня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька В. С.,
Гримич М.К.