Номер провадження № 22-ц/785/2733/14
Головуючий у першій інстанції Середа
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді
Панасенкова В.О.

суддів:
Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.

при секретарі:
Горновій А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
на рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а
н о в и л а:

19 липня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з вказаним позовом,
який 24 вересня 2013 року уточнили,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 січня 2012
року о 17.25 год. відповідачка ОСОБА_5,
керуючи автомобілем марки NISSAN MAXIMA,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належним
ОСОБА_6, починаючи рух від правого краю
проїзної частини зі зміною напрямку
руху ліворуч не переконалась у безпеці,
не надала перевагу в русі автомобілю
ЗАЗ-110307-42, реєстраційний номер НОМЕР_2,
під його керуванням, що рухався по вул.
Заболотного від вул. Дніпропетровська
дорога в напрямку вул. Кримської, у
попутному напрямку по лівої смузі для
руху, чим порушила п. 10.1 Правил
дорожнього руху та допустила зіткнення
з його автомобілем, внаслідок ДТП його
автомобіль отримав механічні
пошкодження, а пасажир автомобіля, його
дочка ОСОБА_4 - тілесні ушкодження.
Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 14 лютого 2012 року
відповідачка ОСОБА_5 була визнана
винною у скоєнні зазначеного ДТП та
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно
висновку № 1326 від 12 березня 2012 року
автотоварознавчого дослідження,
проведеного Одеським НДІСЄ, сума
майнової шкоди, завданої володільцю
автомобіля, становить 10941 грн. Він
поніс витрати на: евакуацію автомобіля
- 350 грн., стоянку автомобіля - 190 грн.,
автотоварознавче дослідження - 975, 41
грн., поштові відправлення для виклику
на експертизу - 138,84 грн., перевірку
розвалу/сходження - 100 грн., придбання
ліків - 560, 68 грн., а всього на суму 13605
грн. Крім того, йому завдана моральна
шкода яку він оцінює у 50000 грн. Розмір
моральної шкоди завданої його дочки
ОСОБА_4 становить 15000 грн. Згідно з
страховим полісом № АА/3913974 від 17
травня 2012 року цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
марки NISSAN MAXIMA, реєстраційний номер
НОМЕР_1, внаслідок заподіяння шкоди
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди за
участю забезпеченого автомобіля була
застрахована у Відкритому
акціонерному товариству Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
(далі - ВАТ НАСК «ОРАНТА»). 27 січня 2012
року він подав до ВАТ НАСК «ОРАНТА»
заяву про виплату страхового
відшкодування, але страхове
відшкодування не виплачено.

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.
ст. 1, 7, 8, 25, 26, 35 Закону України «Про
страхування», позивачі остаточно
просили суд стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_5, ВАТ НАСК «ОРАНТА»
на користь позивача ОСОБА_3 майнову
шкоду за пошкодження автомобіля в
розмірі 13605 грн., моральну шкоду в
розмірі 50000 грн., на користь позивачки
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 15000 грн.
(а.с. 2-8, 41-48).

Відповідачка ОСОБА_5 позов визнала
частково й зазначила, що цивільна
відповідальність власника автомобіля
застрахована. На місці ДТП пасажир
автомобіля ОСОБА_4 повідомила про
добрий стан здоров'я і при зверненні до
лікарні тілесних ушкоджень у неї не
було встановлено.

Представник відповідача ВАТ НАСК
«ОРАНТА» в судове засідання не
з'явився, але надав письмові пояснення,
у яких зазначав, що позивачу ОСОБА_3
виплачено суму страхового
відшкодування у розмірі 5976,26 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 48637 від 02 серпня 2013 року. Тому розмір
майнової шкоди зменшується до 4455 грн.
(10941 грн. - 5976.26 грн. - 510 грн. франшизи).
Позивач ОСОБА_3 не довів те, що під час
ДТП він отримав будь-яких тілесних
ушкоджень й поніс витрати на лікування.
Тілесні ушкодження отримала позивачка
ОСОБА_4 (а.с. 56-58).

Рішенням суду першої інстанції позов
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.
Суд стягнув на користь позивача ОСОБА_3
з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА»
майнову шкоду в розмірі 6908, 99 грн., з
відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду в
розмірі 500 грн., на користь позивачки
ОСОБА_4 з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА»
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.,
судовий збір в сумі 114,70 грн., стягнув на
користь держави з відповідача ВАТ НАСК
«ОРАНТА» судовий збір в сумі 344, 10 грн.
та відповідачки ОСОБА_5 судовий збір в
сумі 229, 40 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 16 грудня 2013 року виправлена
описка допущену у резолютивній частині
рішення суду та зазначено, що в другому
абзаці правильним читати « 5284, 74 грн.»,
замість « 6908,99 грн.» (а.с. 99).

Додатковим рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 16 грудня 2013
року стягнуто на користь позивача
ОСОБА_3 з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА»
витрати на проведення експертного
дослідження - 975,41 грн. та вартість
телеграм - 138, 84 грн., та з відповідачки
ОСОБА_5 510 грн. (а.с. 100).

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ
НАСК «ОРАНТА» просить рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
задоволення позову стягнення з
страхової компанії 5284,74 грн. та
судового збору на користь держави в
сумі 344.10 грн. й ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, мотивуючи тим, що суд першої
інстанції порушив норми
процесуального і матеріального права.

Відповідачка ОСОБА_5 та представник
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА» в судове
засідання не з'явилися, про розгляд
справи сповіщені належним чином про що
свідчать рекомендовані поштові
повідомлення про виклик відповідачів в
суд, представник відповідача ВАТ НАСК
«ОРАНТА» просив суд розглянути справу
за його відсутністю.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми процесуальними
правами на власний розсуд.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у даному випадку їх неявка в
суд не перешкоджає розглядові справи і
не порушує право на доступ до суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги відповідача ВАТ
НАСК «ОРАНТА», пояснення на апеляцію
позивача ОСОБА_3, перевіривши матеріали
даної справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга апеляційна скарга
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА» підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 січня 2012 року о 17.25 год. відповідачка
ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки NISSAN
MAXIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1,
належним ОСОБА_6, починаючи рух від
правого краю проїзної частини зі
зміною напрямку руху ліворуч не
переконалась у безпеці, не надала
перевагу в русі автомобілю ЗАЗ-110307-42,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням позивача ОСОБА_3, що рухався
по вул. Заболотного від вул.
Дніпропетровська дорога в напрямку
вул. Кримської, у попутному напрямку по
лівої смузі для руху, чим порушила п. 10.1
Правил дорожнього руху та допустила
зіткнення з його автомобілем,
внаслідок ДТП його автомобіль отримав
механічні пошкодження, а пасажир
автомобіля ОСОБА_4 - тілесні ушкодження,
що підтверджується постановою
Суворовського районного суду м. Одеси
від 14 лютого 2012 року, якою відповідачка
ОСОБА_5 була визнана винною у скоєнні
зазначеного ДТП та притягнута до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП (а.с. 9).

Згідно із чч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Таким чином, коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому відшко
довуються в повному обсязі збитки
відповідно до реальної вартості на час
розгляду справи втраченого майна,
робіт, які необхідно провести, щоб
виправити пошкоджену річ, усунути інші
негативні наслідки неправомірних дій
заподіювача шкоди.

Разом із тим вартість усунення інших
негативних наслідків має розумно
відповідати межам порушеного права, за
захистом якого спрямоване звер нення
позивача до суду.

Згідно висновку № 1326 від 12 березня 2012
року автотоварознавчого дослідження,
проведеного Одеським НДІСЄ, сума
майнової шкоди, завданої володільцю
автомобіля становить 10941 грн. (а.с. 10-12).

Крім того, позивач ОСОБА_3 поніс витрати
на: евакуацію автомобіля, стоянку
автомобіля - 30 грн., автотоварознавче
дослідження - 975, 41 грн., поштові
відправлення для виклику відповідачів
на експертизу - 138,84 грн.

Встановлено, що згідно з страховим
полісом № АА/3913974 від 17 травня 2012 року
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки NISSAN MAXIMA,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6
внаслідок заподіяння шкоди третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди за участю забезпеченого
автомобіля була застрахована у ВАТ
НАСК «ОРАНТА» (а.с. 29).

Згідно п.п. 33.1. - 33.1.3 ст. 33 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані: терміново повідомити про
дорожньо-транспортну пригоду
відповідні органи Міністерства
внутрішніх справ України; вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати
зазначені дії, вони мають підтвердити
це документально; проінформувати один
одного про себе, своє місце проживання,
назву та місцезнаходження страховика
та надати відомості про відповідні
страхові поліси.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

27 січня 2012 року позивач ОСОБА_3 подав до
ВАТ НАСК «ОРАНТА» заяву про виплату
страхового відшкодування (а.с. 15).

Позивачу ОСОБА_3 страховиком виплачено
суму страхового відшкодування у
розмірі 5976,26 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 48637 від 02 серпня
2013 року та відомістю № 162 (а.с. 60-61).

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті
15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК
України).

За таких обставин, вирішуючи спір, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що ДТП 25 січня 2012 року сталася
з вини водія автомобіля марки NISSAN MAXIMA,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, і у
наслідок цій події позивачу ОСОБА_3
пошкодженням автомобіля була завдана
майнова шкода, яка підлягає стягненню
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА». Залишок
майнової шкоди становить 4454, 74 грн.
(сума майнової шкоди 10941 грн. - сума
виплаченого страхового відшкодував 5976,
26 грн. - франшиза 510 грн.).

Однак колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що розмір майнової шкоди, завданої
позивачу внаслідок ДТП, становить 5284,74
грн. (4454, 74 + 700 грн. (витрати на евакуацію
автомобіля 29 січня та 17 січня 2012 року) +
30 грн. (витрати за три дня стоянки
автомобіля) + 100 грн. (втрати по
регулюванню розвалу сходження)).

Згідно із ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

В порушення положень ст. ст. 214, 215 ЦПК
України суд першої інстанції не
врахував зазначених вимог закону та
помилково дійшов висновку про те, що з
страхової компанії підлягають
стягненню витрати на евакуацію
автомашини 17 лютого 2012 року в сумі 350
грн. та витрати на по регулюванню
розвалу сходженню в сумі 100 грн.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що майнову
шкоду, яка підлягає стягненню з
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА» на
користь позивача ОСОБА_3 слід зменшити
до 4 834, 74 грн. (4454,74 грн. + 350 грн. (витрати
на евакуацію автомобіля 29 січня 2012
року) + 30 грн. (витрати за три дня стоянки
автомобіля)). Витрати на евакуацію
автомобіля 17 лютого 2012 року в сумі 350
грн. підлягають стягненню з
відповідачки ОСОБА_5, з вини якої
сталося ДТП.

Судом першої інстанції встановлено, що
внаслідок ДТП пасажир автомобіля
ЗАЗ-110307-42, реєстраційний номер НОМЕР_2,
позивачка ОСОБА_4 отримала тілесні
ушкодження.

Частиною 1 та 2 ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою яка її завдала,
за наявності її вини.

Тому суд першої інстанції правильно
виходив з того, що позивачці ОСОБА_4
внаслідок ДТП завдана моральна шкода,
яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 23 ЦК
України про те, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995
року (з наступними змінами), викладених
у п. п. 3, 9 постанови, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно виходив з того, що розмір
моральної шкоди, заподіяної позивачці
ОСОБА_4, складає 5 000 грн.

Колегія суддів вважає, що зазначений
розмір моральної шкоди визначений з
врахуванням вимог розумності,
виваженості і справедливості.

Однак в матеріалах справи відсутні
докази, які свідчить про те, що
позивачка ОСОБА_4 у відповідності до ст.
35 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" звернулася до
страхової компанії з заявою про
страхове відшкодування моральної
шкоди.

Тому колегія суддів дійшла висновку
про те, що суд першої інстанції
помилково стягнув з відповідача ВАТ
НАСК «ОРАНТА» на користь позивачки
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Зазначена моральна шкода підлягає
стягненню з відповідачки ОСОБА_5, яка
скоїла ДТП й завдала позивачці тілесні
ушкодження.

Помилково суд першої інстанції
зазначив у резолютивній частині
рішення й розмір судового збору, який
підлягає стягненню з відповідача ВАТ
НАСК «ОРАНТА» на користь держави в сумі
344,10 грн., оскільки у мотивувальній
частині рішення суду розмір судового
збору визначений в сумі 229, 40 грн. (а.с.
88зв.). Судовий збір в сумі 114, 70 грн., який
сплатила позивачка ОСОБА_4 при подачі
позовної заяви про відшкодування
моральної шкоди (а.с. 1), підлягає
стягненню з відповідачки ОСОБА_5

Отже, вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід
задовольнити частково, стягнути з
страхової компанії на користь позивача
ОСОБА_3, майнову шкоду в розмірі 4834, 74
грн. та у дохід держави судовий збір в
сумі 229, 40 грн., стягнути з відповідачки
ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3
витрати за евакуацію автомобіля 17
лютого 2012 року в сумі 350 грн., на користь
позивачки ОСОБА_4 моральну шкоду,
завдану ушкодженням здоров'я внаслідок
ДТП, в розмірі 5000 грн., та судовий збір в
сумі 114,70 грн.

Посилання відповідача, ВАТ НАСК
«ОРАНТА», в апеляційній скарзі на те,
що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові,
оскільки наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
і не містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Отже, законних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції й
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову немає.

Однак порушення норм процесуального
права, а саме, ст. ст. 212, 213, 214 ЦПК
України, та матеріального права, а саме,
ст. 35 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", у відповідності
до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою
для зміни рішення суду й ухвалення
нового рішення про задоволення позову
частково. Зміні підлягає й ухвала
Суворовського районного суду м. Одеси
від 16 грудня 2013 року про виправлення
описки в судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 4,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
задовольнити частково, рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 листопада 2013 року та ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 16 грудня 2013 року змінити й ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП,
задовольнити частково.

Зменшити розмір майнової шкоди, який
підлягає стягненню з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,
код 0004183, місцезнаходження: Україна, м.
Київ, вул. Жилянська, 75, на користь
ОСОБА_3, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_1, до 4834,74 грн.

Зменшити судовий збір, який підлягає
стягненню з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «ОРАНТА», код 0004183,
місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул.
Жилянська, 75, на користь держави до 229, 40
грн.

Скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в
розмірі 5000 грн. та на користь держави
судового збору в сумі 114,70 грн. й у
позові ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки м. Одеса, ідентифікаційний
код НОМЕР_3, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_3,
зареєстроване місце проживання:
АДРЕСА_1, витрати за евакуацію
автомобіля 17 лютого 2012 року в сумі 350
грн.

Стягнути з ОСОБА_5, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4,
зареєстроване місце проживання:
АДРЕСА_3, моральну шкоду, завдану
ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, в
розмірі 5000 грн., та судовий збір в сумі
114,70 грн.

В решті позову відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік