У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів Амеліна
В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
державного підприємства
«Селидіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, завданої смертю
чоловіка, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року позивач звернулась до
суду з указаним позовом, просила
стягнути з державного підприємства
«Селидіввугілля» відшкодування
моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного
випадку під час виконання трудових
обов'язків на шахтоуправлінні
«Курахівське» виробничого об'єднання
«Селидіввугілля» загинув її чоловік
ОСОБА_4, на утриманні якого вона
перебувала.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 25 червня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 30 000
грн відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю чоловіка ОСОБА_4
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під
час виконання трудових обов'язків на
дільниці шахти «Гірник»
шахтоуправління «Курахівське»
виробничого об'єднання
«Селидіввугілля» загинув ОСОБА_4

Відповідно до наказу № 305 від 27 лютого
1998 року державного відкритого
акціонерного товариства шахта
«Курахівська» державної холдингової
компанії «Селидіввугілля» ОСОБА_3
призначено щомісячні виплати сум
відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю
годувальника.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що державне
підприємство «Селидіввугілля» є
належним відповідачем у справі,
оскільки стало правонаступником
шахтоуправління «Курахівське»
виробничого об'єднання
«Селидіввугілля», до якого входила і
шахта «Гірник», на якій стався нещасний
випадок із ОСОБА_4

Ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд виходив із
того, що правонаступником шахти
«Гірник», з якою на час загибелі
перебував у трудових відносинах
ОСОБА_4, є державне підприємство
«Донвуглереструктуризація», тому саме
останнє є належним відповідачем у
справі.

Із висновком апеляційного суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Апеляційним судом установлено, що
відповідно до наказу № 19 від 28 лютого
1995 року за погодженням із
Мінвуглепромом України з 1 березня 1995
року шахту «Гірник» було приєднано до
шахти «Курахівська» та утворено на їх
базі шахтоуправління «Курахівське»
(а.с. 32-33).

Як убачається із пункту 5 зазначеного
наказу, майно шахт «Гірник» та
«Курахівська» (у тому числі право
вимоги і борги) після інвентаризації
вирішено до 15 березня 1995 року передати
шахтоуправлінню «Курахівське», яке є
їх правонаступником.

Як убачається із матеріалів справи, 30
липня 1995 року директором
шахтоуправління «Курахівське»
затверджено акт № 98 про нещасний
випадок на виробництві, який стався
ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_4 (а.с. 11-12).

Із матеріалів справи випливає, що 18
червня 1996 року Міністром вугільної
промисловості України видано наказ №
261 «Про створення підприємств у складі
виробничого об'єднання
«Селидіввугілля», відповідно до якого
у складі виробничого об'єднання з
видобутку вугілля «Селидіввугілля» на
базі структурної одиниці
шахтоуправління «Курахівське»
створено державні підприємства: шахту
«Курахівська» і шахту «Гірник»;
визначено, що новостворені
підприємства є правонаступниками прав
та обов'язків структурних підрозділів
виробничого об'єднання
«Селидіввугілля» (а.с. 75-76).

17 серпня 1996 року зареєстровано
державне підприємство шахту «Гірник»
виробничого об'єднання
«Селидіввугілля» Міністерства
вугільної промисловості України (а.с.
78).

Апеляційним судом установлено, що
відповідно до наказу Міністерства
вугільної промисловості України № 93
від 16 березня 2000 року державне
підприємство по видобутку вугілля
«Шахта «Гірник» ліквідовано,
генерального директора компанії
«Укрвеглереструктуризація»
зобов'язано прийняти на баланс,
зокрема, заборгованість шахти із
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю працівника при виконанні ним
трудових обов'язків (а.с.34).

Відповідно до наказу Міністерства
вугільної промисловості від 2
квітня 2010 року № 99, правонаступником
державної компанії
«Укрвеглереструктуризація» у зв'язку з
її ліквідацією є державне підприємство
«Донвуглереструктуризація».

Ухвалюючи рішення про відмову в позові
і дійшовши висновку, що державне
підприємство «Селидіввугілля» не є
належним відповідачем, апеляційний суд
не дав оцінку усім письмовим доказам у
справі (а.с. 32-33, 34, 37, 38-39, 41, 75-76, 78).

Поза увагою апеляційного суду
залишилось те, що ОСОБА_4 загинув після
утворення юридичної особи
шахтоуправління «Курахівське»;
довідку про заробітну ОСОБА_4 видано 31
травня 2013 року відокремленим
підрозділом шахта «Курахівська»
державного підприємства
«Селидіввугілля» (а.с. 41).

Із протоколу засідання правління та
профспілкового комітету державного
відкритого акціонерного товариства
шахта «Курахівська» державної
холдингової компанії «Селидіввугілля»
убачається, що члени профспілки
постановили клопотати перед
правлінням державного відкритого
акціонерного товариства шахти
«Курахівська» про призначення ОСОБА_3
щомісячних сум відшкодування шкоди,
завданої смертю її чоловіка (а.с. 38-39).

Наказом директора шахти «Курахівська»
державної холдингової компанії
«Селидіввугілля» № 305 від 27 лютого 1998
року встановлено проводити ОСОБА_3
щомісячну виплату сум відшкодування
шкоди пожиттєво, починаючи з 16 лютого
1998 року (а.с. 37).

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд без
урахування ст.ст. 303, 316 ЦПК України не
з'ясував, яка юридична особа відповідно
до наказу Міністра вугільної
промисловості України № 261 від 18 червня
1996 року є правонаступником
шахтоуправління «Курахівське» у
частині відшкодування шкоди,
заподіяної смертю працівника при
виконанні ним трудових обов'язків,
належним чином не перевірив твердження
та заперечення сторін та дійшов
передчасного висновку про відмову в
позові.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, рішення
апеляційного суду необхідно скасувати
та направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.О. Савченко