Справа №263/820/14ц
Провадження № 2/263/986/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Ханча С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Азовзагальмаш» (далі за текстом ПАТ
«Азовзагальмаш») про захист трудових
прав, стягнення заробітної плати та
компенсації моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

29.01.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Азовзагальмаш» про
захист трудових прав, згідно до яких
просив заборонити відповідачу
проведення позачергового медогляду на
право роботи за другою професією
«Обслуговування підйомних машин,
керованих з полу». Одночасно, просив
зобов'язати відповідача сплатити
втрачений заробіток за час вимушеного
простою з 30.12.2013 року по 10.01.2014 року, та
компенсувати грошовими коштами пільги
належні за шкідливі та небезпечні
умови праці. Крім того, просив визнати
незаконним та скасувати висновки, що
містіться у службовій записці
керівництва цеха №155 при перевірці
доводів позивача під час розгляду його
звернення з питань недотримання
санітарно-побутових умов робочого
місця.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначив, що 29.08.2013 р. його було прийнято
у цех №155 ПАТ «Азовзагальмаш» на
вакансію слюсаря-електрика 5 розряду
згідно з довідкою МСЕК та виробничої
характеристики робочого місця
слюсаря-електрика з ремонту
електроустаткування, яка передбачає
проведення ремонту мікродвигунів
масою до 1 кг. Разом з тим, виробничої
потреби у проведенні зазначених робіт
в цеху №155 немає, та у порушення умов
трудового договору його відрядили на
дільницю середнього обладнання, де
вага двигунів складає від 1 до 200-300 кг,
немає сухого опалюваного приміщення і
його робоче місце не відповідає
виробничій характеристиці, за якою він
працевлаштовувався. З 05.09.2013 року по
теперішній час його зобов'язують
виконувати роботу яка необумовлена
трудовим договором, примушують пройти
позачерговий медогляд на право роботи
за другою професією «Обслуговування
підйомних машин, керованих з полу».
Вважає, зазначені дій керівництва
такими, що порушують його трудові
права, оскільки виконувати іншу роботу,
не обумовлену трудовим договором або
за іншою професією пов'язаною з
підвищеною небезпекою, він не
погоджувався при працевлаштуванні.
Наполягає, що характер виконуваної ним
роботи по вилученню обгорілої медяної
обмотки двигуна та обробка двигуна
керосином, має ознаки шкідливої та
небезпечної для здоров'я, за що повинні
бути проведені компенсаційні виплати
до заробітної плати. За усним
розпорядженням, під тиском керівництва
написав заяву про надання відпустки
без збереження заробітної плати, у
зв'язку з чим 30.12.2013 року по 10.01.2014 року,
перебував у вимушеній відпустці.
Вважає зазначені дій відповідача
неприпустимими та просить стягнути за
вказаний період 2/3 частки заробітної
плати, як за вимушений простій не з вини
працівника. Порушення трудових прав
призводить до моральних страждань, які
пов'язані зі сильними душевними
хвилюваннями позивача та необхідністю
залучення додаткових зусиль для
організації повсякденного життя. У
зв'язку з невідповідністю робочого
місця санітарно-побутовим умовам він
неодноразово звертався до керівництва
та на гарячу лінію уряду, після чого на
нього здійснюють тиск та намагаються
позбутися. Ознайомившись зі змістом
службової записки начальника цеху №155
Шакулова Е.І. на ім'я заступника
генерального директора по персоналу
ПАТ «Азовзагальмаш» Гаркуша І.М. не

може погодитись з викладеними доводами
про дотримання санітарно-побутових
умов у цеху, у зв'язку з чим просив
визнати її незаконною та скасувати.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Топузов
В.І. в судовому засіданні просив
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
висновки чисельних комісії з питань
безпеки праці та дотримання
санітарно-побутових умов, відповідно
до яких твердження ОСОБА_1 не знайшли
свого підтвердження, виявленні
незначні порушення своєчасно усунуті у
визначений за приписами строк.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки. У разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Вимогами ст.21 КЗпП України передбачено,
що трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи або організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи або
організації або уповноваженим ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно з довідкою МСЕК серії ААВ №?443248
ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи строком до
червня 2014 р., може виконувати роботу без
важкої фізичної праці, висоти та нічних
змін (а.с.39).

З наказу (розпорядження) №35 від 29.08.2013 р.
вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу з 29.08.2013 р. у цех №155 з ремонту
електродвигунів і монтажу
електроустаткування ПАТ
«Азовзагальмаш» на ділянку №3 з
ремонту електричних машин, без
випробувального строку, без права
самостійної роботи до одержання
посвідчення, з нормальними умовами
праці, з видом найму - як інваліда
(а.с.40-41).

Згідно з затвердженими начальником
цеху №155 обов'язками
слюсарів-електриків з ремонту
електрообладнання цехів ПАТ
«Азовзагальмаш», для 5 розряду
передбачена наступна характеристика
робіт: розбирання, ремонт, зборка
особливо складних деталей та вузлів
електромашин, електроапаратів, ремонт,
збирання особливо складних деталей та
вузлів електромашин, електроапаратів
та приладів, виготовляти особливо
складні монтажні схеми, регулювання та
випробування зібраних вузлів
електромашин, електроапаратів та
електроприладів (а.с.110).

Виробнича характеристика робочого
місця слюсаря-електрика з ремонту
електрообладнання передбачає
індивідуальне робоче місце,
стаціонарне, забезпечене столом,
стільцем, приладдям та інструментом,
робота не пов'язана з фізичними
перевантаженнями, в опаленому сухому
приміщенні, умови праці включають
розборку, ремонт та зборку
мікродвигунів масою до 1 кг, робота не
пов'язана з діючими
електроустановками, відсутня важка
фізична праця, нічні зміни,
понаднормові роботи, відрядження,
робота на висоті, висока напруга та
температура (а.с.10).

07.02.2014 року позивач був ознайомлений,
але висловив свою незгоду з суттєвими
змінами за умовами праці,
передбаченими наказом №73 від 06.02.2014
року, згідно до яких виробнича
характеристика робочого місця
слюсарі-електрика з ремонту
електроустаткування №155-090 передбачає
розбору, ремонт, зборку особливо-важких
деталей та вузлів електромашин
потужністю від 1 до 40 кВТ, вагою від 3 до
350 кг. Виконання робіт за даною
професією передбачає застосування
механізмів керованих з полу
(кран-балка). (а.с.96)

За службовою запискою головного лікаря
МСЧ ПАТ «Азовзагальмаш» Балог А.І. у
зв'язку зі змінами виробничої
характеристики робочого місця №155-090
слюсаря - електрика з ремонту

електроустаткування цеху №155 ОСОБА_1
інварі ІІІ групи загального
захворювання необхідно спрямувати на
позачерговий медичний огляд.

Згідно зі ст.158 КЗпП України на власника
або уповноважений ним орган покладено
обов'язок вживати заходів щодо
полегшення і оздоровлення умов праці
працівників шляхом впровадження
прогресивних технологій, досягнень
науки і техніки, засобів механізації та
автоматизації виробництва тощо.
Одночасно, вимогами п.3 ч.1 ст.159 КЗпП
України закріплено обов'язок
працівника проходити у встановленому
порядку попередні та періодичні
медичні огляди.

З огляду на викладені вимоги Закону,
пропозиція керівництва цеху №155 ПАТ
«Азовзагальмаш» щодо направлення
ОСОБА_1 для проходження медичного
огляду на право роботи за другою
професією «Обслуговування
вантажопідйомних машин, керованих з
полу» (а.с.11) спрямована на полегшення
умов праці позивача та дотримання його
трудових прав, як інваліда з метою
визначення можливості виконувати
зазначену роботу за відсутності
протипоказань відповідно до
рекомендацій МСЕК.

Вирішуючи доводи позовних вимог ОСОБА_1
в частині стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, суд виходить
з вимог ч.1 ст.113 КЗпП України відповідно
до яких час простою не з вини
працівника оплачується з розрахунку не
нижче двох третин тарифної ставки
встановленого працівникові розряду
(окладу).

З досліджених судом матеріалів справи
настає, що наказом №175 від 27.12.2013 року
в.о. начальника цеху №155 у виконання
наказу генерального директора №839 від
26.12.2013 року «Про організацію роботи у
грудні 2013 - січні 2014р.р.», працівникам
які незадіяні для виконання виробничих
потреб запропоновано оформити на
підставі поданих заяв дні відпочинку.
(а.с.101,102) Відповідно до власноручно
написаних заяв ОСОБА_1 від 27.12.2013 року,
останній тричі звертаючись до
керівництва цеху №155 ПАТ
«Азовзагальмаш» просив надати
відпустку без збереження заробітної
плати загальним терміном з 30.12.2012 по
10.01.2014 року. (а.с. 103, 104, 105)

З огляду на викладене, суду не вбачає
ознак тиску на позивача зі сторони
керівництва під час складання трьох
заяв про надання відпустки без
збереження заробітної плати, у зв'язку
з чим дні відпочинку наданні позивачу
за його власними зверненнями до
працедавця не можуть бути визнанні
часом вимушеного простою, а тому не
підлягають оплаті.

Доводи позивача про порушення
санітарно-побутових умов неодноразово
перевірялись Головним Управління
Держсанепідслужби у Донецької області,
згідно актом перевірки дотримання
санітарного законодавства проведеного
протягом 10-12 лютого 2014 року, за
протоколами лабораторних досліджень
повітря робочої зони, проведених
Маріупольської міською філією ДУ
«Донецькій ОЛЦ ДСЕСУ» концентрація
пилу у повітрі робочої зони
слюсаря-електрика, при виконання робіт
щодо видалення обмотки електродвигуна,
складає 6,2-6,4 мг/м3, при ГДК-6, 0 мг/м3,
температура повітря на робочому місці
складає +10С, при допустимій +17-19С.
Еквівалентний рівень шуму на робочому
місці слюсаря - електрика не перевищує
граничнодопустимий рівень і складає 75
дБа.

Вимогами ст.158 КЗпП України на власника
або уповноважений ним орган покладено
обов'язок вживати заходів для зниження
та усунення запиленості та
загазованості повітря у виробничих
приміщеннях, зниження інтенсивності
шуму, вібрації , випромінювань тощо.

У виконання зазначених вимог Закону, за
повідомленням начальника цеха №155 до
на адресу держсанепідслужби, з
урахуванням виявленої запиленості
повітря для покращення виробничих
характеристик системи вентиляції на
робочому місці з видалення обмотки
статора електродвигуна буде
встановлено до основної системи
бортовий витяг в строки встановленні
приписом до 13.03.2014 року.

12.11.2013 р. за підписом начальника цеху
№155 на ім'я заступника генерального
директора ПАТ «Азовзагальмаш»
спрямовано відповідь, з якої
вбачається, що ОСОБА_1 забезпечений
санітарно-побутовими нормативами,
слюсарним інструментом, необхідним
санітарно-побутовим приміщеннями з
забезпеченням необхідного
температурного режиму тощо. Зазначено,
що через невелику кількість
працівників цех №155 не має окремо
розташованого АБК, а забезпечений
санітарно-побутовими приміщеннями
безпосередньо в середині цеху. (а.с.12).

Не погоджуючи з доводами викладеними у
наведеній службовій записці ОСОБА_1
наполягає на невизнанні її незаконною
та скасуванні. Свою правову позицію, в
залі судового засідання позивач

обґрунтував внутрішньою незгодою з
фактами відображеними за змістом
документу, та його невідповідністю
фактичним умовам роботи. Перевіривши
правове обґрунтування зазначених
позовних вимог, суд зазначає, що
внутрішні документи підприємства, які
складаються з метою доведенням певних
обставин при розгляді звернення
працівника не є угодою, договором ,
правовстановлюючим документом , які
відповідно до вимог цивільного
законодавства можуть оспорені як
недійсні, з наступним скасуванням.
Службова записка є внутрішнім
письмовим документом, що фіксує певну
ситуацію, що трапилась, в даному
випадку, умови роботи на підприємстві.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги
ОСОБА_1 є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.21, 32, 113, 232, 233 КЗпП,
ст.ст.10, 11, 59-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Азовзагальмаш» про захист трудових
прав, стягнення заробітної плати та
компенсації моральної шкоди, відмовити
у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов