СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

12 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.ё МазурикО.Ф.

при секретарі:
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні орендованим
приміщенням, -

В С Т
А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 23.12.2013 року зупинено
провадження по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3. про усунення перешкод
в користуванні орендованим
приміщенням до набрання законної сили
рішенням по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2. про визнання
договору оренди недійсним.

ОСОБА_2 вважаючи, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
в апеляційній скарзі просить її
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився,
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи.

ОСОБА_3 та її представник просили
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, вважаючи ухвалу суду законною
та обґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

В провадженні Деснянського районного
суду м. Києва перебуває справа за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні орендованим
приміщенням.

04.09.2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Деснянського районного суду м. Києва з
позовом до ОСОБА_2, третя особа
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним договору оренди, усунення
перешкод у здійсненні права власності,
користування квартирою шляхом
виселення.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 05.09.2013 року відкрито
провадження в справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, третя особа Дванадцята
Київська державна нотаріальна контора
про визнання недійсним договору
оренди, усунення перешкод у здійсненні
права власності, користування
квартирою шляхом виселення.

13.12.2013 року представник ОСОБА_3 уточнила
позовні вимоги, просила визнати
договір оренди АДРЕСА_1 від 22.06.2013,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
недійсним з моменту укладення.

Задовольняючи клопотання представника
відповідача ОСОБА_3 про зупинення
провадження у справі, суд в
оскаржуваній ухвалі не зазначив
мотиви, з яких дійшов висновку про
необхідність зупинення провадження,
обмежившись лише посиланням на те, що
розгляд даної справи неможливий до
набрання законної сили рішенням по
іншій цивільній справі, яка
розглядається в Деснянському
районному суді м. Києва за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним договору оренди.

Проте, такий висновок суду не
ґрунтується на законі.

Відповідно до вимог ст. 201 ч.1 п. 4 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Системний аналіз змісту позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 та позову про визнання
недійсним договору оренди, усунення
перешкод у здійсненні права власності,
користування квартирою шляхом
виселення, свідчить про те, що
вирішення спору за позовом ОСОБА_3 не є
обставиною, що унеможливлює розгляд
спору про усунення перешкод в
користуванні орендованим приміщенням.

Предметом позовів як ОСОБА_2 так і
ОСОБА_3 є право користування
приміщенням кімнати в квартирі
АДРЕСА_1, тому суд не позбавлений
можливості в порядку ч.1 ст. 126 ЦПК
України вирішити питання про
об'єднання позовів.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції необґрунтовано
застосував положення ст. 201 ч.1п.4 ЦПК
України і зупинив провадження по
справі.

За правилами ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку про скасування
ухвали суду першої інстанції з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 2-5342/2013

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/3293/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Скрипка О.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.