БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/262/14
Справа № 356/1253/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2014 року Березанський міський суд
Київської області в складі:

Головуючий суддя Лялик Р. М.,

при секретарі Баша І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Березань справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство
КБ «ПриватБанк» про поділ спільного
майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 треті особи - ОСОБА_3, ПАТ КБ
«ПриватБанк» про поділ спільного майна
подружжя обґрунтовуючи тим, що з
27.09.2002р. по 18.08.2010р. вони з відповідачем
перебували в зареєстрованому шлюбі, за
час якого ними було набуто у власність
житловий АДРЕСА_1. Зазначила, що
вищезазначений житловий будинок ними
було придбано за кредитні кошти,
договір кредиту від 07.12.2012р. був
укладений на ім'я ОСОБА_2 Відповідно до
умов кредитного договору публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит
в розмірі 28000 дол. США у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії зі
строком повернення кредитних коштів до
07 грудня 2017р. та зі сплатою 0,92% за
користування кредитом. За час
перебування із відповідачем у шлюбі
ними було сплачено на погашення
кредитної заборгованості 4793,70 дол. США,
що складає 92,3665% від загальної
заборгованості за договором.

14.05.2010 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ
«ПриватБанк» із заявою про переведення
прав та обов'язків за вищезазначеним
кредитним договором на позивачку.

29.10.2010 року між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір про
переведення боргу, а тому боргові
зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним
договором від 07.12.2012р. перейшли до неї.
На забезпечення взятого позивачкою на
себе зобов'язання 28.12.2010р. між нею та ПАТ
КБ «ПриватБанк» було укладено договір
іпотеки, предметом якого був житловий
будинок АДРЕСА_1.

12.11.2010р. відповідач в особі повіреного
ОСОБА_3 зі згоди позивачки та ПАТ КБ
«ПриватБанк» уклав із ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1. Зазначений житловий будинок
було відчужено позивачем за 76235грн.

Вважає, що грошові кошти, отримані від
продажу житлового будинку є спільною
сумісною власністю подружжя, а тому
підлягають поділу.

Крім того її частка в будинку складає
92,3666%, а тому їй мають належати грошові
кошти від продажу цього будинку в
розмірі 70494грн. 96коп., а відповідачу,
відповідно 5738грн. 04коп., що складає 7,63325%
від загальної суми продажу будинку.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 11.10.2012р. на користь
відповідача з ОСОБА_3 було стягнуто
38117грн. 50коп., тобто ? частину вартості
житлового будинку.

Вважає, що її права порушено, оскільки
частка відповідача від продажу будинку
мала б становити 5738,04грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила суд розподілити
майно між нею та відповідачем, а саме -
грошові кошти від продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 в сумі 76235грн., виділити
їй у власність грошові кошти в розмірі
70496,96грн., що становить 92,3666% суми
грошових коштів від реалізації
будинку та виділити у власність
відповідачу 5738,04грн., що становить 7,63325%
суми грошових коштів від продажу
будинку.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали в повному
об»ємі, на його обґрунтування
послалися на обставини, викладені в
позовній заяві. Крім того на запитання
про обсяг спільно нажитого майна
позивачка зазначила, що добровільно
поділили з відповідачем побутову
техніку і спору про це між ними немає

В судовому засіданні відповідач
та його представник позову не визнали,
вважають його необґрунтованим, крім
того вважають, що позивачкою порушено
строк звернення до суду за захистом
свого права.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала та пояснила
суду, що дійсно, на підставі доручення,
даного їй відповідачем, здійснила
продажу зазначеного будинку ОСОБА_4 за
76235 грн., які знаходяться у неї.

Представник третьої особи - ПАТ КБ
«ПриватБанк» на повторний виклик в
судове засідання не з»явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, тому суд
вважає за необхідне слухати справу у
його відсутності.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд вважає позов не
обґрунтованим і таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2002р. по 18.08.2010р.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

07.12.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого
ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 28000 дол.
США зі сплатою 0,92 % за користування
кредитом та з кінцевим строком
повернення кредитних коштів до 07.12.2017р.

Зазначений кредитний договір був
забезпечений іпотекою, предметом якої
є житловий будинок АДРЕСА_1 Поручителем
за кредитним договором виступила
ОСОБА_1

14.05.2010р. ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ
«ПриватБанк» із заявою про переведення
прав та обов'язків за кредитним
договором з нього на ОСОБА_1

29.10.2010р. між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір про
переведення зобов'язань за кредитним
договором з ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Із матеріалів справи вбачається, що за
згодою позивачки та ПАТ КБ
«ПриватБанк» відповідач, діючи через
свого представника ОСОБА_3, відчужив
житловий будинок №5 по вул. Річній в м.
Яготин Київської області ОСОБА_4 за
76235грн.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 11.10.2012р. позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
привласнених грошових коштів
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 грошові кошти від
реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 в
сумі 38117,50грн., тобто ? частину вартості
зазначеного будинку.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку(доходу).

Згідно з ч.2 ст.60 СК України вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно з ч.1, 2 ст.65 СК України дружина,
чоловік розпоряджається майном що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

А тому суд вважає, що за змістом
названих положень закону, об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути лише та частина
придбаного в кредит майна, кредит за
яку вже сплачений.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що кошти від продажу будинку
не підлягають поділу в порядку поділу
спільного майна подружжя, так як кредит
за житловий будинок до даного часу не
сплачений, будинок був відчужений
ОСОБА_2 зі згоди кредитора, кошти від
продажу повинні бути зараховані на
рахунок останнього.

Крім того суд зазначає, що зазначене
вище не позбавляє права ОСОБА_1 з метою
захисту своїх прав порушувати перед
судом питання про стягнення з ОСОБА_2
компенсації за погашений нею кредит.

Враховуючи викладене, керуючись

ст.ст.10,60,212,215 ЦПК України,

ст..ст.60,61,65 СК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до ОСОБА_2 треті особи - ОСОБА_3, публічне
акціонерне товариство КБ «ПриватБанк»
про поділ спільного майна подружжя.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя
Р. М. Лялик