Справа №592/472/13- ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Черних О. М.Номер
провадження 22-ц/788/202/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 30
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Рибалки В. Г.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія»

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 25 червня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» про відшкодування майнової
та моральної шкоди, -

в с т а н о в
и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що 08 червня 2012 року по
вул.Калініна в м.Суми сталася
дорожньо-транспортна пригода за
участю належного йому автомобіля GEELY JL,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіля ГАЗ 330202, реєстраційний
номер НОМЕР_2, належного ОСОБА_4

Внаслідок вказаної ДТП він та його
дружина отримали тілесні ушкодження
середньої тяжкості, належному йому
автомобілю були завдані механічні
пошкодження.

Вартість відновлювального ремонту
становила 49383 грн. 11 коп.

Постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 04 липня 2012 року ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія».

Страховою компанією йому було сплачено
40000 грн. на відшкодування майнової
шкоди.

Зазначив, що договір про врегулювання
страхового випадку від 17 вересня 2012
року із страховиком про те, що сума
страхового відшкодування становитиме
40000 грн., він укладав під тиском, вважав
що п.3.3 вказаного договору є недійсним.

Неправомірними діями ОСОБА_4 йому було
завдано також моральної шкоди.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд визнати п.3.3.
договору про врегулювання страхового
випадку від 17 вересня 2012 року
недійсним, стягнути з ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» 9383 грн. 11
коп. недоплаченого страхового
відшкодування, стягнути з ОСОБА_4 на
його користь 4202 грн. на відшкодування
майнової шкоди та 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також
понесені ним судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 25 червня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано недійсним п.3.3 договору від 17
вересня 2012 року про врегулювання
страхового випадку, укладеного між
ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» та ОСОБА_3

Стягнуто з ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 страхове відшкодування в
розмірі 9383 грн. 11 коп. та судові витрати
у розмірі 403 грн. 40 коп. та 693 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 4202 грн. 86
коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та
843 грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду
у частині вирішення спору щодо ОСОБА_4,
оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 01 серпня 2013 року апеляційна
скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5
відхилена.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3

При цьому доводить, що за умовами п.2.3
договору про врегулювання страхового
випадку, який є дійсним, після
підписання цього договору та сплати
суми страхового відшкодування,
вказаної в п.2.1 цього договору,
потерпілий не може мати до страховика
за фактом настання страхової події, що
сталася 08 червня 2012 року в м.Суми на
вул.Калініна біля будинку №?59 будь-яких
матеріальних чи моральних претензій.

Вказує, що узгоджена за домовленістю
сторін сума страхового відшкодування
за пошкоджений транспортний засіб у
розмірі 40000 грн. є остаточною і такою, що
не підлягає оскарженню чи зміні.
Враховуючи положення ст.217 ЦК України
про те, що недійсність окремої частини
правочину не має наслідків недійсності
інших його частин і правочину в цілому,
вважає, що у ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» не виникло
обов'язку відшкодування позивачу
майнової шкоди в розмірі 9383 грн. 11 коп.

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 10 вересня 2013 року скасовано
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 25 червня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог до ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» щодо стягнення 9383 грн. 11 коп.
страхового відшкодування.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в цій
частині відмовлено.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 25 червня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_3 щодо
визнання недійсним пункту 3.3. договору
про врегулювання страхового випадку
від 17 вересня 2012 залишено без змін.

Змінено рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 25 червня 2013
року в частині вирішення питання
судових витрат та стягнуто з ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 114 грн. 70
коп. компенсації судового збору за
подання позовної заяви та 250 грн. витрат
на правову допомогу в суді першої
інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» 57 грн. 35 коп. компенсації
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року рішення Апеляційного суду
Сумської області від 10 вересня 2013 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника страхової компанії
Ліходькіної О.П., яка підтримала доводи
апеляційної скарги, представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, які заперечували проти
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
укладення угоди про врегулювання
страхового випадку не відповідало
внутрішній волі позивача і відбулося
на невигідних для нього умовах, відтак
вимоги позивача про визнання недійсним
п.3.3 договору та відшкодування
страховою компанією недоплаченої суми
страхового відшкодування є
обґрунтованими; завдана позивачу
майнова шкода, що не відшкодована
страховою компанією, підлягає
стягненню із ОСОБА_4 як особи, винної у
заподіянні шкоди; розмір моральної
шкоди визначений судом з урахуванням
вимог розумності та справедливості.

Проте, повністю погодитись з висновком
суду першої інстанції у частині
вирішення судом спору про стягнення зі
страхової компанії страхового
відшкодування в сумі 9383 грн. 11 коп.
неможливо, оскільки судом неповно
з'ясовано фактичні обставини справи, що
призвело до помилкового висновку й
неправильного застосування норм
матеріального права.

Зазначені порушення згідно п.п.1, 3, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України є підставою для зміни
у цій частині оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що 08 червня 2012 року
по вул.Калініна, 59 у м.Суми сталася ДТП
за участю належного ОСОБА_3 автомобіля
GEELY JL, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіля ГАЗ 330202, реєстраційний
номер НОМЕР_2, належного ОСОБА_4

Внаслідок вказаної ДТП належному
ОСОБА_3 автомобілю були завдані
механічні пошкодження, вартість
відновлювального ремонту становила 49383
грн. 11 коп.

Постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 04 липня 2012 року ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну
забезпеченим транспортним засобом -
автомобілем - ГАЗ 330202, реєстраційний
номер ВМ 6362 - була застрахована у ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» на підставі договору
обов'язкового страхування №1607426 від 21
грудня 2011 року з визначенням франшизи у
розмірі 500 грн.

11 червня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
страховика з письмовою заявою
повідомленням про настання страхового
випадку.

Відповідно до висновку суб'єкта
оціночної діяльності ПрАТ «Українська
пожежно страхова компанія» №2861 від 20
червня 2012 року, розмір матеріального
збитку, завданого власникові
автомобіля марки GEELY JL, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, в
результаті пошкодження при ДТП складає
49383 грн. 11 коп.

17 вересня 2012 року між ОСОБА_3 та ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» було укладено договір про
врегулювання страхового випадку.

У пункті 2.1 вказаного договору
сторонами погоджено суму страхового
відшкодування в розмірі 40000 грн., яка
була виплачена ОСОБА_3 згідно з
платіжним дорученням від 24 вересня 2012
року №843.

Відповідно до пункту 2.3 договору, після
підписання цього договору та сплати
суми страхового відшкодування,
вказаної в п.2.1 цього договору
потерпілий не може мати до страховика
за фактом настанням страхової події, що
сталася 08 червня 2012 року о 12 годині 50 хв.
в м.Суми по вул.Калініна, біля будинку 59
будь-яких матеріальних чи моральних
претензій.

Пунктом 2.4 передбачено, що сума
страхового відшкодування за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/1607426 від 20 грудня 2011 року,
що вказана в п.2.1 цього договору,
встановлена за домовленістю сторін, є
остаточною та такою, що не підлягає
оскарженню чи зміні.

Пунктом 3.3 передбачено, що після
набрання чинності цього договору
будь-які претензії потерпілого
(позивача) до страховика, які пов'язані
з настанням страхової події, що сталася
08 червня 2012 року у м.Суми по
вул.Калініна, 59, не можуть бути
предметом претензійного або судового
провадження.

Отже, за своїм змістом зазначені пункти
договору (2.1, 2.3, 2.4, 3.3) є
взаємопов'язаними, оскільки стосуються
узгодження суми страхового
відшкодування за фактом настання
страхової події, що сталася 08 червня 2012
року, без включення яких до тексту
договору його не було б підписано
взагалі.

Крім того, всі згадані пункти договору
містять умову про відмову ОСОБА_3 від
будь-яких претензій (матеріальних,
моральних) до страхової компанії, а
також звернення до суду з цього
приводу, що суперечить положенням ч.3
ст.3 ЦПК України і в силу положень ч.2
ст.215 ЦК України ці пункти договору є
недійсними.

А відтак доводи апеляційної скарги в
цій частині не ґрунтуються на законі.

В той же час, суд вирішуючи спір щодо
стягнення недовиплаченої страховою
компанією суми страхового
відшкодування в розмірі 9383 грн. 11 коп.
не врахував вимоги ст.ст.12, 28, 29 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» щодо зменшення такої виплати
на суму франшизи, яка за умовами
договору складає 500 грн., відтак
оскаржуване рішення суду першої
інстанції та ухвала Апеляційного суду
Сумської області від 01 серпня 2013 року у
цій частині підлягають зміні, зі
стягненням із страхової компанії на
користь ОСОБА_3 8883 грн. 11 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3,
4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 318, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія»
задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 25 червня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду Сумської
області від 01 серпня 2013 року у даній
справі у частині вирішення спору про
стягнення страхового відшкодування у
розмірі 9383 грн. 11 коп. змінити,
стягнувши з приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 8883 грн. 11 коп. страхового
відшкодування.

В іншій частині рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 25 червня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Сумської області від 01 серпня 2013 року
залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -