АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/1536/14 р.
Головуючий 1 інстанції Назаренко О.В.
Справа № 635/530/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 22 серпня 2013
року по справі за позовом Моторного
(Транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А
:

В січні 2013 року Моторне (Транспортне)
страхове бюро України звернулось до
суду із позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на те, що 19 вересня 2009 відбулася ДТП, за
участю автомобіля ВАЗ 21154, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3,
та автомобіля Деу Ланос, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2. під
керуванням ОСОБА_1

В результаті дорожньо- транспортної
пригоди було завдано шкоди автомобілю
ВАЗ 21154, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

23.11.2009 року Харківським районним судом
Харківської області була винесена
постанова про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
передбаченої статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення України у вигляді
штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача, як власника автомобіля
Деу Ланос, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, на момент ДТП не була
застрахована.

Згідно звіту № 150 від 16.10.2009 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля ВАЗ 21154, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, становить
37841 гривня 70 коп.

Моторним (транспортним) страховим бюро
було здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 25500 гривень, що
підтверджується наказом №3357 та
платіжним дорученням № 5011, що
містяться в матеріалах справи.

В зв'язку з цим просили стягнути з
відповідача суму завданої
матеріальної шкоди в розмірі 25500 грн., 200
грн. - витрати на послуги аварійних
комісарів, 1000 грн. - за надання правової
допомоги та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 257,00 грн..

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
22 серпня 2013 року позовні вимоги
Моторного (Транспортного) страхового
бюро України задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного
(Транспортного) страхового бюро
України 25500 грн. та судовий збір у
розмірі 257 грн.

В задоволенні іншої частини вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 13 січня 2013 року
заява ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення суду залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
позові позивачу посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, оскільки в
зв'язку із неналежним повідомленням
його про час та місце розгляду справи
він був позбавлений заявити
клопотання про застосування строків
позовної давності.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування. Якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. п. «а» п. 38.1. ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно- правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого трансі засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він керував транспортним
засобом сп'яніння під впливом алкоголю,
наркотичних, психотоксичних чи інших
одурманюючих речовин.

Згідно п. 38.2.1. страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати позов до власника, водія
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду,
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, крім осіб,
зазначених у пункті 13.1 статті Закону.

Як встановлено судом і не оспорюється
сторонами, 19 вересня 2009 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ 21154, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3,
та автомобіля Деу Ланос, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_1

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було завдано шкоди автомобілю
ВАЗ 21154, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Постановою Харківського районного
суду Харківської області від 23.11.2009
року ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності,
передбаченої статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення України у вигляді
стягнення штрафу у розмірі 340,00 гривень
в дохід держави.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача, як власника автомобіля
Деу Ланос, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, на момент ДТП не була
застрахована.

Згідно звіту № 150 від 16.10.2009 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля ВАЗ 21154, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, становить
37841 гривня 70 коп.

Моторним (транспортним) страховим бюро
було здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 25500 гривень, що
підтверджується наказом №3357 та
платіжним дорученням № 5011, що
містяться в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що Моторне
(Транспортне) страхове бюро України має
право регресної вимоги по
відшкодуванню шкоди, заподіяної
внаслідок настання даної ДТП.

Доводи апелянта стосовно того, що
підстав у позивача виплачувати
матеріальну шкоду потерпілому в ДТП не
було, колегією суддів не приймаються.

Так, відповідно до вимог п. 41.1. а) ст. 41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно- правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», МТСБУ за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося в такому
транспортному засобі.

Відповідач завдав шкоди саме
транспортним засобом, яким він керував,
цивільно-правова відповідальність
застрахована не була.

Враховуючи зазначене, після ДТП,
потерпіла ОСОБА_2 звернулася до
позивача із заявою про відшкодування
шкоди, заподіяної в ДТП, яка мала місце
19.09.2009 року і позивачем була виплачена
їй завдана шкода.

Не приймаються колегією суддів
посилання відповідача на пропущення
позивачем строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст..257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Із матеріалів справи вбачається, що
оплата Моторним (Транспортним)
страховим бюро України відшкодування
шкоди була здійснена 30.12.2009 року (а.с.25).

Із даним позовом позивач звернувся
25.12.2013 року, що вбачається із конверту
(а.с.27).

Відповідно до вимог ч.6 ст.70 ЦПК України,
строк не вважається пропущеним, якщо до
його закінчення заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Отже, вважати, що позивачем пропущений
строк позовної давності не можна.

Враховуючи вищенаведене ,колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення суми з відповідача на
користь позивача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Харківського районного
суду Харківської області від 22 серпня
2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -