АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2001/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Пономаренко І. П. Доповідач -
Демченко Е.Л. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.,

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» на рішення
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення моральної шкоди внаслідок
отримання професійного захворювання
на виробництві.

Посилаючись на те, що він тривалий час
працював в тяжких, небезпечних та
шкідливих умовах праці на ВСП шахті
«Західно-Донбаська» ВАТ
Павлоградвугілля, правонаступником
якого є відповідач - публічне
акціонерне товариство ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» (далі - ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля»), у зв'язку з чим
отримав професійні захворювання.
Висновком МСЕК від 10 лютого 2011 року
йому первинно сукупно встановлено 55%
стійкої втрати професійної
працездатності та визнано інвалідом
третьої групи безстроково. Просив суд
стягнути з відповідача на його користь
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 55.000 грн.

Рішенням Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
5.500 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» просить скасувати
рішення суду та постановити нове
рішення, яким відмовити позивачеві в
задоволенні позову, оскільки рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 тривалий час перебував у
трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля». У зв'язку з
небезпечними умовами праці, низьким
рівнем техніки безпеки, він отримав
хронічне професійне захворювання.

Згідно довідки МСЕК від 10 лютого
2011 року позивачу первинно сукупно
встановлено 55% втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності безстроково (а.с.8).

Відповідно до частин першої та
другої ст.153 КЗпП України на всіх
підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

За ст.2371 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Разом з тим, на час установлення
МСЕК позивачу втрати професійної
працездатності в зв'язку з ушкодженням
здоров'я, нормами Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" не було передбачено
право застрахованої особи на страхову
виплату за моральну шкоду.

З урахуванням наведеного, питання про
відшкодування працівнику моральної
шкоди в зв'язку з ушкодженням його
здоров'я, пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків, слід вирішувати на
загальних підставах, передбачених
нормами КЗпП України та Закону України
„Про охорону праці".

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не вирішив питання про наявність
факту заподіяння моральної шкоди, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
відповідно до ст.2371 КЗпП України
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди судом першої інстанції
обґрунтовано покладено на відповідача,
з вини якого позивачеві було заподіяно
моральну шкоду, пов'язану з виконанням
ним трудових обов'язків, який не
створив безпечних і нешкідливих умов
праці та не приймав заходів для
обмеження або зменшення впливу
шкідливих факторів на своїх
працівників.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано, відповідно до вимог ст.12
Закон України „Про охорону праці",
ст.2371 КЗпП України, стягнув з ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» на користь позивача
моральну шкоду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: