АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-538/2007
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/467/К/14
інстанції - Чумак Н.О.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року
м. Кривий
Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
листопада 2010 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного підприємства
«Сервер» в особі директора ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В
И Л А :

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 17
травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2
до Приватного підприємства «Сервер»
(далі - ПП «Сервер») в особі директора
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди задоволені, стягнуто на його
користь з ПП «Сервер» в особі директора
ОСОБА_3 23177 грн. 60 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 30,00грн. на
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. Стягнуто з ПП
«Сервер» в особі директора ОСОБА_3 на
користь держави судові витрати в
розмірі 232 грн. 76 коп.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2010
року за заявою ОСОБА_2 змінено спосіб і
порядок виконання вищезазначеного
рішення суду в частині стягнення з
ПП«Сервер» в особі ОСОБА_3 23207 грн. 60
коп. та стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 23307 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування ухвали суду та
постановлення нової про відмову в
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права. Вважає, що суд
неправомірно змінив боржника у
виконавчому провадженні з юридичної
особи на орган управління цієї особи,
тобто директора, не врахувавши, що така
зміна не передбачена нормами чинного
законодавства.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 травня 2007 року, 07
березня 2007 року між ОСОБА_2 та ПП
«Сервер» в особі директора ОСОБА_3 було
укладено договір підряду, згідно якого
підрядник зобов'язався виконати роботи
по будівництву котеджу за адресою: м.
Кривий Ріг, вул. Толстого, 47. Згідно
договору замовником було сплачено ПП
«Сервер» грошові кошти у розмірі 54075
грн. та 106600 грн. У зв'язку з тим, що
будівельні роботи було припинено, а
будівництво котеджу не закінчено,
ОСОБА_2 звернувся до суду про
повернення виплачених коштів у розмірі
23177 грн. 60 коп.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 17
травня 2007 року з ПП «Сервер» в особі
директора ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
стягнуто 23177 грн. 60 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 30,00
грн. на відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, та на користь держави
судові витрати в розмірі 232 грн. 76 коп.

На підставі вказаного рішення суду 21
серпня 2007 року Центрально-Міським
районним судом м. Кривого Рогу видано
виконавчий лист про стягнення з
боржника ПП «Сервер» на користь
стягувача ОСОБА_2 коштів в сумі 23207 грн.
60 коп.

Постановою державного виконавця
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції від 28
грудня 2008 року вищезазначений
виконавчий лист повернуто стягувачу на
підставі ст. ст. 40, 41-1, 76 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку з
відсутністю ПП «Сервер» за зазначеною
у виконавчому листі адресою.

У зв'язку з поверненням виконавчого
документа ОСОБА_2 звернувся до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення суду та просив
стягнути вказану суму не з ПП «Сервер»,
а з ОСОБА_3, оскільки саме йому були
передані кошти.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2010
року заява ОСОБА_2 задоволена.

Задовольняючи заяву та стягуючи з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23307 грн. 60
коп. суд виходив із того, що оскільки ПП
«Сервер» в особі директора ОСОБА_3
зобов'язане за рішенням суду
відшкодувати ОСОБА_2 вказану суму
коштів, а при виконанні рішення суду не
виявилось боржника за вказаною
адресою, то спосіб і порядок рішення
суду підлягає зміні шляхом стягнення
коштів з ОСОБА_3

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606- XIV від 21
квітня 1999 року із змінами (далі - Закон)
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках (ч. 1 ст. 19
Закону).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

У разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. У разі якщо
сторона виконавчого провадження
змінила найменування (для юридичної
особи) або прізвище, власне ім'я чи по
батькові (для фізичної особи),
державний виконавець за наявності
підтверджуючих документів своєю
постановою, яка затверджується
начальником відділу, змінює назву
сторони виконавчого провадження (ч. 5
ст. 8 Закону).

Частиною 1 ст. 36 Закону передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Зміна способу і порядку виконання
судового рішення - це зміна одного виду
виконання іншим або визначення
чіткого логічного порядку вчинення
дій, спрямованих на виконання припису
рішення суду.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України зміна
способу і порядку рішення суду
допускається у виняткових випадках.

Заходами примусового виконання рішень
відповідно до ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб
або належать боржникові від інших осіб;
2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; 3) вилучення в
боржника і передача стягувачу
певних предметів, зазначених у рішенні;
4) інші заходи, передбачені рішенням.

До заходів примусового виконання
відносяться заходи, зазначені в главах
4-8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Оскільки державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного у виконавчому
документі, у спосіб і порядок,
визначені цим документом, він
зобов'язаний застосувати тільки такі
заходи примусового виконання, які
визначені зазначеним Законом або в
рішенні суду.

Суд першої інстанції, не врахувавши
вимог зазначених правових норм,
постановлюючи ухвалу про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23307 грн. 60 коп.
не змінив спосіб і порядок виконання
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2007
року, а фактично змінив
сторону-боржника з ПП «Сервер» на
фізичну особу ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду скасуванню,
з постановленням, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 312 ЦПК України, нової ухвали про
відмову ОСОБА_2 у задоволенні його
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 17
травня 2007 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 313, 315
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2010
року скасувати та постановити нову
ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну
способу і порядку виконання рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 травня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «Сервер» в
особі директора ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: