Справа № 212/4390/2012 Провадження №
22-ц/772/6/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Іщук Т.П.Категорія:
27Доповідач: Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Медвецького С.К., Чуприни В.О.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 31 травня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
(надалі - Банк) звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_2, мотивуючи позовні
вимоги тим, що останній відповідно до
договору поруки № 093 від 08.08.2007 року є
поручителем за виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором №
08/07-093 від 08.08.2007 року, на підставі якого
ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 120 000
доларів США. Відповідно до рішення
Господарського суду Вінницької
області від 28.09.2010 року з позичальника
ФОП ОСОБА_3 на користь позивача
стягнуто 946 908 грн. заборгованості за
кредитом, 2504,01 - заборгованість за
відсотками, 90534,97 грн. - заборгованості
по простроченим відсоткам, 441,95 грн. -
заборгованості по комісії, 17 372,29 грн. -
заборгованості по простроченій
комісії, 5989,66 - заборгованості по пені.
Вирішено питання про судові витрати.
Оскільки зазначене рішення суду не
виконано, позивач просив суд (з
урахуванням збільшених позовних вимог)
стягнути з ОСОБА_2, як поручителя за
кредитним договором, суму
заборгованості в розмірі 1 480 384,43 грн.,
яка складається з 956 472 грн. -
заборгованість за кредитом, 348 187,69 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 157 910,50 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 17 814,24 грн. - винагорода за
кредитне обслуговування.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 31.05.2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ 08/07-093 від 08.08.2007 року у розмірі 1 480 384,43
грн., з яких 120 000 доларів США, що
еквівалентно 956 472 грн. - заборгованість
за кредитом, 43 684 доларів США, що
еквівалентно 348 187, 69 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 19 811,62 доларів
США, що еквівалентно 157 910, 50 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 17 814,24 грн. -
винагорода за кредитне обслуговування,
а також вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовити в повному
обсязі.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено,
що під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги Банку,
суд першої інстанції виходив з того, що
стягненню з відповідача підлягала сума
заборгованості згідно розрахунку
позивача, зважаючи, що даний розрахунок
проведено відповідно до умов договору.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом установлено, що 08.08.2007 року між
Банком та ФОП ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
Банк надав останній кредит у сумі 120 000
доларів США зі строком погашення до
05.08.2010 року на умовах, визначених
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 08.08.2007 року, між
Банком та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки, за яким поручитель зобов'язався
відповідати перед кредитором в разі
порушення боржником взятих на себе
зобов'язань.

Відповідно до рішення Господарського
суду Вінницької області від 28.09.2010 року
стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь Банку
заборгованість 946 908 грн.
заборгованості за кредитом, 2504,01 -
заборгованість за відсотками, 90534,97 грн.
- заборгованості по простроченим
відсоткам, 441,95 грн. - заборгованості по
комісії, 17 372,29 грн. - заборгованості по
простроченій комісії, 5989,66 -
заборгованості по пені. Вирішено
питання про судові витрати.

До початку розгляду справи в
апеляційному суді, ОСОБА_2 подав
клопотання про призначення
судово-економічної експертизи,
посилаючись на те, що існують суттєві
розбіжності між сумою боргу,
розрахунок по якому проведений
позивачем, та сумою боргу, розрахунок
по якому проведений відповідачем.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 27 вересня 2013 року
клопотання ОСОБА_2 задоволено, по
справі призначено судово-економічну
експертизу, а провадження у справі
зупинено на час її проведення.

На виконання вищезазначеної ухвали
суду, від судового експерта ТОВ
«Подільський центр судових експертиз»
надійшло повідомлення про
неможливість надання висновку, так як
ОСОБА_2 не надав доказів на
підтвердження своїх доводів, будучи
попередженим про наслідки, передбачені
ст. 146 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи,
позичальник належним чином не
виконувала свої зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, що
підтверджується відповідним
розрахунком заборгованості за
договором, за яким 120 000 доларів США, що
еквівалентно 956 472 грн. - заборгованість
за кредитом, 43 684 доларів США, що
еквівалентно 348 187, 69 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 19 811,62 доларів
США, що еквівалентно 157 910, 50 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 17 814,24 грн. -
винагорода за кредитне обслуговування.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконано в повному обсязі. Виконання
солідарного обов'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Викладене свідчить, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що позичальником були істотно
порушені зобов'язання за кредитним
договором, а тому, виходячи з обов'язку
поричителя, вірно стягнув з нього на
користь позивача заборгованість за цим
договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. Тому,
ухвалене у справі судове рішення є
законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 травня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:
В.І.Чорний

С.К.Медвецький

В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: