АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Сальникова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
на ухвалу Голосіївського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року в
справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
на дії Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник ПАТ «Омега Банк» звернувся до
Голосіївського районного суду м. Києва
зі скаргою на дії відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві з приводу
арешту коштів боржника, який
накладений 22.01.2014 року в рамках
виконавчого провадження №37351067 з
примусового виконання виконавчого
листа №2601/18564/12.

В обґрунтування скарги вказували на не
відповідність виконавчого листа
вимогам закону України «Про виконавче
провадження» та обов'язок державного
виконавця відмовити у прийнятті
виконавчого листа, просили
задовольнити скаргу у повному обсязі,
визнати дії неправомірними скасувати
арешт на кошти боржника.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 15.10.2014 року в задоволені
скарги Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» на дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
представник ПАТ «Омега Банк» подав
апеляційну скаргу в якій просив її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою скаргу задовольнити в повному
обсязі.

В скарзі посилався на те, що суд першої
інстанції не повно та не об'єктивно
оцінив докази, що мають значення для
справи, не належно встановив фактичні
обставини справи, порушив ст. ст. 179, 212
ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника банку, який
доводи скарги підтримав, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом, який визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
«Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що на
примусовому виконанні у державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
перебуває виконавчий лист №2601/18564/12
виданий 02.04.2013 р. Голосіївським
районним судом м. Києва про стягнення з
ПАТ «Сведбанк» на користь ОСОБА_2
грошових коштів, що внесені за
договором банківського вкладу
№103737840Ж/2 від 03.02.2009р. у сумі 835 684,69 дол.
США, а також 3 % річних у сумі 55 223,87 дол.
США та виконавчий лист №2601/18560/2012
виданий 27.12.2013 р. Голосіївським
районним судом м. Києва про стягнення з
ПАТ «Сведбанк» на користь ОСОБА_1
грошових коштів, що внесені за
договором банківського вкладу
№103763840Ж/2 від 05.02.2009р. у сумі 1 026 523,96 дол.
США, а також 3 % річних у сумі 80 321,98 дол.
США.

Державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м.
Києві на підставі заяв про відкриття
виконавчого провадження та оригіналів
виконавчих листів №2601/18564/12 виданого
02.04.2013 р. та №2601/18560/2012 виданого 27.12.2013 р.
Голосіївським районним судом м. Києва,
винесені постанови про відкриття
виконавчого провадження №41657006 та
№41443416. (а.с. 43,53)

Так, відповідно до статуту ПАТ «Омега
Банк» від 29.04.2013р., ПАТ «Сведбанк»
змінено назву на ПАТ «Омега Банк», без
зміни коду ЄДРПОУ. Тому на підставі
статуту ПАТ «Омега Банк» та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
30.12.2013р. №320260 державним виконавцем
винесено постанову про зміну назви
боржника від 14.01.2014 р.

22.01.2014 року державний виконавець ВПВР
УДВС ГУЮ у м. Києві Нечай Г.П. виніс
постанову про арешт коштів боржника
зазначивши номер виконавчого
провадження як №37351067, у межах суми 15 965
378,99 грн.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21.03.2014 року, виконання рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 25.12.2012 року та рішення Апеляційного
суду м. Києва від 13.03.2013 року зупинено до
закінчення касаційного провадження в
справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13.05.2013 року,
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 25.12.2012 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 13.03.2013
року залишені без змін.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
жодних належних та допустимих доказів
в підтвердження неправомірності
накладення державним виконавцем 22.01.2014
року арешту на кошти боржника суду не
було надано, а огляд матеріалів
зведеного виконавчого провадження не
підтвердив доводів скарги, тобто
скарга є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає встановленим
обставинам та вимогам закону виходячи
з наступного.

Частина 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає, що
Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 23 ЗУ «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Так, відмовляючи в задоволенні скарги,
суд вірно виходив з того, що підстави
для скасування постанови державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у м. Києві
НечайГ.П. від 22.01.2014 року про арешт
коштів боржника відсутні.

Апеляційним судом встановлено, що
постанова державного виконавця від
22.01.2014 року про арешт коштів боржника
була винесена у зв'язку з виконанням
рішень суду за зведеним виконавчим
провадженнями, що відповідає вимогам
ЗУ «Про виконавче провадження».

Зі змісту скарги, вбачається, що
скаржник фактично не погоджується з
постановою про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом та
вказує про недоліки виявлені при
оформлені виконавчого листа, про те,
просить скасувати постанову про арешт
коштів боржника, що не може бути
підставою для скасування останньої,
оскільки скаржник не позбавлений права
оскаржити постанову про відкриття
виконавчого провадження чи звернутись
до суду з заявою про виправлення
помилки у виконавчому листі в порядку
ст. 369, 383 ЦПК України.

Посилання в скарзі на те, що був
накладений арешт за виконавчим
документом, строк пред`явлення до
виконання якого минув є безпідставні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не повно та не об'єктивно оцінив
докази, що мають значення для справи, не
належно встановив фактичні обставини
справи, порушив норми ст. ст. 179, 212 ЦПК
України не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні і відповідно не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваної ухвали.

Інші доводи на правильність
постановленої ухвали не впливають та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами..

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: