Справа № 640/7793/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова
у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі - Гогрічевій К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ
«Укрсоцбанк» про захист прав споживача
банківських послуг, визнання недійсною
умови договору, яка порушує права
споживача і не відповідає умовам
закону, визнання дій банку незаконними
та визнання припиненим договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ПАТ «Укрсоцбанк» та просили суд
визнати пункт 6.2 Договору споживчого
кредиту №840/1-27/16/3/7-181 на купівлю
автотранспортних засобів, укладеного
11.07.2007р. між АКБ СР «Укрсоцбанк»
(правона ступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 не дійсним;
визнати п. 6.2 Договору про надання
відновлюваної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182, укладеного 11.07.2007р. між АКБ
СР «Укрсоцбанк» (правонаступником
якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2
недійсним; визнати п.6.2 Договору
застави №840/5-27/16/10/7-350, укладеного
11.07.2007р. між АКБ СР «Укрсоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 та посвідченим
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3
11.07.2007р. за реєстр. №5400 не дійсним;
визнати дії ПАТ «Укрсоцбанк» про зміну
в односто ронньому порядку з 21.10.2008 р.
умов Договору споживчого кредиту на
купівлю автотранс портних засобів
№840/1-27/16/3/7-181, укладеного 11.07.2007р. та по
Договору про надання відновлюваної
кредитної лінії №840/1-27/16/3/7-182,
укладеного 11.07.2007р. між АКБ СР
«Укрсоцбанк» (правонаступником якого є
ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 в частині
збільшення процентної ставки за
користування кредитними коштами - не
законними та противоправними;
зобов'язати ПАТ "Укрсоцбанк" відновити
кредитування ОСОБА_2 зі сплатою
процентів за користування кредитними
коштами за Договором кредиту на
купівлю автотранспортних засобів
№840/1-27/16/3/7-181 та за До говором про
надання відновлюваної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182, укладеними 11.07.2007р. між АКБ
СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 в розмірі, від
повідно до редакції договорів, що діяли
на час їх укладення -11.07.2007р. та
здійснити відпо відний перерахунок
сплачених ОСОБА_2 сум на погашення
кредитів в період, починаючи з 21.10.2008р.
по 10.09.2009р., виходячи із розрахунку
цього розміру процентів; визнати
Договір поруки № 840/5- 27/16/10/7-351,
укладений 11.07.2007р. АКБ СР «Укрсоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 припиненим;
стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь
позивачів судовий збір.

Свої позовні вимоги вони обгрунтували
тим, що 11.07.2007р. між ОСОБА_2 та АКБ
«Укрсоцбанк»( в особі Міжрайонного
відділення Харківської обласної філії
АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником
яко го є ПАТ «Укрсоцбанк», були
укладені одночасно Договір кредиту на
купівлю автотранспорт них засобів
№840/1-27/16/3/7-181 від 11.07.2007р. із змінами і
доповненнями, внесеними Дого вором №1
від 15.07.2009 р. та Договір про надання
відновлюваної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182 від 11.07.2007р. із змінами і
доповненнями, внесеними Договором № 2
від 15.07.2009р. Згідно умов Кредитного
договору №840/1-27/16/3/7-181 від 11.07.2007p., який є
«Основ ним договором», Банк
зобов'язався надати їй кредит в сумі 36
757,00 швейцарських франків строком до
10.07.2014 p. зі сплатою 5,7% відсотків річних
та порядком погашення основної
заборгованості згідно п. 1.1.1. Договору.
Кредит надавався: частина Кредиту в
розмірі 36 757,00 швейцарських франків для
опла ти придбаного автомобіля марки
КІА MAGENTIS, рік випуску 2007, держ.№ НОМЕР_1
та частина Кредиту в розмірі 545,24
швейцарських франків на поточні
потреби. Згідно умов Договору про
надання відновлюваної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182 від 11.07.2007р., який є
«Додатковим договором»: Банк
зобов'язався надати їй кредит зі спла
тою 16,5%, в межах максимального ліміту
заборгованості Позичальника за
Кредитом в сумі 11500,00 для здійснення
страхових платежів з кінцевим строком
погашення 10.04.2014 р. В якості
забезпечення виконання нею зобов'язань
стосовно погашення Кредиту та ін ших
обов'язкових платежів за вказаними
Кредитними договорами між ОСОБА_2 і
Банком було укладено договір застави №
840/5-27/16/10/7-350 від 11.07.2007р., посвідчений
11.07.2007р. приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_3 за реєстр.№5400, разом із змінами,
внесеними Договором № 2 від 15.07.2009р.
посвідченим тим самим приватним
нотаріусом за реєстровим №3730 (далі по
тексту Договір застави), згідно умов
якого в забезпечення кредиту було
передано вказаний транспортний засіб,
належний ОСОБА_2, що придбався за дані
кредитні кошти. Між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Банком був ук ладений договір поруки №
840/5- 27/16/10/7-351 від 11.07.2007р., посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 11.07.2007
р. за реєстр.№5398 разом із змінами
внесеними Договором № 2 від 15.07.2009р.
посвідчений тим ж нотаріусом за
реєстр.№ 3731 (далі по тексту Договір
поруки). Згідно умов Договору поруки
ОСОБА_1 зобов'язався солідарно і в
повному обсязі від повідати за
виконання нею умов стосовно сплати
суми Кредиту та інших обов'язкових пла
тежів, передбачених Кредитними
договорами. Відповідно до п.22, 23 ст.1
Закону України «Про захист прав
споживачів» споживачем є фі зична
особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника, а споживчим кредитом є
кошти, що надаються кредитодавцем
(банком або ін шою фінансовою
установою) споживачеві на придбання
продукції. ОСОБА_2 є споживачем послуг
банку. Зазначений вище договір кредиту
є договором приєднання, визначення
якого міститься у ст. 634 ЦK України. Цей
договір кредиту, умови якого були
встановлені банком у стан дартних
типових формах, позивач підписав
шляхом приєднання до запропонованої
банком типової форми договору в цілому,
у зв'язку з чим не міг запропонувати
свої умови договору, включаючи і умови
розгляду спорів у суді загальної
юрисдикції. Пункт 6.2 у вказаних
Кредитних договорах та договорі
застави містить третейське
застереження, а саме: «у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись cт.5
Закону України „Про третейські суди",
домовляються про те, що спір
розглядається одноосо бово
третейським суддею Ярошовцем В.М.
Постійно діючогоТретейського суду при
Асоціації українських банків, що
знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул.
М. Раскової, 15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у
порядку черговості, вказаному у
данному пункті. У разі, якщо спір не
може бути розглянутий визначеними у
данному пункті суддями, судя
призначається Головою Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у
відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків».
Позивачі вважають, що вказаний пункт
Договорів 6.2 щодо підвідомчості спорів
тре тейському суду споживчого кредиту
таким, що обмежує їх права, згідно cт. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів», є відмовою від наданих їм
прав та гарантій на визначений ним
порядок судового захисту прав
споживача банків ських послуг, а також
від конституційних прав, визначених
cт.42 КУ, якою визначено, що Держава
захищає права споживачів, здійснює
контроль за якістю і безпечністю
продукції та усіх видів послуг і робіт,
сприяє діяльності громадських
організацій споживачів та ставить його
у нерівні умови по зрівнянню з банком і
є нікчемним в силу закону - ч.2 cт. 215, ч.2
cт.236 ЦК України. Вказівка закону на
нікчемність договору є імперативною -
ч.2 cт. 215 ЦK України - і такий договір (чи
його істотна умова) є недійсним з
моменту його укладення - cт. 204, ч. 1 cт. 236
ЦK України незалежно від того, чи
виконали сторони його умови виходячи з
наступного. Діюче законодавство не
передбачає права осіб укладати
третейську угоду про передачу на
вирішення третейському суду
невизначеної або необмеженої
кількості спорів, які можуть виникнути
між сторонами договору у майбутньому. В
порушення вимог cт.2 ЗУ «Про тре тейські
суди» у «Третейській угоді» яка
міститься у п. 6.2. спірного Договору не
зазначено предмет спору, в чому він
полягає, не конкретизовано, які права
Банку або ОСОБА_2 порушуються як
позивачем. За нормами ЗУ «Про
третейські суди», так і за загальними
нормами цивільного законодавства
передбачено, що відповідачами є саме ті
особи, які порушили права позивача,
предметом третейського розгляду є спір
між сторонами. Такі домовленості
звужують право осіб на судовий захист
тільки в третейському суді, що
суперечить вимогам ст.55 Конституції
України та cт.З ЦПК України. У cт.2 Закону
«Про третейські суди» визначений
термін «третейська угода», як угода
сторін про передачу спору на вирішення
третейським судом, тому спір вже існує,
а також щодо суті спору -він вже
конкретно визначений, і за спільною зго
дою сторін договору включається в
третейську угоду. Таким чином, при
укладанні Кредитного договору
№840/1-27/16/3/7-182 від 11.07.2007р. та Договору про
надання відновлюваної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182 від 11.07.2007р. були порушені
права та законні інтереси позивача з
приводу відсутності права укласти до
говір зі зміною підсудності розгляду
спорів при вирішенні можливих спірних
питань виконання договору кредиту.
Пункт 6.2. спірного Договору виключає
права Позивачів на судовий захист їх
прав як спо живачів банківських послуг
шляхом пред'явлення зустрічного позову
до Банку у порядку та з забезпеченням
певних прав, гарантій наданих cт. 42
Конституції України. ЗУ «Про захист
прав споживачів» . В разі пред'явлення
зустрічного позову у даному спорі в
третейському суді Позивачами на захист
їх прав як споживачів банківських пос
луг з приводу виконання спірних
Договорів така справа не може бути
підвідомча останньому. В силу положень
Пунктів 1, 4 та 6 ч.І cт. 4 ЗУ «Про захист
прав споживачів», якою визначено що
споживачі мають право на звернення до
суду та інших уповноважених органів
державної влади за захистом порушених
прав. Зазначені правові приписи дають
підстави вважати, що судом у розумінні
статей 4,5 та 22 Закону України "Про
захист прав споживачів" є суд загальної
юрисдикції. Та в силу положень пунктів 7
та 14 ч.І cт. 6 ЗУ «Про третейські суди»
такі справи не можуть розглядатись
третейським судом так як їх розгляд
покладено відпо відно на суди
загальної юрисдикції і є їх
прерогативою. Тому положення п.6.2.
вказаного спірного Кредитного
Договору дає підстави для звернення до
третейського суду з вказаним позовом
ПАТ «Укрсоцбанк». але як вбачається з
наведеного тим самим відбувається
обмеження прав віддповідачів, як
споживачів банківських послуг в
порядку, визначеному саме ЗУ «Про
захист прав споживачів пред'явлення
зустрічного позову до Банку.
Пред'явлення зазначеного зустрічного
позову Позивачами можливо тільки у
порядку, ви значеному Регламентом
третейського суду, з виключенням
порядку, передбаченим ЗУ «Про захист
прав споживачів» та наданими певними
правами, гарантіями, які стосуються та
за безпечують судовий захист саме прав
споживачів.

У судовому засіданні представник
позивачів від позивних вимог , що
містяться у п.4-6 позову, а саме щодо
визнання дій позивача про зміну в
односторонньому порядку умов
Договору споживчого
кредиту№840/1-27/16/3/7-181, Договору про
надання відновлювальної кредитної
лінії №840/1-27/16/3/7-182, укладеного 11.07.2007р.
незаконними; про відновлення
кредитування відповідно до редакції
що діяла на час укладання договорів
11.07.2007 р. та про перерахування
сплачених сум, про визнання Договору
поруки припиненим № 840/5- 27/16/10/7-351 після
представлення позивачем оригіналів
договорів про внесення змін та
доповнень до договору відновлювальної
кредитної лінії від 10.07.2008 р. та та
Договору про внесення змін та
доповнень до договору поруки 10.07.2008 р. ,
відмовився, вимоги про визнання
недійсними п.6.2 відповідних Договорів
щодо третейського застереження
підтримав.

Відповідач -представник ПАТ
«Укрсоцбанк» у судовому засіданні
позов не визнав ,дав пояснення про те,
що третейське застереження, яке
міститься у п.6.2 Договору споживчого
кредиту, договору про надання
відновлювальної кредитної лінії,
договору поруки укладенного ОСОБА_2 з
ПАТ «Укрсоцбанк» в ніякому разі не
порушує та не звужує прав позивачів .
Позивачем за рішенням третейського
суду стягнута заборгованість
відповідачів за кредитним договором
ёяке набрало законної сили.

Суд, вислухавши пояснення сторін
по справі, вчинивши дослідження
матеріалів справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно Договору кредиту
№840/1-27/16/3/7-181 від 11.07.2007р. та договору №1
про внесення змін до цього Договору
кредиту від 15.07.2009 р. ОСОБА_2 отримала
від АКБ СР «Укрсоцбанк» кредит у
розмірі 36757,00грн. зі сплатою 5,7%
процентів річних. Кредит надавався:
частково в розмірі 36 757,00 швейцарських
франків для опла ти придбаного
автомобіля марки КІА MAGENTIS, рік випуску
2007, держ.№ НОМЕР_1 та частково в розмірі
545,24 швейцарських франків на поточні
потреби. (а.с.33-39, 40-41).

Згідно договору відновлювальної
кредитної лінії №840/1-27/16/3/7-182 від
11.07.2007р., який є «Додатковим договором»:
АКБ СР «Укрсоцбанк» зобов'язався
надати ОСОБА_2 кредит зі спла тою 16,5%, в
межах максимального ліміту
заборгованості Позичальника за
Кредитом в сумі 11500,00 грн. для
здійснення страхових платежів з
кінцевим строком погашення 10.04.2014 р.
(а.с.42-47).

В якості забезпечення виконання
ОСОБА_2 зобов'язань щодо Кредиту та ін
ших обов'язкових платежів за
Кредитними договорами між ОСОБА_2 і АКБ
СР «Укрсоцбанк» було укладено договір
застави №840/5-27/16/10/07-350., посвідчений
11.07.2007р. приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_3 за реєстр.№5400, разом із змінами,
внесеними Договором № 2 від 15.07.2009р.
посвідченим тим самим приватним
нотаріусом за реєстровим №3730, згідно
умов якого в забезпечення кредиту було
передано автомобіль марки КІА MAGENTIS, рік
випуску 2007, держ.№ НОМЕР_1. Наявність
такого договору сторони не
заперечують.

Між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Банком був ук
ладений договір поруки № 840/5- 27/16/10/7-351
від 11.07.2007р., посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 11.07.2007 р. за
реєстр.№5398 разом із змінами внесеними
Договором № 2 від 15.07.2009р. посвідчений
тим ж нотаріусом за реєстр.№ 3731, згідно
умов якого ОСОБА_1 зобов'язався
солідарно і в повному обсязі від
повідати за виконання ОСОБА_2 умов
стосовно сплати суми Кредиту та інших
обов'язкових пла тежів, передбачених
Кредитними договорами (а.с.51-55).

Позивачі не спростовують і
заперечують умови щодо зміни
кредитної ставки за Договором кредиту,
Договору відновлювальної кредитної
лінії , договору поруки. Предметом
спору є третейське застереження, яке
міститься у відповідних Договорах.

Відповідно до п 6.2 Кредитного Договору
№840/1-27/16/3/7-181 від 11.07.2007р., п.6.2 договору
відновлювальної кредитної лінії
№840/1-27/16/3/7-182 від 11.07.2007р., та п.6.2
договору застави №840/5-27/16/10/07-350.,
посвідчений 11.07.2007р. редакція яких
містить ідентичний текст , що не
заперечують сторони, за яким «у
випадку неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, сторони, керуючись
cт.5 Закону України „Про третейські
суди", домовляються про те, що спір
розглядається одноосо бово
третейським суддею Ярошовцем В.М.
Постійно діючогоТретейського суду при
Асоціації українських банків, що
знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул.
М. Раскової, 15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у
порядку черговості, вказаному у
данному пункті. У разі, якщо спір не
може бути розглянутий визначеними у
данному пункті суддями, судя
призначається Головою Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у
відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків».

Відповідно до ст..17 ЦПК України сторони
мають право передати спір на розгляд
третейського суду, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно ч..2 cт. 6 ЦК України сторони
мають право врегулювати у договорі ,
який передбачений актами цивільного
законодавства , свої відносини , які не
врегульовані цими актами..

Позивачі не спростовують даних щодо
добровільності укладення договорів ,
що містять третейське застереження.
Їх доводи щодо звуження їх прав на
судовий захист цивільних прав в
наслідок включення до договорів
Кредиту, надання відновлювальної
кредитної лінії та договору застави
третейського застереження є
безпідставним .

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «
Про третейські суди » третейські суди
в порядку передбаченому цим Законом
можуть розглядати будь- які спори , що
виникають з цивільних та
господарських правовідносин за
винятком інших справ, які , відповідно
до закону відлягають вирішенню
виключно судами загальної юрисдикції
або Конституційним Судом України..

Посилання позивачів про
невідповідність третейського
застереження в договорах, які було
укладено з відповідачем , п.14 ст..6
Закону України «Про третейські суди »
щодо виключення з компетенції
третейських судів спорів з прав
захисту прав споживачів , в тому числі з
надання банківських послуг, є
безпідставним бо відповідне обмеження
внесено зміною до Закону 3.02.2011 року,
тобто після укладення спірних
Договорів .

Відповідно до норм ЦПК України
визначено порядок оскарження рішень
третейського суду до суду загальної
юрисдикції . З пояснень представника
позивачів встановлено, що при
оскаржені рішення третейського суду
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №840/1-27/16/3/7-181 від
11.07.2007р. позивачі у цій справі (ОСОБА_1
,ОСОБА_2 ) скористалися відповідним
правом оскарження рішення
третейського суду до апеляційної та
касаційної інстанції загальних
судів.

За таких обставин вимоги позивачів
щодо визнання не дійними спірних
Договорів в частині третейського
застереження є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11,17, 60, 208-218 ЦПК
України, ст.ст.215, ст.ст.2,6, Закону
України «Про третейські суди», суд ,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції в 10-ти денний строк з
дня отримання можливості
ознайомлення з повним текстом рішення.
Особи які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення..

СУДДЯ