АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Обслуговуючого кооперативу «Северинівка», Обслуговуючого кооперативу «Северинівка-Сервіс» про зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є членом Обслуговуючого кооперативу (далі - ОК) «Северинівка», і йому на праві власності належить садовий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Між ПАТ «Київобленерго» і ОК «Северинівка» 01.10.2010 укладено договір на постачання електроенергії для забезпечення потреб електроустановок кооперативу. 13.09.2013 такий договір укладено між ПАТ «Київобленерго» і ОК «Северинівка-Сервіс». Будь-яких договорів з ОК «Северинівка» ПАТ «Київобленерго» більше не укладало.

20.08.2013 на підставі договору оренди №4 ОСОБА_5 як власник лінії електропередач та трансформаторної підстанції передав у строкове платне користування ОК «Северинівка-Сервіс» ПЛ-10 кВ Л-33 «Заводська» та КТП №641 - 250 кВа.

Також установлено, що 11.11.2013 ОСОБА_2 виявив, що його садовий будинок відключено від електропостачання.

Виходячи з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 не грунтуються на вимогах закону і не доведені, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Інші особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не надіслали, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок неправомірного відключення його будинку від електропостачання.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 11.11.2013 двоє невідомих йому електриків з посиланням на вказівку ОСОБА_5 вимкнули електропостачання до його садового будинку, чим спричинили йому матеріальну і моральну шкоду. Під матеріальною шкодою вважає витрати на придбання пального, пов'язані з обігрівом будинку бензиновим генератором, а також вартість пошкодженого майна, а під моральною - моральні страждання, пов'язані з указаними фактами, та їх тривалістю.

При цьому позивач та його представник вважають, що оскільки відповідно до Статуту ОК «Северинівка», членом якого є ОСОБА_2, саме кооператив забезпечує обслуговування системи електропостачання, то просили задовольнити позовні вимоги про зобов'язання поновити постачання електроенергії в будинок позивача ОК «Северинівка». Вважаючи, що відключення від електропостачання будинку позивача відбулося за вказівкою ОСОБА_5, просили стягнути матеріальну і моральну шкоду солідарно з ОСОБА_5 та ОК «Северинівка». Позовних вимог до ОК «Северинівка-Сервіс» не пред'явлено (ас1-5,89,183-184).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно встановив спірні правовідносини та правильно виходив з того, що позовні вимоги не обґрунтовані і не доведені.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику», п.3, 12.1. Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правил) споживання електроенергії відбувається на підставі договору з енергопостачальником.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 є власником садового будинку за вказаною адресою та членом ОК «Северинівка», на території та на обслуговуванні якого цей будинок знаходиться; що ОСОБА_5 є власником лінії електропередач та трансформаторної підстанції, які передав у строкове платне користування ОК «Северинівка-Сервіс», який уклав договір про постачання електроенергії з ПАТ «Київобленерго»; що ОК «Северинівка» договорів на постачання електроенергії з ПАТ «Київобленерго» не укладало, а позивач не має будь-яких правовідносин з ОК «Северинівка-Сервіс» чи ПАТ «Київобленерго».

За таких обставин відсутні правові підстави вважати, що відповідачі - ОСОБА_5 чи ОК «Северинівка» - порушили права споживача електроенергії ОСОБА_2 шляхом відключення електропостачання його садового будинку, адже договорів на постачання електроенергії з жодним із відповідачів позивач не укладав.

Посилання ОСОБА_2 та його представника на Статут ОК «Северинівка» за таких обставин правового значення не має, адже факт існування договірних відносин про постачання електроенергії між ОК «Северинівка» і ПАТ «Київобленерго» чи між позивачем і ПАТ «Київобленерго» не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні ні суду першої, ні апеляційної інстанції. Крім того, відповідно до п.3.8 Статуту ОК «Северинівка» кооператив на засадах самостійності здійснює комплексне обслуговування наземних та підземних ліній електропередач та системи електропостачання (ас220-221).

За таких обставин сам по собі факт відключення будинку позивача від електропостачання не має правового значення для вирішення спору про зобов'язання відповідачів учинити дії та стягнення з них солідарно матеріальної та моральної шкоди , у зв'язку з чим і не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги та клопотання позивача і його представника про допит свідків на підтвердження цього факту.

За загальним правилом відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії такої особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до положень ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Системний аналіз норм, що регламентують правила відшкодування шкоди, дають підстави стверджувати, що обов'язок доказування у спірних правовідносинах належить позивачеві, який має довести факт наявності шкоди та її розмір, а також факт спричинення шкоди неправомірними діями відповідача.

Підставами позовних вимог є обставини, на які особа посилається в обгрунтування своїх вимог.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог і заперечень, за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, відсутності договірних стосунків позивача з відповідачами на постачання електроенергії, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову, - колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №755/31989/13 Головуючий у 1 інстанції Гончарук В.П.

Апеляційне провадження №22-ц/796/15167/2014 Доповідач Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

25 грудня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Обслуговуючого кооперативу «Северинівка», Обслуговуючого кооперативу «Северинівка-Сервіс» про зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна