АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1021/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня
2013 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, посилаючись на ті обставини, що у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
перебуває з 27 січня 1973 року. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. За період
спільного проживання сторони не
знаходили взаєморозуміння у вирішенні
різного роду побутових питань, дружина
не сприймала думку позивача,
відносилась до нього зневажливо,
негативно, постійно його ображала, в
зв'язку з чим між ними виникло взаємне
відчуження, втрачено почуття поваги.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня
2013 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності будь-яких поважних причин,
які б могли бути взяті до уваги для
розірвання шлюбу. Крім того, судом не
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

З такими висновками колегія суддів
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на нормах закону та
підтверджуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
27 січня 1973 року. Зазначені обставини
підтверджуються копією свідоцтва про
шлюб (а.с.4).

Відповідачці згідно довідки МСЕК з 08
серпня 2005 року встановлено 3-ю групу
інвалідності безстроково (а.с.8) та
відповідно довідки Комунального
закладу охорони здоров'я
Дніпродзержинської міської ради
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги» від 28 серпня 2013 року № 796,
ОСОБА_2 у теперішній час за станом
здоров'я потребує сторонньої допомоги,
самостійно себе не обслуговує (а.с.9).

Відповідно до положень ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 60
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Будь-яких доказів на підтвердження
своїх вимог, позивач суду не надав.

Доводи апеляційної скарги, що позивач
більше півтора десятка років не
проживав з відповідачкою колегія
суддів вважає безпідставними та
недоведеними, оскільки матеріали
справи доказів цим обставинам не
містять. При поданні позовної заяви
позивач зазначив адресу відповідачки
аналогічну своїй.

Доводи апелянта, що суд першої
інстанції, посилаючись у рішенні на
пояснення відповідачки, яка вказувала
на нехтування позивачем її інтересів
та бажань як дружини та на зневажливе
відношення до неї, образи з боку
позивача, безпідставно не задовольнив
його позовні вимоги, колегія суддів
відхиляє, як такі, що не спростовують
висновків суду про недоведеність
позовних вимог та відсутність підстав
для розірвання шлюбу.

Як убачається з журналу судового
засідання, відповідачка позовні вимоги
не визнала та заперечувала проти
розірвання шлюбу, бажаючи його
зберегти.

Справу розглянуто в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
досліджених у судовому засіданні.
Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для його зміни чи скасування,
передбачені ст. 309 ЦПК України,
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 11 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді