Справа № 347/559/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі
головуючого - судді : Гордія В.І., з
секретарем Корбутяк Н.М., за участю
представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Косові справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Косівська
районна державна нотаріальна контора
про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним і
договору дарування частково недійсним,
визнання недійсною відмову ОСОБА_4 від
спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним і
договору дарування частково недійсним,
визнання недійсною відмову ОСОБА_4 від
спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала та суду
пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
мати позивачки ОСОБА_8. Після її смерті
відкрилась спадщина на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, дане майно належало
їй на підставі свідоцтва про право
власності. Спадкоємцями першої черги є
позивачка та її рідна сестра ОСОБА_4.
Оскільки багато років позивачка мешкає
в м. Одеса, їй не було відомо про те, що
їхня мати та її сестра , а також її чин
ОСОБА_5 скористалися правом на
безоплатну приватизацію житла. Коли
померла мати, її сестра не повідомила,
їй про наявність спадкового майна.
Також їй стало відомо, що її сестра
відмовилася від прийняття спадщини,
тому спадщину було прийнято її
племінником ОСОБА_5, який є спадкоємцем
п'ятої черги. Таким чином він отримав
спадкове майно без достатніх на те
правових підстав. 15.04.2013 р. відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися даною
квартирою і подарували її
неповнолітній ОСОБА_9. Вона не
заперечує право відповідачів на частку
в даному майні, але хоче, щоб 1/3 частина
майна належала їй. Також позивачка
хотіла, щоб суд надав їй додатковий
термін на прийняття спадщини, однак під
час судового розгляду, вона
відмовилась від даної позовної вимоги,
а у заяві про збільшення позовних вимог
вона хоче визнати недійсною відмову
ОСОБА_4 від спадщини. Також представник
позивачки пояснила, що померлій
належала земельна ділянка і позивачці
також належить частина даної ділянки.
Тому вона просить позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_7 в
судовому засіданні позов заперечила та
просить відмовити в задоволенні позову
за безпідставністю.

Представник відповідачки ОСОБА_2 суду
пояснив, що відповідач ОСОБА_5 мав право
на спадкування майна, що залишилось
після смерті спадкодавця ОСОБА_8, тому з
цієї підстави спірне свідоцтво про
право на спадщину не може бути визнано
недійсним. Він вважає позовну заяву
безпідставною, оскільки відповідачі
прийняли спадщину та нею
розпорядились, тому дане майно не може
бути предметом перерозподілу.
Відповідач ОСОБА_5 здійснив відчуження
даного майна і воно вже не може бути
предмет перерозподілу, тобто правових
підстав для задоволення позовних вимог
щодо нерухомого майна не має, а щодо
позовної вимоги стосовно земельної
ділянки то вона є також
необгрунтованою. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися та подали до
суду заяви про розгляд справи без їх
участі, в яких просять у позові
відмовити (а.с. 57-58 Т.№ 1)

Суд вислухавши учасників судового
розгляду та вивчивши матеріали справи
прийшов до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав:

В судовому засіданні встановлено
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(що підтверджується копією свідоцтва
про смерть (а.с. 7 Т.№1) заповіла все своє
майно своїй доньці ОСОБА_4 -
відповідачці по справі (а.с. 80 Т.№ 1).

Згідно копії свідоцтв про право
власності на житло та копії з реєстру
прав власності на нерухоме майно
квартира, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, належала на праві приватної
спільної часткової власності по 1/3
частині кожному ОСОБА_8, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 (а.с. 93, 94 Т.№ 1).

Отже за життя ОСОБА_8 розпорядилася
своєю часткою в цій квартирі, заповівши
це майно своїй дочці ОСОБА_4

З копії заяви про відмову від спадщини,
яку подала відповідачка ОСОБА_4 видно,
що вона відмовилася від спадщини в
користь внука померлої - ОСОБА_5 -
відповідача по справі (а.с. 72 Т.№ 1).
Заява була подана до Косівської
районної державної нотаріальної
контори ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Тобто протягом 6
місяців після смерті ОСОБА_8

З копії заяви про прийняття спадщини
видно, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року
звернувся до Косівської районної
державної нотаріальної контори, після
смерті ОСОБА_8 (а.с. 71 Т.№ 1).

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом ОСОБА_5 став спадкоємцем 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8 Т.№ 1).

Отже ОСОБА_5 став власником 2/3 частин
цієї квартири, а 1/3 частини квартири
володіла ОСОБА_4

15.04.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6, відповідачці
по справі (що підтверджується копією
договору дарування квартири (а.с. 9 Т.№
1).

Цим договором дарування відповідачі по
справі розпорядилися на свій розсуд
своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні
власником цієї квартири після смерті
ОСОБА_8 були тільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Отже підстав для визнання договору
дарування частково недійсним немає.

Згідно ст. 1273 ЦК ч.1 України спадкоємець
за заповітом або за законом може
відмовитись від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого ст. 1270
Цього Кодексу.

Заяву про відмову від прийняття
спадщини подається до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, …

ОСОБА_4 відмовилася від спадщини
протягом вказаного строку, тобто 6-ти
місячний строк.

Отже підстав для задоволення позову в
частині визнання недійсним відмови
ОСОБА_4 від спадщини не має.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-якого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Згідно ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова
від прийняття спадщини може бути
визнана судом недійсною з підстав,
встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього
Кодексу. Але таких підстав судом не
встановлено.

Відповідно ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідач ОСОБА_5 мав право на
спадкування майна, що залишилося після
смерті його бабусі ОСОБА_8 Тому підстав
для визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним не має.

Згідно ч.1 ст. 1280 ЦК України якщо
після спливу строку для прийняття
спадщини і після розподілу її між
спадкодавцями спадщину прийняли інші
спадкоємці (частина друга і тертя
статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає
перерозподілу між ними.

Такі спадкоємці мають право
вимагати передання їм у натурі частини
майна, яке збереглося, або сплати
грошової компенсації.

Таким чином, об'єктом
перерозподілу спадщини в натурі може
бути лише майно, яке збереглося в
натурі й не втрачено, зокрема й не
відчужено іншим особам.

Відповідач ОСОБА_5 подарував свою
частину квартири і вона вже йому не
належить , що унеможливлює
перерозподіл цього спадкового майна і
тому не може бути визнано право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 за позивачкою.

Позовна вимога про визнання прав
власності на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд і ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,17 га також є необґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Ч.2 цієї статті передбачає, що до
спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, наведені у позовній
заяві позивача, не доведені належними й
допустимими доказами, отже в позові за
таких обставин слід відмовити.

Враховуючи наведене на підставі ст. ст.
182, 203, 215-217, 328, 388, 1216, 1217, 1225, 1261, 1268-1275, 1280
ЦК України, 125, 126 ЗК України та
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК
України, суд ,-

В И Р
І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа:
Косівська районна державна
нотаріальна контора про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом недійсним і договору дарування
частково недійсним, визнання недійсною
відмову ОСОБА_4 від спадщини -
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
В.І. Гордій