АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1044/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 621/87/13
Категорія - державна власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів:Криловтї Т.Г.,
Трішкової І.Ю.,

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 19 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: Зміївська районна
державна адміністрація Харківської
області про відновлення порушеного
права та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
водного фонду, -

В С Т А Н О В И Л А:

03.10.2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про відновлення
порушеного права та усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою
водного фонду, який 10.07.2013 року було
уточнено.

В обгрунтування позову позивачка
вказала, що 22.11.2000 року між Зміївською
районною державної адміністрацією
Харківської області та нею було
укладено договір оренди земельної
ділянки, площею 0,72 га. в т.ч. під водою 57,7
га. пасовиш 13,3 га. під греблями 1 га,
терміном на 25 років.

24.09.2008 року вона видала довіреність про
надання права ОСОБА_2 на свій розсуд,
самостійно використовувати частину
земельної ділянки, яка перебуває у неї
в оренді відповідно до вищевказаного
договору. А саме відповідачу надано
право користуватися земельною
ділянкою (ставок № 31), площею 3,72 га
водного дзеркала та 1,5 та прибережної
захисної смуги. 06.09.2012 року ОСОБА_4
анулювала вказану довіреність від
24.09.2008 року, про що 18.09.2012 року було
повідомлено ОСОБА_2

Крім того, 24.09.2008 року між ОСОБА_3 та ПФ
«Кредо» в особі директора ОСОБА_2 було
укладено договір суборенди земельної
ділянки, відповідно до якого
орендодавець надає, а суборендар
приймає в строкове платне користування
частину орендованої земельної ділянки
(ставок №3) площею 3,72 га водного
дзеркала та 1,5 га прибрежної захисної
смуги для вирощування товарної риби та
розведення малька, яка розташована
поблизу с. Дудківка Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області. Однак даний
договір не було зареєстровано, а отже,
він вважається неукладеним і не
породжує жодних правових наслідків.
ОСОБА_3 зверталася до Зміївського РВ
ГУМВС України в Харківськії області із
заявою про незаконні дії ОСОБА_2 які
виражаються в незаконному здійсненні
ним фінансової діяльності на
орендованому водоймищі. Зміївським РВ
ГУМВС України в Харківській області
позивачу було роз'яснено, що дані
правовідносини мають
цивільно-правовий характер.

Оскільки, ОСОБА_2 своїми діями порушує
права ОСОБА_3 щодо користування
орендованою земельною ділянкою
водного фонду, позивач просила
відновити її порушене право усунути
перешкоди у користуванні орендованою
земельною ділянкою, зобов'язавши
відповідача звільнити земельну
ділянку (ставок № 3), площею 3,72 га
водного дзеркала та 1,5 га прибережної
захисної смуги, розташовану поблизу с.
Дудківка Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області. Також просила стягнути з
ОСОБА_2 на її користь судові витрати по
справі.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_5 проти позову
заперечував. Вказав, що з позивачем
було укладено договір суборенди
земельної ділянки, на підставі якого
ОСОБА_2 і здійснює фінансову
діяльність. За суборенду земельної
ділянки відповідач сплатив ОСОБА_3
плату у розмірі 100 000 грн. Представник
відповідача також не заперечував проти
того факту, що ОСОБА_3 видавала
довіреність на ім'я відповідача, якою
надавала права користування земельною
ділянкою, та яку пізніше було
анульовано. Однак, основною підставою
користування спірною частиною
земельної ділянки є саме Договір її
суборенди. Таким чином, ОСОБА_2 жодним
чином не порушує права позивача, у
зв'язку з чим ОСОБА_5 вважав позов
необгрунтованим та таким, шо не
підлягає задоволенню

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 19 грудня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено.
Зобов»язано усунути перешкоди у
користування ОСОБА_3 орендованою
земельною ділянкою, площею 72,0 га
приберержної захисної смуги, яка
розташована на теріторії Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області та зобов»язано
ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку (
ставок №3), площею 3,72 га водного
дзеркала та 1,5 га прибережної захисної
смуги, яка розташована поблизу с.
Дудківка Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області. Також стягнуті з ОСОБА_2 на її
користь судові витрати по справі.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення та
ухвалити нове, яким повністю відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 В
обгрунтування своєї апеляційної
скарги посилається на те, що судом
першої інстанції невірно встановлені
обставини справи. Вказує на те, що
відповідно до акту прийому-передачі
орендодавець ОСОБА_3 передала, а
суборендар ПФ «Кредо» - прийняв в
суборенду вказану земельну ділянку.
Тобто використання зазначеної
земельної ділянки здійснювалося не
громадянином ОСОБА_6, а ПФ «Кредо», що
підтверджується наданими доказами. До
того ж судом першої інстанції не
прийнято до уваги, що договір суборенди
від 24.09.2008 року зі сторони орендодавця
скріплено печаткою суб»єкта
підприємницької діяльності. Тому
ОСОБА_3 повинна була звертатися з
позовом до ПФ «Кредо».

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана дове сти ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подають ся сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
про відновлення порушенного права,
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою площею 72,0 га, яка
розташована на території Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області, суд першої
інстанції виходив з того, що Договір
суборенди від 24.09.2008 року між ОСОБА_3 та
ПФ «Кредо» в особі директора ОСОБА_2 був
підписаний сторонами та скріплений їх
печатками, однак не пройшов державної
реєстрації, що дає підстави вважати
його взагалі неукладеним. ОСОБА_3
користується, відповідно до Договору
оренди земельної ділянки від 22.11.2000
року, земельною ділянкою, площею 72,0 та,
в тому числі під водою (три ставка) - 57,7
га. пасовищ (водозахисна смуга) - 13,3 га,
під греблями - 1,0 га, яка знаходиться на
території Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківсько області
«Карпівський каскад», на законних
підставах. Тому у ОСОБА_2 відсутні
будь-які правові підстави
користуватися орендованою ОСОБА_3
земельною ділянкою.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, так як вони є правильними і
зробленими у відповідності із
зібраними по справі доказами.

Судом встановлено, що 22.11.2000 року між
Зміївською РДА та ОСОБА_3 було укладено
договір оренди земельної ділянки,
площею 72,0 га, в тому числі під водою (три
ставка) - 57,7 пасовищ (водозахисна смуга)
- 13,3 га. під греблями - 1,0 га, яка
знаходиться на терніорії Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області «Карпівський
каскад строком на 25 років з дати його
державної реєстрації. Земельна ділянка
передана в оренду ОСОБА_3 з метою
вирощування товарної риби та
розведення малька. Невід'ємною
частиною вказаного договору є план
(схема) орендованої земельної ділянки,
яка ідентифікує вказаний об'єкт на
місцевості (а.с. 5-10, 11).

З матеріалів справи вбачається, що
Договір оренди земельної ділянки від
22.11.2000 року оскаржувався у Зміївському
районному суду Харківської області за
позовом прокурора Зміївського району
Харківської області, який діяв в
інтересах держави - Зміївської РДА та
звернувся до суду із позовом про
розірвання даного договору оренди та
скасування його державної реєстрації.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 21.12.2012 року
позов прокурора Зміївського району був
задоволений, договір оренди земельної
ділянки, площею 72,0 га. яка знаходиться
на території Таранівської сільської
ради Зміївського району Харківської
області «Карпівський каскад» від 22.11.2000
року було достроково розірвано, а його
державна реєстрація - скасована /а.с.
63-70/.

Однак, рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05.06.2013 року
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 21.12.2012 року -
скасовано, в задоволенні позовних
вимог прокурора Зміївського району
відмовлено в повному обсязі. Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02.10.2013 року рішення
апеляційного суду Харківської області
від 05.06.2013 року залишено без змін./а.с. 77-
80, 119-120/.

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції зробив обґрунтований
висновок, що ОСОБА_3 користується на
законних підставах земельною ділянкою
площею 72,0 та, в тому числі під водою (три
ставка) - 57,7 га. пасовищ (водозахисна
смуга) - 13,3 га, під греблями - 1,0 га, яка
знаходиться на території Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківсько області- «Карпівський
каскад», відповідно до Договору оренди
земельної ділянки від 22.11.2000 року.

24 09.2008 року приватним нотаріусом
Зміївського районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_7 було
посвідчено Довіреність ОСОБА_4, якою
остання надала право ОСОБА_2 на свій
розсуд, самостійно використовувати
частину земельної ділянки, яка
знаходиться в оренді згідно з
Договором оренди земельної ділянки від
22.11.2000 року. А саме земельною ділянкою
(ставок №3). площею 3,72 га водного
деркала та 1,5 прибережної захисної
смуги. Довіреність була видана строком
на 17 років, тобто до 24.09.2025 року/а.с. 12/.

Відповідно до копії Витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі
довіреностей від 06.09.2012 року ОСОБА_3
було припинено дію Довіреності від
24.09.2008 року на підставі її заяви /а.с. 13/.

Про припинення дії Довіреності від 24.09.
2008 року ОСОБА_3 було повідомлено ОСОБА_2
шляхом відправлення письмового
повідомлення від 17.09.2002 року, яким також
було запропоновано відповідачу
добровільно прибрати з санітарної зони
водоймища належні йому та незаконно
збудовані споруди, а також надати
віомості про обсяги зариблення та
вилову риби, кількість рибаків, яким
продано квитки, за період з 2008 року по
2012 рік ,/а.с. 14. 17/.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді
першої і апеляційної інстанції не
заперечував проти того, що відповідач
отримував дане повідомлення.

Крім того, судом встановлено, що 24.09.2008
року між ОСОБА_3 та ПФ «Кредо» в особі
директора ОСОБА_2 було укладено договір
суборенди земельної ділянки
відповідно до якого Орендодавець
надає, а суборендар приймає в строкове
платне користування частину
орендованої земельної ділянки (ставок
№ 3). площею 3,72 а водного дзеркала та 1,5
га прибережної захисної смуги, для
вирощування товарної риби та
розвецення малька, яка знаходиться
поблизу с. Дудківка Тараншської
сільської ради Зміївського району
Харківської області. Договір суборенди
було укладено на строк дії договору
оренди земельної ділянки від 22.11.2000
року, а саме до 22.11.2025 року Суборендарем
була внесень плата за суборенду
земельної ділянки на користь
орендодавця у грошовій формі авансовим
платежем у розмірі 100000грн. та щорічним
платежем із розрахунку 40 грн. за 1 га в
розмірі 208,8 грн на рік. До Договору від
24.09. 2008 року надано Акт прийому-передачі
земельної ділянки, площею 3,72 га водного
дзеркала та 1,5га прибережної захисної
смуги, а також копії схем орендованої
земельної ділянки (а.с 90-95).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про оренду
майна» орендована земельна ділянка або
її частина може передаватися орендарем
у суборенду без зміни цільового
призначеня, якщо не пер дбачена
договором оренди або за письмовою
згодою орендодавця. Умови договору
суборенди земельної ділянки повинні
обмежуватися умовами договор оренди
земельної ділянки і не суперечити йому.
Договір суборенди земельної ділянки
підлягає державній реєстрації. За
згодою сторін договір суборенди
земельної ділянки посвідчується
нотаріально.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин
підлягає, державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державно- реєстрації.

Ст. 204 ЦК України передбачено, що
правочин є правомірним, якшо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний
недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якшо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність па підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Статтею 216 ЦК України передбачені
правові наслідки недійсності
правочину, а саме недійсний правочин не
створює юридиних наслідків, крім тих,
що пов»язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні в
натурі все, що вона одержала за
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009 року № «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз»яснено ,що не є укладеними
правочини (договори), в яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення (відсутня
згода за всіма істотними умовами
договору, не отримано акцепт стороною,
що направила оферту, не передано майно,
якщо відповідно до законодавства для
вчинення правочину потрібна його
передача, тощо) Згідно зі ст.ст. 210 та 640
ЦК не є вчиненим також правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
Договір суборенди від 24.09.2008 року був
підписаний сторонами та скріплений їх
печатками. Між тим вказаний договір
суборенди не пройшов державної
реєстрації, що дає підстави вважати
його взагалі неукладеним.

В зв»зку з наведеним судом першої
інстанції обґрунтовано визнано, що в
користуванні ОСОБА_3, згідно договору
оренди земельної ділянки від 22.11.2000
року, перебуває земельна ділянка,
площею 72,0 га, в тому числі під водою (три
ставка) - 57,7 га. пасовиш (водозахисна
смуга) - 13,3 га. під греблями - 1,0 га. яка
знаходиться на території Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області «Карпівський
каскад». Позивачем видавалася
довіреність на ім'я ОСОБА_2, яка згодом
була анульована. Договір суборенди
земельної ділянки від 24.09.2008 року на
який посилається представник
відповідача ОСОБА_5, вважається не
укладеним особою так як не пройшов
державної реєстрації.

Тому районним судом зроблено
правильний висновок, що у відповідача
ОСОБА_2 відсутні будь-які, підстави
перебувати та здійснювати будь-яку
діяльність на орендованій позивачем
земельній ділянці.

За таких обставин судова колегія
знаходить, що суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги в повному обсязі, зобов'язавши
відповідача звільнити земельну
ділянку (ставок №3) площею 3,72 га водного
дзеркала та 1,5 га прибережної захисної
смуги, яка розташована поблизу с.
Дудківка Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або
скасування судового рішення судова
колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 19 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
Судді: