АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
1-й інстанції - Пономаренко Н.В.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 06 жовтня 2014 року у справі
ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України про
стягнення суми коштів та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014
року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання згідно рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10.12.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України про стягнення суми коштів та
моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просить
визнати причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання поважними, скасувати ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 06 жовтня 2014 року, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

В провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва перебувала
справа за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України про стягнення
суми коштів та моральної шкоди.

10.12.2012 року рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України на
користь ОСОБА_1 7815,95 грн. інфляційних
витрат та три відсотки річних в розмірі
3946,47 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
11 квітня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 грудня 2012 року залишено без
змін.

19.08.2014 року до Шевченківського
районного суду м. Києва від
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла
заява про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання, суд
першої інстанції виходив з того, що
причини пропуску строку зазначені в
заяві про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання не можуть бути визнані судом
поважними, крім цього, вказаним доказам
була надана оцінка в ухвалі
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08.07.2014 року, якою представнику
заявника відмовлено у видачі дубліката
виконавчого листа та в ухвалі
Апеляційного суду м. Києва від 12.08.2014
року, якою ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 08.07.2014 року
залишено без змін.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
В пункті 9 ч.3 ст.129 Конституції України
до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами ( ст.14 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій правового
захисту, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно
до змісту рішення Конституційного Суду
України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі
№1-7/2013 , є невід'ємною складовою права
кожного на судовий захист і охоплює,
зокрема, законодавчо визначений
комплекс дій, спрямованих на захист і
відновлення порушених прав, свобод,
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави;
невиконання судового рішення загрожує
сутності права на справедливий розгляд
справи судом.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 20 липня 2004 року у справі
«Шмалько проти України» вказав, що
право на виконання судового рішення є
складовою права на судовий захист,
передбаченого статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, для цілей якої виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
судового розгляду ( пункт 43).

Як вбачається з матеріалів справи
10.12.2012 року рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України на користь
ОСОБА_1 7815,95 грн. інфляційних витрат та
три відсотки річних в розмірі 3946,47 грн.

Рішення набрало законної сили.

На виконання рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.12.2012 року
був виданий виконавчий лист із
зазначенням строку пред'явлення до
виконання до 11.04.2014 року.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивач пред'явив виконавчий лист
для виконання до виконавчої служби 04
квітня 2014 року, тобто в межах строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. (а.с.197).

Постановою старшого державного
виконавця Кеди М.В. від 11.04.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження позивачу відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з тих підстав, що рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства. (а.с.199).

Постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження та виконавчий
документ отримані заявником ОСОБА_1 21
квітня 2014 року.

Заявник посилається на те, що отримавши
виконавчий лист мав намір передати
документ до належного органу на
виконання, однак в силу віку та
поганого стану здоров'я не зміг
пригадати куди на зберігання поклав
виконавчий документ.

З цього приводу за його заявою було
подано заяву до суду про видачу
дублікату виконавчого листа 29 квітня
2014 року, в задоволенні якої ухвалою
суду від 08 липня 2014 року відмовлено.

Посилається на те, що 14 серпня 2014 року
випадково його дружина знайшла
виконавчий лист серед своїх
документів, однак строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання було пропущено на чотири
місяці.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Питання про поважність пропуску
строків є оціночним. Поважність причин
може залежати від таких обставин як
поведінка заявника, інших осіб, так і
від чинників, що не пов'язані з людським
фактором.

Оцінивши обставини справи в їх
сукупності, доводи на які заявник
посилається, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення заяви про
поновлення строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
оскільки заявником наведено обставини,
які свідчать про поважність пропуску
ним строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання, а
сам по собі пропущений строк є
незначним.

З підстав наведеного, ухвала суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про задоволення заяви
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання
виданого на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 грудня 2012 року у цивільній
справі № 2610/18238/2012 за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України про стягнення
суми коштів та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 06 жовтня 2014 року -
скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання у
цивільній справі № 2610/18238/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України про
стягнення суми коштів та моральної
шкоди - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення
до виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Києва, виданого 28 травня 2013 року на
підставі рішення суду від 10 грудня 2012
року у справі № 2610/18238/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України про
стягнення суми коштів та моральної
шкоди строком на два місяці з дня
набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: