Справа № 346/6126/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі :
головуючого - судді
П'ятковського В.І.,

секретаря Реви
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, про визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка звернувшись до суду із
даним позовом посилається на те, що
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що у АДРЕСА_1,
належав на праві власності колгоспному
двору, головою якого був, їх сторін
батько, ОСОБА_2. Після ліквідації
колгоспних дворів будинковолодіння
перейшло у власність по одній п»ятій
частині їй, сторонам по справі - братові
і її доньці та покійним батькам -
ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після своєї смерті батьки залишили
заповіти на її, позивачки, користь,
після чого вона успадкувала дві п'ятих
частини вказаного майна. Інші
співвласники - відповідачі по справі,
відмовляються від своїх часток на її
користь.

Звернувшись до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини отримала відмову через
відсутність правовстановлювального
документа на будинковолодіння.

Просить суд, у зв'язку із
виниклими обставинами, визнати за нею
право власності на вищезазначений
будинок з господарськими будівлями і
спорудами.

Сторони у судове засідання не
з»явилася, натомість подали до суду
письмову заяву із проханням позовні
вимоги задоволити у повному обсязі, а
розгляд справи проводити без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими, а тому
підлягаючими задоволенню виходячи із
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема свідоцтва про право особистої
власності на будинковолодіння від 10
серпня 1989 року, житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що у АДРЕСА_1, належав колгоспному
двору, головою якого був ОСОБА_2
Петрович.

Станом на 01 липня 1990 році у даному
будинку проживали позивачка, її брат,
дочка та батьки, що підтверджується
даними довідки Великокам»янської
сільської ради № 27/02-24/006 від 15 лютого 2014
року. таким чином, кожному із вказаних
жителів належало по одній п»ятій
частині у цьому майні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір
позивачки ОСОБА_5, про що 15 травня 2009
року складено відповідний актовий
запис № 15, а 08 липня 2009 року помер
батько позивачки ОСОБА_2, про що 09 липня
2009 року зроблено відповідний актовий
запис за № 26.

Обоє померлих проживали у
вищезазначеному будинку по день
смерті, що видно із довідки
Великокам»янської сільської ради №
28/02-24/006 від 15 лютого 2014 року.

Після смерті вказаних осіб у
спадкову масу ввійшло дві п»ятих
вказаного будинковолодіння.

Спадкоємицею на це майно є
позивачка на підставі заповітів від 06
лютого 2009 року, № № 6 і 7, складених на її
користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2, відповідно.

Згідно даних технічного паспорта
від 28 лютого 2012 року видно, що загальна
площа житлового будинку становить 62,6
кв.м., а згідно з даними висновку про
оцінку вартості майна від 29 квітня 2014
року вартість - 92400 грн.

Із листа-відмови державного
нотаріуса Коломийської державної
нотаріальної контори № 393/07-14 від 03
червня 2014 року вбачається, що по
причині відсутності у позивачки
правовстановлюючого документа на
спадкове майно, а також через те, що
частки померлого голови двору та інших
членів двору не виділено, їй не може
бути видано свідоцтво про право на
спадщину.

У силу ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України
передбачає, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється з моменту
смерті власника.

У ч.1 ст. 1220 ЦК України зазначено,
що спадщина відкривається внаслідок
смерті особи.

У відповідності до ст. 1233 ЦК
України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок смерті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини
не заявив про відмову від неї.

Виходячи з того, що позивачка
успадкувала дві п»ятих частини
вищезазначеного будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
після чого є власницею трьох п»ятих
частин у цьому майні, а відповідачі по
справі відмовляються від своїх часток
у майні на користь позивачки, то суд
вважає за можливе в цілому визнати за
нею право власності на вищезазначений
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15,
16, 346, 1220, 1233, 1268 ЦК України, та керуючись
ст.ст. 197, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності
на житловий будинок «А», з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами : сарай «Б», літня кухня «В»,
«В1», сарай «Г», вбиральня «Д», сарай
«Е», навіс «Ж», навіс «К», сарай з
погребом «Л» та «Л1», огорожа «№ 1-№3»,
колодязь «№ 4», загальною вартістю 92400
гривень, що знаходяться за адресою :
АДРЕСА_1

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії.

Суддя
П'ятковський В. І.