Суддя: Марченко Н. Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2014 року
Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки Донецької області в складі:
головуючої-судді Марченко Н.Ю. при
секретарі Серцовій К.Є., представника
заявника ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Горлівка скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції Бойкової О.В., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"ДТЕК Донецькобленерго" звернулося до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції Бойкової О.В., обґрунтовуючи
доводи тим, що постановою державного
виконавця від 26 листопада 2013 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа по справі № 0551/8647/2012
від 05.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
заборгованості за електричну енергію в
розмірі 284,60 грн., посилаючись на
невідповідність виконавчого документа
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме в ньому
відсутній ідентифікаційний номер
боржника. Вважає, що такі дії
державного виконавця суперечать
діючому законодавству. За цих підстав
просить визнати дії державного
виконавця незаконними та зобов'язати
державного виконавця скасувати
вищевказану постанову та винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження за даним виконавчим
листом.

У судовому засіданні представник
заявника за довіреністю ОСОБА_2 скаргу
підтримав та наполягав на її
задоволенні.

Представник Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції у судове засіданні не заявився,
про час і місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, надав
суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що дії державного виконавця
відповідають вимогам ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження" з
урахуванням змін, внесених Законом
України від 04.07.2012 року "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо вдосконалення та
спрощення процедури держаної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав на нерухоме майно", п. 3.3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень. Просив відмовити у
задоволенні скарги, розгляд скарги
провести без участі державного
виконавця.

Суд, заслухавши доводи
представника заявника, дослідивши
матеріали скарги та надані суду докази,
вважає встановленим наступне:

Заочним рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 12.12.2012 року у цивільній
справі № 0551/8647/2012 стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
заборгованість за електричну енергію в
розмірі 284,60 грн.

Дане заочне рішення набрало
законної сили 25.12.2012 року.

За вказаним рішенням суду 05.02.2013
року видано виконавчий лист.

26.11.2013 року державним виконавцем
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа).

При цьому державний виконавець
керувався п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження", вважаючи,
що виконавчий лист не відповідає
вимогам статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме в ньому
не зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
номер і серія паспорта боржника, які
через релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера.

Вимоги до виконавчого документа
визначені статтею 18 Закону України "Про
виконавче провадження", згідно п. 3 ч. 1
якої у виконавчому документі
зазначають повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові за наявності)
(для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника за
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші дані,
якщо вони відомі суду чи іншому органу,
що видав виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Однак, відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження, державний
виконавець не звернув уваги на
визначену ЦПК України судову процедуру
заочного розгляду справи та ухвалення
заочного рішення суду, відповідно до
якої (ст. 224 ЦПК України) заочний розгляд
справи відбувається у разі неявки
відповідача у судове засідання.

Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України "Про виконаче
провадження" державний виконавець з
метою захисту інтересів стягувача може
самостійно одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
виконавчому документі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Також суд звертає увагу, що з
метою удосконалення інформаційного
обміну між судами загальної юрисдикції
та Державною податковою службою
України відповідно до вимог, зокрема п.
3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження», 26 лютого 2013 року між
Державною судовою адміністрацією
України та Державною податковою
службою України підписано наказ № 30/44
«Про затвердження Порядку надання
судам загальної юрисдикції інформації
про реєстраційні номери облікових
карток платників податків боржників та
стягувачів». Цей Порядок визначає
загальні правила надання Державною
податковою службою України інформації
про реєстраційні номери облікових
карток платників податків боржників та
стягувачів до судів загальної
юрисдикції на підставі судових рішень,
що набрали законної сили, для внесення
цих даних до виконавчого документа, що
видається відповідно до вимог
процесуального законодавства (п. 2
указаного Порядку).

Таким чином, на час винесення 12
грудня 2012 року Центрально-Міським
районним судом м. Горлівки заочного
рішення та видачі 5 лютого 2013 року на
підставі вказаного рішення
виконавчого документа в суду та
заявника були відсутні можливості без
згоди відповідача, який не був
присутній під час судового розгляду,
отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

Заочне рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки у справі № 0551/8647/2012 від 12.12.2012
року відповідає вимогам ст. ст. 218, 226 ЦПК
України, набрало законної сили та
підлягає обов'язковому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Крім того, належне та своєчасне
виконання рішення суду є елементом
справедливого судового розгляду,
передбаченого ст. 6 Конвенції про
захист прав людини иа основоположних
свобод.

Суд вважає, що не зазначення у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру не є законною
та обґрунтованою підставою для відмови
у примусовому виконанні судового
рішення державною виконавчою службою,
оскільки таке виконання рішення є
невід'ємною складовою частиною
судового захисту будь-якої особи.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 383 ЦПК України
встановлено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За наведених підстав, суд вважає
необхідним визнати неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 26.11.2013 року з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
05.02.2013 року Центрально-Міським районним
судом м. Горлівки по справі №
0551/8647/2012.

Проте суд вважає такими, що не
підлягають задоволенню вимоги ПАТ
"ДТЕК "Донецькобленерго" в частині
зобов'язання державного виконавця
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження за даним
виконавчим листом, оскільки суд не
вправі зобов'язувати державного
виконавця до вчинення тих дій, які
згідно із Законом України "Про
виконавче провадження" можуть
здійснюватись тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.
Зазначена позиція викладена в п. 7
постанови пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження».

На думку суду, належним способом
поновлення порушених прав стягувача у
даному випадку буде зобов'язання
Центрально-Міський відділ державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції вирішити
питання про прийняття виконавчого
листа до виконання.

За таких обставин, скарга ПАТ
"ДТЕК "Донецькобленерго" підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209-210, 387 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Бойкової
О.В. задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 26.11.2013 року, винесену
державним виконавцем
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Бойковою
О.В. за результатами розгляду заяви ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» про примусове
виконання виконавчого листа, виданого
05.02.2013 року Центрально-Міським районним
судом м. Горлівки по справі №
0551/8647/2012.

Зобов'язати Центрально-Міський відділ
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції вирішити питання про прийняття
до виконання виконавчого листа по
справі № 0551/8647/2012 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» суми безобліково
спожитої електроенергії в розмірі 284
грн. 60 коп.

В іншій частині заявлені вимоги
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки протягом п'яти днів з дня її
оголошення. Особи, які брали участь у
справі і не були присутні під час
оголошення ухвали, мають право подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Н. Ю.
Марченко