Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/77/14
Головуючий у 1 інстанції: Світлицька
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

03 лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Савченко О.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника позивача
ОСОБА_3 ОСОБА_7 про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аніл», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оксана-2000» про поділ майна подружжя, в
якій відкрите апеляційне провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з жовтня 2003 року по серпень 2012
року перебувала із ОСОБА_5 у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу
вони придбали: квартиру АДРЕСА_1; кафе з
офісом та нежитлові будівлі,
розташовані по АДРЕСА_3; нежитловий
будинок АДРЕСА_2; легковий автомобіль
Volkswagen Caddy, 2008 року випуску. Враховуючи
викладене та з урахуванням уточнень
позовних вимог, позивачка просила:
поділити указане майно, виділивши їй 1/2
частину зазначеної квартири, стягнути
з коменсацію вартості 1/2 частини
автомобіля Volkswagen Caddy, 2008 року випуску, в
сумі 51594грн., стягнути з ОСОБА_5 та ТОВ
«Аніл» компенсацію вартості 1/2 частині
кафе з офісом та нежитловими будівлями,
розташованих по АДРЕСА_3 у розмірі
4293901грн.та стягнути з ОСОБА_5 та ТОВ
«Оксана 2000» » компенсацію вартості 1/2
частині нежитлового будинку АДРЕСА_2 у
розмірі 1361842грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Поділено квартиру АДРЕСА_1 як спільну
сумісну власність подружжя, визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 та за ОСОБА_5 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
компенсацію вартості 1/2 частини
автомобіля Volkswagen Caddy, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 в сумі 34 529,76 грн.
та судові витрати, а всього 35 675,05 грн.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта ОСОБА_7 звернувся
із заявою про забезпечення позову, в
якій просить суд накласти арешт на
будь-яке майно, де б воно не
знаходилось, що належать відповідачам
ОСОБА_5, ТОВ «Аніл» та ТОВ «Оксана-2000».

Розглянувши вказану заяву та
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
задоволенні такої заяви з наступних
підстав.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 152
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно до ч.5 ст.153 ЦПК України про
вжиття заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Виконання ухвали про накладення арешту
на майно відбувається за правилами,
передбаченими Законом України «Про
виконавче провадження». Тому в ухвалі
суду, а відтоді і у відповідній заяві
про забезпечення позову мають бути
зазначені в тому числі назва та
місцезнаходження об'єкту, на яке
необхідно накласти арешт.

Проте, як вбачається із заяви про
забезпечення позову, представник
позивача просить суд накласти арешт на
будь-яке майно ОСОБА_5, де б воно не
знаходилося, що є вимогами
неконкретними та не виконуваними.

Відповідно до п.3, 4 Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
N 9 від 22 грудня 2006 року роз'яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Накладення арешту на майно ТОВ «Аніл»
та ТОВ «Оксана-2000» задля забезпечення
позову про поділ майна подружжя, на
думку колегії суддів, є невідповідним
видом забезпечення позову про поділ
майна подружжя, та вжиття таких заходів
забезпечення позову може перешкоджати
господарській діяльності цих
юридичних осіб.

Керуючись нормами процесуального
законодавства та враховуючи
роз'яснення Верховного Суду України,
колегія суддів при вирішенні питання
про забезпечення позову, здійснивши
оцінку обґрунтованості доводів
позивача щодо необхідності вжиття
заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін судового процесу;
наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовних вимог запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів юридичних осіб, дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення заяви
представника позивача про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 313 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про
застосування заходів забезпечення
позову відмовити.

Головуючий:

Судді: