Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - Воїна С.М.

представника заінтересованої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділу юридичного супровіду Воїни Світлани Миколаївни на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у відділі на виконання перебуває виконавче провадження про примусове стягнення з банку на користь ОСОБА_5 суми у розмірі 355 250,00 доларів США на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 червня 2014 року.

25 червня 2014 року державним виконавцем зупинено дане виконавче провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2014 року, якою зупинено виконання судового рішення.

16 липня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу банку відхилено і з цих підстав державним виконавцем 25 липня 2014 року поновлено виконавче провадження в порушення положень ст.ст. 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі невірно зазначено адресу стягувача, яка є фактично належить представнику ОСОБА_5.

В подальшому скаржник збільшив вимоги. Просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року, скасувати постанову про поновлення виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. щодо переведення іноземної валюти, а саме: долара США в національну валюту - гривню та виставлення платіжних вимог №№624/1 та 624/1-1 від 18 серпня 2014 року виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. діяти в межах та у спосіб передбачений рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. відкликати платіжні вимоги №№624/1 та 624/1-1 від 18 серпня 2014 року.

Зазначав, що під час примусового виконання рішення Апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року щодо стягнення з АТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_5 суми у розмірі 355 250 доларів США державний виконавец не тільки неправомірно поновив виконання виконавчого документа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, а й самовільно, не змінюючи способу виконання судового рішення, здійснив конвертацію валюти, а саме доларів в гривню та надав до НБУ платіжні доручення про списання з рахунків скаржника замість суми боргу зазначеного в рішенні - 355 250 доларів США суми у розмірі 4 666 383,18 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року частково задоволені вимоги скарги та визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Бялого М.Г. щодо переведення іноземної валюти, а саме долара США в національну валюту - гривню та виставлення платіжних вимог №№ 624/1 та 624/1-1 від 18 серпня 2014 року у національній валюті.

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, скаржник Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволені скарги на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та постановити нову ухвалу в цій частині, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року. Скасувати постанову про поновлення виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року. Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. діяти в межах та у спосіб передбачений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права.

В свою чергу, не погоджуючись з ухвалою суд першої інстанції, ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині задоволених вимог та постановити в цій частині нову про відмову у задоволені вимог скаржника.

Вважає ухвалу суду в оскаржуванній частині незаконною, оскільки така постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи і при невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судове засідання представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду письмові пояснення, в яких просили розглядати справу у відсутність представника відділу. Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність, зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ Банк «Фінанси та Кредити» Воїна С.М. апеляційну скаргу банку підтримала і просила її задовольнити, апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 відхилити. ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги банку заперечував, просив задовольнити його скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 28 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», треті особі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання довіреності недійсною та стягнення коштів і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_5 355250 доларів США. В частині позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання довіреності недійсною провадження у справі закрито.

19 червня 2014 року Шевченківським районним судом м.Києва представнику стягувача видані виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 24 червня 2014 року відкрито виконавче провадження.

17 червня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виконання апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року зупинено до розгляду касаційних скарг.

25 червня 2014 року старшим державним виконавцем відповідно до положень п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

25 липня 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві поновлено виконавче провадження у зв»язку з розглядом справи судом касаційної інстанції.

18 серпня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 35525 доларів США та 20 серпня 2014 року направлено платіжні вимоги від 18 серпня 2014 року до Головного управління Національного банку України про списання з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у національній валюті грошових коштів в сумі 4666384 грн.18 коп. за № 624/1 та суми коштів у розмірі 466638 грн.32 коп. за № 624/1-1 на примусове виконання судового рішення та стягнення виконавчого збору.

Задовольняючи частково скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», суд першої інстанції виходив із того, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві щодо переведення іноземної валюти, а саме долара США в національну валюту - гривню та виставлення платіжних вимог за номерами 624/1 та 624/1-1 від 18 серпня 2014 року у національній валюті є неправомірними, не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права сторони виконавчого провадження, оскільки здійснення і спосіб примусового виконання судового рішення не відповідає зазначеному у виконавчому документі.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених судом обставинах та відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахуванню стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частиною першою та другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 512/5, органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів на їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Порядок примусового списання коштів в іноземній валюті регулюється Постановою Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 28 липня 2008 року № 216.

Згідно з п.5.1 зазначеного Положення, платіжна вимога на списання оформляється, приймається, надсилається для виконання до уповноваженого банку, виконується, повертається та відкликається відповідно до порядку, визначеного нормативно- правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні, з урахуванням особливостей, викладених у цьому Положенні.

Пунктом 5.2 цього Положення передбачено, що платіжна вимога на списання подається органом державної виконавчої служби безпосередньо до уповноваженого банку, у якому відкрито рахунок клієнта-боржника/коррахунок банку-боржника (така платіжна вимога обов»язково має містити підпис відповідального виконавця уповноваженого банку або органу державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби, та відбиток штампа уповноваженого банку або органу державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби), або через уповноважений банк чи орган державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби.

Незважаючи на передбачений чинним законодавством порядок примусового списання коштів в іноземній валюті, державний виконавець такого порядку не дотримався, суму, що підлягала стягненню за рішенням суду в іноземній валюті перевів у національну валюту - гривню і направив до Головного управління Національного Банку України платіжні вимоги на списання цих сум.

Отже, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо визнання неправомірними дій державного виконавця в частині прийняття рішення про переведення іноземної валюти в національну валюту та виставлення платіжних вимог у національній валюті відповідають вимогам чинного законодавства. Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню

Колегія суддів вважає, що підлягають відхиленню і доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», оскільки вони не спростовують висновки суду щодо законності винесеної 25 липня 2014 року старшим державним виконавцем постанови про поновлення виконавчого провадження у зв»язку з тим, що обставини, які стали підставою для зупинення були на той час усунуті ( 16 липня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відхилення касаційних скарг на рішення Апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року).

Крім того, суд першої інстанції вірного дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в частині зобов»язання державного виконавця діяти в межах та у спосіб передбачений рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 травня 2014 року, оскільки такий обов»язок покладений на державного виконавця як приписами Конституції України так і Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене , колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 311-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5- відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: