Номер провадження: 22-ц/785/9234/14
Головуючий у першій інстанції Мазун І.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Панасенкова В.О.

суддів:
Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.

при секретарі:
Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
додаткове рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, Публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про
поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

25 травня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаним позовом, у якому просила суд
поділити майно, що є об'єктом спільно
сумісної власності подружжя, та
визнати за нею право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 14 січня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі. Суд
провів поділ спільне придбане майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках
та визнав за позивачкою ОСОБА_3 право
власності на ? частину вказаної
квартири.

Додатковим рішенням суду першої
інстанції проведений розподіл судових
витрат. Суд стягнув з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивачки судовий
збір в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3
просить додаткове рішення суду першої
інстанції змінити, мотивуючи тим, що
судом порушені норми процесуального
права.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги позивачки ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
додаткового рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивачки задоволенню не підлягає,
оскільки додаткове рішення
постановлено з дотриманням норм
процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; 3) суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; 4) судом не вирішено питання
про судові витрати.

У п. 20 постанови Пленуму "Про судове
рішення у цивільній справі" від 18
грудня 2009 року, Верховний Суд України
роз'яснив, що додаткове рішення може
бути ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК; воно не
може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що при
вирішенні спору суд першої інстанції
не провів розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачка
ОСОБА_3 понесла та документально
підтвердила сплату судового збору в
сумі 51 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с. 1-6).

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, вирішуючи питання
про розподіл судових витрат у
додатковому рішенні, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення судового збору в сумі 51
грн. та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн. з відповідача ОСОБА_4 на користь
позивачки.

Доводи позивачки ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі про те, що додаткове рішення
суду першої інстанції є незаконним й
підлягає зміні, не приймаються до
уваги, оскільки наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
питання про розподіл судових витрат.

Отже, законних підстав для зміни
додаткового рішення суду першої
інстанції немає.

При подачі апеляційної скарги
позивачка ОСОБА_3 не сплатила судовий
збір в сумі 121,80 грн., ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
16 жовтня 2014 року сплата судового збору
розстрочена до ухвалення судового
рішення, тому з позивачки у дохід
держави слід стягнути вказаний судовій
збір ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
додаткове рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014
року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Одеси, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2, судовий збір в
сумі 121, 80 грн. у дохід держави на
банківські реквізити: Отрмувач: ГУ ДКСУ
в Одеській області, Код , р/р
0007, МФО 828011, Банк отримувача:
ГУДКСУ в Одеській області, Призначення
платежу: судовий збір (номер пункту з
таблиці ставок судового збору) КБК
22030001.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної силу з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту набрання законної сили
ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік