АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Коренюк А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
24 вересня 2014 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр» до ОСОБА_1, третя
особа: Об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Заріччя-Урлівська 34-А» про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, -

Заслухавши доповідь судді Желепи
О.В., пояснення відповідача та
представників позивача та третьої
особи, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ТОВ «Перший український
експертний центр» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за квартирну плату та
житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є
зареєстрованим мешканцем та власником
квартири АДРЕСА_1, отримував
житлово-комунальні послуги, при цьому
не виконує зобов'язання по їх оплаті,
внаслідок чого утворилась
заборгованість за період з жовтня 2012
року по 14 лютого 2013 року в сумі 1 234 грн.
75 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 24.09.2014 року позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
український експертний центр» до
ОСОБА_1 стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний
код платника податків - НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр» 1 234 грн. 75 коп. -
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги та 243 грн. 60
коп. - судового збору, а всього - 1 478 (одна
тисяча чотириста сімдесят вісім) грн. 35
(тридцять п»ять) коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги залишити
без задоволення.

В скарзі посилався на те, що рішення
було прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, судом не надано оцінки
запереченням відповідача і
безпідставно було відмовлено у
задоволені клопотання щодо залучення
третьої особи. Суд помилково стягнув
заборгованість за послуги, які позивач
не надавав.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач та представник третьої
особи доводи скарги підтримали.

Представник позивача заперечував
проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил; споживач
- фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньо-будинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньо-будинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); послуги
з ремонту приміщень, будинків, споруд
(заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 66 Житлового кодексу України
визначено, що плата за користування
житлом (квартирна плата) обчислюється
виходячи із загальної площі квартири
(одноквартирного будинку). Норма
загальної площі встановлюється у
розмірі 21 квадратного метра на одну
особу. Розмір плати за користування
житлом (квартирної плати)
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги (ст. 68 ЖК України).

Згідно з ч. 2 ст. 162 Житлового кодексу
Української РСР, плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими у встановленому
порядку тарифами.

Положенням п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Залежно від порядку затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують спеціально
уповноважені центральні органи
виконавчої влади, а у випадках,
передбачених законом, - національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг та національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують органи місцевого
самоврядування для надання на
відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
визначаються виключно за договором
(домовленістю) сторін споживач.

Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України,
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 є зареєстрованим
мешканцем та власником квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Відповідно до рішення Правління ПАТ
«ХК «Київміськбуд» (протокол № 29 від
15.08.2012 р.), житловий будинок АДРЕСА_1
переданий на баланс експлуатуючій
організації ТОВ «Перший український
експертний центр» (а.с. 5).

Наказом ТОВ «Перший український
експертний центр» № 2/1 від 01.10.2012 р.
прийняло житловий будинок АДРЕСА_1 на
баланс та подальшу експлуатацію, що
підтверджується актом
приймання-передачі від 01.10.2012 року (а.с.
6).

В подальшому ТОВ «Перший український
експертний центр» згідно Акту
приймання-передачі від 14 лютого 2013 року
передав на баланс обслуговування ОСББ
«Заріччя Урлівська, 34 а» (далі по тексту
ОСББ) житловий будинок по АДРЕСА_1
(а.с.33-34).

За період проживання відповідача у
вказаній квартирі позивачем, як
обслуговуючою організацією, в період з
жовтня 2012 року до 14 лютого 2013 року
щоденно надавались житлово-комунальні
послуги (а.с.4, 33-34, 35).

Відповідач щомісяця отримував від
позивача рахунки на оплату квартирної
плати та комунальні послуги із
зазначенням суми, однак платежі
здійснювалися не регулярно, що
призвело до утворення заборгованості
за період з жовтня 2012 року до 14 лютого
2013 року в сумі 1 234 грн. 75 коп. (а.с.4, 35, 36-37,
38-39).

Вказані обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав
для задоволення позову відповідають
цим обставинам справи та вимогам
Закону.

Доводи відповідача про те, що в січні
та лютому 2013 року він не повинен
платити позивачу кошти, так як він їх
сплатив на користь ОСББ, колегія суддів
не приймає, тому, що з досліджених
апеляційним судом доказів наданих, як
позивачем так і третьою особою не
вбачається, що житлово-комунальні
послуги, а також послуги, щодо
утримання будинку та прибудинкової
території в період за який стягнута
заборгованість надавались ОСББ, а не
позивачем в справі.

З наданих документів, а саме: договорів,
актів прийому передачі виконаних
робіт, квитанцій про перерахунок
коштів, інших документів не вбачається,
що ОСББ здійснювало обслуговування
будинку, в якому проживає відповідач.
Всі документи свідчать про те, що ОСББ
почало надавати послуги після 14 лютого
2014 року.

З наданої довідки про заробітну плату
осіб, що працювали в ОСББ не вбачається,
що в січні та лютому 2013 року на роботу
були прийняті двірники, сантехніки та
інші працівники, які надавали б послуги
з приводу утримання будинку та
прибудинкової території.

З наданої суду третьою особою
накладної про придбання знарядь праці
для прибирання будинку та
прибудинкової території вбачається, що
такі знаряддя (мітли, губки відра, мішки
і т.п.) були придбані 20 лютого 2013 року,
тобто після прийняття будинку.

Разом з тим позивачем надані документи
з яких вбачається, що в січні та лютому
2013 року була виплачена заробітна плата
за виконану роботу двірнику,
сантехніку та іншим працівникам, які
безпосередньо обслуговували будинок.

Надані квитанції та акт прийому
передачі робіт по обслуговуванню
ліфтів , вивезення сміття позивачем в
цей же спірний період, інші документи з
яких вбачається, що послуги з утримання
будинку та прибудинкової території в
січні та до 14 лютого 2013 року надавались
позивачем.

Єдиний документ, який свідчить про те,
що послуги надавались ОСББ в період до
14 лютого 2013 року це акт виконаних робіт
про надання послуг щодо обслуговування
інженерних мереж. Всі інші послуги,
відповідно до наданих суду документів
надавались після 14 лютого 2013 року,
тобто після передачі позивачем будинку
на баланс третьої особи. Та в період за
який заборгованість з відповідача в
даній справі не стягнута судом.

Разом з тим з урахуванням того, що
позивачем був здійснений перерахунок
заборгованості і сума яка за спірні
місяці була нарахована безпосередньо
за надання послуг з утримання будинку
була зменшена з 396 грн. 86 коп. до 293 грн. 86
коп., колегія суддів вважає, що
позивачем було враховано та частина
послуг, яка надавалась іншою особою, а
тому підстави для зменшення судом
заборгованості відповідача перед
позивачем відсутні.

Посилання представника третьої особи
на те, що за Законом позивач повинен був
передати будинок на баланс ОСББ раніше,
а тому вони правомірно виставляли
рахунки на оплату мешканцям будинку за
січень та лютий 2013 року, колегія не
приймає, тому. що вказані пояснення не
підтверджені належними доказами, з
яких би слідувало, що в період з січня
по 14 лютого 2013 року будинок повністю
знаходився на обслуговуванні в ОСББ, і
саме ця організація надавала всі
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території.

Та обставина, що відповідач сплатив
кошти за січень та лютий третій особі,
не позбавляє його від обов`язку,
розрахуватись з позивачем за надані
послуги. При цьому колегія роз`яснює, що
відповідач має право звернутись до
третьої особи з заявою про зарахування
безпідставно отриманих коштів в
погашення платежів за інший період або
про повернення йому цих коштів.

Доводи скарги про те, що суд не залучив
третю особу до розгляду справи, колегія
відхиляє так як вони не спростовують
висновки суду про наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем, а також з врахуванням того,
що представник ОСББ був залучений до
судового розгляду справи в
апеляційному суді, заслухані його
пояснення та прийняті всі докази, які
вони бажали надати на підтвердження
доводів скарги відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги на
правильність ухваленого рішення не
впливають.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін зібраними у справі
доказами, яким дав належну правову
оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
без порушення норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 24 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення однак може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Судді: