Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/433/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Комлач
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів - Кривохижі В.І., Гайсюка О.В.

при
секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 06 грудня
2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 05.11.2010 року між банком та ОСОБА_2
укладено кредитний договір, згідно
умов якого остання отримала кредит у
розмірі 10 000 грн. зі сплатою процентів
за користування кредитом в розмірі 36
відсотків річних на строк до 05.11.2011
року.

Але в порушення умов цього
договору відповідач свої зобов'язання
не виконує у зв'язку з чим станом на
31.07.2013 року утворилась заборгованість в
розмірі 26 019,20 грн.

Тому, виходячи з положень ст. 1054 ЦК
України просить суд стягнути з ОСОБА_2
на їх користь зазначену
заборгованість.

Рішенням Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області від 06 грудня 2013 року позов
задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 26 019,20
грн. заборгованості за кредитним
договором. Розстрочено сплату
заборгованності на 6 місяців: січень 2014
року - 4338, 20 грн., лютий 2014 року - 4336
грн., березень 2014 року - 4336 грн.,
квітень 2014 року - 4336 грн, травень 2014
року - 4336 грн., червень 2014 року - 4336 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
рішення суду першої інстанції в
частині розстрочення виконання
рішення суду, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

В іншій частині судове
рішення не оскаржується.

В судове засідання відповідач
ОСОБА_2, яка була належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи не прибула.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ «ПриватБанк»
Бистрова С.А., який підтримав доводи
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05 листопада
2010 року між банком та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, згідно умов якого
остання отримала кредит у розмірі 10 000
грн. зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 36
відсотків річних на строк до 05.11.2011
року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що внаслідок
невиконання ОСОБА_2 зобовязань за
кредитним договором, станом на 31.07.2013
року утворилась заборгованість в
розмірі 26 019,20 грн., яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
банку.

Крім того, суд задовольнив
клопотання ОСОБА_2 та керуючись ст. 217
ЦПК України розстрочив виконання
рішення суду в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
строком на 5 років, починаючи з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Проте, з висновками суду в
частині розстрочення виконання
рішення погодитись не можна.

Відповідно до ст. 217 ЦПК
України суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Згідно із ст. 36 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Ст. 373 ЦПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Таким чином, системне тлумачення
положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 33
Закону України «Про виконавче
провадження» дає підстави дійти
висновку, що розстрочка виконання
рішення суду може бути надана у
виняткових випадках, що обумовлюють
об'єктивні ускладнення при виконанні
судового рішення або наявність яких
робить його виконання неможливим.

Судом не встановлено обставин,
які унеможливлюють виконання
відповідачем судового рішення або
ускладнюють його виконання. Сама по
собі наявність у відповідача на
утриманні п'яти неповнолітніх дітей, за
відсутністю інших даних, не свідчить
про складний матеріальний стан.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Однак, ОСОБА_2 не надано жодних
доказів на підтвердження складного
збігу сімейних обставин чи наявності
такого майнового стану, який би давав
підстави для розстрочки виконання
рішення суду, як і доказів на
підтвердження погашення
заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі ст. 3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема,
справедливість, добросовісність та
розумність. Вимога справедливості,
добросовісності та розумності
цивільного законодавства практично
виражається у встановленні його
нормами рівних умов для участі всіх
осіб у цивільних відносинах;
закріпленні можливості адекватного
захисту порушеного цивільного права
або інтересу.

Отже, задоволення судом вимоги
відповідача про розстрочення боргу є
порушенням принципів закріплених у ст.
3 ЦК України та вимог ст. 217 ЦПК України
щодо наявності поважних причин для
розстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене, рішення
суду в частині розстрочки виконання
рішення суду підлягає скасуванню, з
підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні клопотання
ОСОБА_2 про розстрочення виконання
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області від 06 грудня 2013 року в частині
розстрочки виконання рішення суду
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
клопотання ОСОБА_2 про розстрочку
виконання рішення суду відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскарженим
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: