інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/86/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б., Шевченка В. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 березня 2013
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 березня 2013
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 19472 грн. 64
коп. та 214 грн. 60 коп. судового збору.

28 серпня 2013 року ОСОБА_3 подав до
Ковпаківського районного суду м. Суми
заяву про перегляд заочного рішення
суду.

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 29 листопада 2013 року вказану
заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить зазначене заочне
рішення скасувати та відмовити в
позові банку за спливом строку
позовної давності.

При цьому зазначає, що відповідно
до заяви було встановлено ліміт
кредиту по платіжній картці 3500 грн., а
отже відповідно до умов її надання сума
основного боргу за платіжною карткою
не може перевищувати вказану суму.

Вказує, що внаслідок накладення
арешту, порушення справи про
банкрутство відносно нього, як
фізичної особи-підприємця, введення
мораторію та арешту майна він не мав і
до цього часу не має права
розпоряджатися належними йому коштами
та майном та сплатити заборгованість
за платіжною карткою, а тому
нарахування процентів, штрафів та пені
є незаконними.

Доводить, що нова платіжна картка
на його ім'я банком не виписувалась.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_3, який підтримав
доводи апеляційної скарги, пояснення
представника позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» Гакаля Р.В., який
заперечував проти доводів скарги,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість заочного рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 лютого 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № б/н, за умовами
якого позичальник отримав кредит в
сумі 3500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою 3 % на місяць з розрахунку 360
днів на рік за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки, з
щомісячним погашенням заборгованості
платежами у розмірі 7 % від суми
заборгованості.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
договірних зобов'язань перед
кредитором утворилась заборгованість
у розмірі 19472 грн. 64 коп., в тому числі, 5317
грн. 15 коп. - по кредиту, з яких 5285 грн. 47
коп. - прострочена заборгованість по
кредиту, 12752 грн. 03 коп. - по відсоткам за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 903 грн. 46 коп. - штраф
(процентна складова) (а.с. 4-9).

Ухвалюючи заочне рішення про
задоволення позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач своїх
зобов'язань за договором кредиту не
виконує, внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
з нього.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 627
ЦК України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
укладений договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.
11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений
договір є підставою виникнення
зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору або
інших умов та вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Із заяви позичальника від 05 лютого 2007
року вбачається, що ОСОБА_3 ознайомився
та погодився з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою і
Тарифами банку. Виразив свою згоду на
те, що дана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою і
Тарифами складає між ним та банком
договір про надання банківських
послуг, про що свідчить його підпис на
заяві (а.с. 10-18).

Відповідно до пунктів 3.2, 5.3 Умов і
правил надання банківських послуг банк
вправі проводити зміну тарифів, а також
інших умов обслуговування рахунків.
Право зміни розміру наданого на
платіжну карту кредиту (кредитного
ліміту) банк залишає за собою в
односторонньому порядку, за власним
рішенням банку і без попереднього
повідомлення клієнта.

На підставі вищевказаних умов станом
на 22 січня 2009 року банком збільшено
кредитний ліміт на платіжну картку до
5320 грн., з чим ОСОБА_3 погодився,
оскільки, всупереч вимогам пункту 6.4
Умов і правил, не подав до банку
письмової заяви про розірвання даного
договору, не погасив заборгованість
перед банком і в подальшому
продовжував користуватися кредитними
коштами.

Тому його посилання у скарзі на те, що
сума основного боргу за платіжною
карткою не може перевищувати 3500 грн.,
суперечать умовам кредитного договору.

Доводи заявника апеляційної скарги про
те, що сплив строк дії договору, а тому
необхідно застосувати строк позовної
давності, є безпідставними з огляду на
наступне.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлена тривалістю у три
роки.

Відповідно до пункту 1.2 Умов і правил
надання банківських послуг, ці умови
регулюють відносини між банком та
клієнтом щодо відкриття та
обслуговування карткового рахунку
клієнта, а також інших банківських
послуг, указаних в Заяві (а.с. 12). Пунктом
9.12 цих Умов встановлено, що договір діє
упродовж 12 місяців з моменту
підписання та передбачено автоматичне
лонгування дії договору на такий самий
строк у разі, якщо жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору (а.с. 16).

Належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що дія кредитного
договору припинилась та на
спростування розрахунку
заборгованості за кредитним
договором, наданого банком,
відповідачем, всупереч вимогам ст. ст.
10, 60 ЦПК України, суду не надано.

Отже, задовольняючи позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» та, стягуючи
заборгованість за кредитним договором
з ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно
встановив обставини справи, права і
обов'язки сторін, взяв до уваги
положення пункту 9.12. Умов та правил
надання банківських послуг та дійшов
до обгрунтованого висновку про те, що
жодна із сторін не проінформувала іншу
сторону про припинення дії договору,
відтак він автоматично лонгується на
такий же термін кожного року.

Таким чином, підстав для застосування
спливу позовної давності не
вбачається.

Згідно п. 3.1.3 Умов та Правил надання
банківських послуг після закінчення
строку дії картка продовжується банком
на новий строк (шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії), якщо раніше
(до початку місяця закінчення строку
дії) не надійшла письмова заява
держателя про закриття картрахунку.
Відповідної заяви про закриття рахунку
ОСОБА_3 не подавав, а тому
правовідносини боржника з банком
тривали на момент подання позову.

За таких обставин, не отримання
відповідачем продовженої з новим
строком дії картки, не є підставою для
припинення зобов'язання чи закінчення
дії кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що внаслідок накладення арешту,
порушення справи про банкрутство
відносно нього, як фізичної
особи-підприємця, ведення мораторію та
арешту майна він не мав і до цього часу
не має права розпоряджатися належними
йому коштами та майном та сплатити
заборгованість за платіжною карткою, а
тому нарахування процентів, штрафів та
пені є незаконними, не заслуговують на
увагу, оскільки як вбачається із заяви
про відкриття карткового рахунку для
перерахування грошових коштів,
останній подав заяву до банку як
фізична особа, а не як фізична
особа-підприємець (а.с. 10).

Отже, надання банком вказаного
кредиту відповідачу не пов'язано з
веденням ним підприємницької
діяльності і не впливає на суть
ухваленого у справі рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують.І

Враховуючи викладене,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 березня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -