Справа № 333/8637/14-ц
Пр. № 2/333/3256/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2014 року

м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши
матеріали позовної заяви Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі та набуття у власність,-

В С Т А Н О В И В :

04.11.2014 року до Комунарського районного
суду м. Запоріжжя надійшла позовна
заява Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі та
набуття у власність.

Суд вважає, що позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної
заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Документи про сплату судового збору
подаються суду в оригіналі. Є
недопустимим надання в якості доказу
сплати судового збору ксерокопії
квитанції, відповідність оригіналу
якої міг би завірити суддя, а також
неможливо оригінал квитанції
повернути платнику збору із залишенням
у справі копії квитанції. Документом
про оплату витрат є квитанція установи
банку або відділення поштового зв'язку,
які прийняли платіж, платіжне
доручення, підписане уповноваженою
посадовою особою і скріплене печаткою
установи банку з відміткою про дату
виконання платіжного доручення. У разі
коли оплата витрат здійснюється шляхом
перерахування коштів з рахунка
вкладника, відкритого в установі банку,
додається довідка, засвідчена підписом
контролера, скріпленим печаткою
фінансової установи.

Відповідні документи подаються до суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо) цих
документів, а також платіжне доручення,
яке за формою не відповідає наведеним
вимогам, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Позивачем до суду надано копії
квитанцій про сплату судового збору.

Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах» від 17.10.2014 року ч.1
ст. 9 Закону України «Про судовий збір»
№ 3674-VI від 08.07.2011 року передбачено
сплату судового збору за місцем
розгляду справи із зарахуванням його
до спеціального фонду Державного
бюджету України. При цьому місце
розгляду справи судом визначається
відповідно до вимог закону, зокрема
статей 107–114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1,
389-7, 392, 400 ЦПК.

Встановивши, що судовий збір сплачено
не за місцем розгляду справи, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без руху та пропонує сплатити судовий
збір до бюджету за місцем розгляду
справи (стаття 121 ЦПК) і одночасно цією ж
ухвалою відповідно до Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного або
місцевого бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03 вересня 2013 року № 787 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182,
вирішує питання про повернення
помилково сплаченого судового збору.

Судом встановлено, що місце розгляду
справи є Комунарський районний суд м.
Запоріжжя на підставі ст. 114 ЦПК
України, тому місце сплати судового
збору повинно бути визначено до вимог
закону.

Позивачем сплачено судовий збір у м.
Київ, тому суд пропонує сплатити
судовий збір до бюджету за місцем
розгляду справи.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах» від 17.10.2014 року
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до
позовної заяви (заяви, скарги) і мають
містити відомості про те, за яку саме
позовну заяву (заяву, скаргу, дію)
сплачується судовий збір. При цьому,
наприклад, платіжне доручення повинно
бути підписано уповноваженою
посадовою особою банку і скріплено
печаткою установи банку з відміткою
про дату виконання платіжного
доручення та відміткою про зарахування
суми судового збору до спеціального
фонду Державного бюджету України.

У копіях платіжних доручень не
зазначено за яку саме позовну заяву
(заяву, скаргу, дію) сплачується судовий
збір.

Згідно до п. 6 ч 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

До суду позов подано представником
позивача – ТОВ «Про Консалтинг»
ОСОБА_3, який діє на підставі договору
доручення № 002 від 01.06.2013 року, проте
зазначений договір (кожна сторінка) не
підписана довірителем.

Дані обставини перешкоджають
вирішенню питання про відкриття
провадження у справі.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України,
якщо позовна заява подана без
додержання вимог, передбачених ст. ст.
119, 120 ЦПК України, вона підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п’яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
підлягає залишенню без руху з наданням
позивачам строку на усунення
недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі та
набуття у власність - залишити без
руху.

Повідомити позивача про необхідність
усунення недоліків в строк, який не
перевищує п’яти днів з дня отримання
ним ухвали.

Роз’яснити позивачу, якщо у визначений
строк недоліки не будуть усунуті,
позовна заява на підставі ст. 121 ч. 2 ЦПК
України вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Р.С.Холод