Провадження №6/761/1800/2014
У Х В А Л А

іменем України

28 жовтня 2014 року Шевченківський
районного суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби України
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Білозуб М.І. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби України
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Білозуб М.І.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2.
Мотивуючи свої вимоги тим, що на
виконанні державної виконавчої служби
знаходиться виконавчий лист № 2-10243/11
від 04.03.2013 виданий Шевченківським
районним судом м. Києва, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 348 668 грн. 90
грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00
коп., державне мито в розмірі 1 700 грн. 00
коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ
розгляду справи.

14.03.2013 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження. Постановою
про відкриття виконавчого провадження
зобов'язано боржника виконати рішення
суду в самостійному порядку. Проте,
постанова про відкриття провадження
боржником проігнорована, будь-якої
відповіді, щодо ї отримання та заходів
спрямованих на виконання рішення суду
від боржника не надходило. Всупереч
вимогам Закону п. 6 ст. 12 «Про виконавче
провадження» до відділу Державної
виконавчої служби України відділу
примусового виконання рішень боржник
не з'являється.

У результаті проведених державним
виконавцем заходів встановлено, що
зареєстроване за боржником на праві
власності нерухоме майно відсутні.
Відповідно до довідки з ДАІ
транспортних засобів за боржником не
зареєстровано. Згідно інформації
Головного управління земельних
ресурсів КМДА за боржником земельних
ділянок в межах м. Києва не
зареєстровано. Згідно з інформацією,
наданою Управління з нарахування
пенсій Головного управління
пенсійного фонду України в м. Києві
боржник на обліку не перебуває і пенсію
не отримує, відкритих у банківських
установах рахунків за боржником не
зареєстровано. Згідно з відповіді БТІ
м. Києва, квартира АДРЕСА_1 на праві
власності за ОСОБА_2 не зареєстрована.
Боржник серед власників, які володіють
10% і більше пакетів акцій емітентів не
значиться відповідно до відповіді
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку. 13.04.2013 р. з метою
перевірки майнового стану боржника
державним виконавцем здійснено вихід
за адресою проживання ОСОБА_2 проте
потрапити до квартири боржника не
виявилось можливим оскільки двері
квартири АДРЕСА_2, ніхто не відчинив.

Оскільки боржником не здійснено жодних
дії для погашення заборгованості,
повністю або частково. Відповідно до
наявної інформації, боржник є
учасницею музичного гурту, який
постійно проводить гастрольні тури як
на території України та і постійно
виїжджає за межі України на гастролі,
зважаючи на наявність та розміри
заборгованості боржника не
виключається його виїзд на постійне
проживання за кордон.

А тому державний виконавець, просить
тимчасово обмежити виїзд за кордон,
тимчасово відмовити у виїзді за кордон
громадянки України боржника ОСОБА_2 до
виконання зобов'язань по сплаті боргу
на загальну суму у розмірі
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 348 668 грн. 90 грн., моральну шкоду
в розмірі 2 000 грн. 00 коп., державне мито в
розмірі 1 700 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп.
витрат на ІТЗ розгляду справи на
користь ОСОБА_3, згідно виконавчого
листа № 2-10243/11 від 04.03.2013 виданий
Шевченківським районним судом м. Києва
.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився повідомлявся
належним чином. Заяв та клопотам на
адресу суду не надходило.

Дослідивши в судовому засіданні
подання державного виконавця, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні державної
виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист № згідно виконавчого
листа № 2-10243/11 від 04.03.2013 виданий
Шевченківським районним судом м. Києва.

Також, встановлено, що 14.03.2013 року
державним виконавцем винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження, та надано час для
виконання рішення в добровільному
порядку.

Приписами ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами),
яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зокрема п.5 ч.1 ст.6 Зазначеного Закону
передбачено можливість обмеження
виїзду у випадку, якщо боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
свою власну. На здійснення цих прав не
може бути встановлено жодних обмежень,
крім тих, що передбачені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Фізична особа має право на свободу
пересування. Фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом (ст. 313
ЦК України).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у тому випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених виконавчим
листом слід розуміти такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею таких
обов'язків.

Задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.
Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Саме по собі
невиконання боржником самостійно
зобов'язань не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього судовим наказом
обов'язків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

У поданні державний виконавець
зазначає, що тимчасові виїзди боржника
за межі України ускладнюють проведення
виконавчих дій, а отже є підстави для
обмеження боржника ОСОБА_2 у виїзді за
межі України.

Разом з тим, державним виконавцем в
порядку ст. 60 ЦПК України не надано
жодних доказів, які б свідчили про те,
що боржник дійсно ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього виконавчим листом № 2-10243/11 від
04.03.2013 виданий Шевченківським районним
судом м. Києва.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні подання у зв'язку
із його необґрунтованістю, оскільки
сама по собі наявність у боржника
невиконаних зобов'язань не є
свідченням того, що останній
ухиляється від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.377-1,209,210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби України
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Білозуб М.І. про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_2
- відмовити.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного
суду м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення через Шевченківський
районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення вищезазначених строків або
якщо її не скасовано після розгляду
справи в Апеляційному суді м. Києва.

Суддя: