У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» на рішення апеляційного суду
Харківської області від 15 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що працювала
у комунальному закладі охорони
здоров'я «Лозівська центральна районна
лікарня» на посаді лікаря
стоматолога-терапевта з 05 серпня 1996
року. 05 травня 2010 року відповідача як
роботодавця було повідомлено про
професійне захворювання (форма П-3)
позивача від 28 квітня 2010 року, видане
науково-дослідним інститутом гігієни
праці та професійних захворювань
Харківського національного медичного
університету. У порушення вимог ст. 171
КЗпП України, ст. 22 Закону
України «Про охорону праці», п. 76
Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004
року, відповідне розслідування причин
виникнення у позивача професійного
захворювання протягом десяти днів
відповідачем не проведено. Такий акт
було складено відповідачем 08 квітня 2011
року на виконання рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 14 вересня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 24 лютого 2011 року. Ураховуючи
наведене ОСОБА_2 просила стягнути з
відповідача матеріальні збитки у
розмірі 19 019 грн 93 коп.,
завдані у зв'язку з несвоєчасним
проведенням розслідування, нарахувати
та виплатити їй компенсацію втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням терміну їх виплати та 10 000
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від
11 липня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15 вересня
2014 року рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 11 липня 2013 року
скасовано та ухвалено нове про
часткове задоволення позову.

Стягнуто з комунального закладу
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» на користь ОСОБА_2
матеріальні збитки у розмірі 19 019 грн 93
коп. та 2 000 грн на відшкодування
моральної шкоди, всього стягнуто 21 019
грн 93 коп. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі комунальний
заклад охорони здоров'я «Лозівська
центральна районна лікарня», просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4
статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позовні вимоги, апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
304 ЦПК України, а також, встановивши, що
бездіяльністю відповідача позивачу
завдано збитків, вірно виходив із того,
що позов у цій частині підлягає
задоволенню.

Крім того, ухвалюючи рішення
апеляційний суд обґрунтовано виходив з
наявності підстав, передбачених ст.ст.
23, 1166, 1167 ЦК України для відшкодування
позивачу моральної шкоди, розмір якої
суд правильно визначив, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, враховуючи ступінь
моральних страждань і переживань
позивача, завданих внаслідок
бездіяльності відповідача.

Ухвалюючи рішення у справі,
апеляційний суд правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормами матеріального права, які
підлягають застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити комунальному закладу
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до комунального закладу
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 15 вересня 2014 року.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак

3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-38467ск14