Справа №434/73/14-ц
провадження № 2/434/1037/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

заочне

06 лютого 2014р. Артемівський районний
суд м.Луганська

в складі: судді
Труфанової М.О.

при секретарі
Тишакової О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитнім
договором ,

встановив:

Позивач просить стягнути з
відповідача борг з кредиту за
договором бн від 13.03.2008р. в сумі 12846,73
грн, яка складається з наступного:
3431,38 грн. - заборгованість за кредитом;
6472,60 грн - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 2092,91 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 250,00 грн.-
штраф (фіксована частина); 599,84 грн. -
штраф (процентна складова) та судові
витрати, мотивуючи тим, що взяті на себе
за договором кредиту зобов'язання
відповідач не виконав.

Представник позивача в
судове засідання не явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність на задоволенні його вимог
наполягав.

Відповідач до суду не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, про
час слухання справи був повідомлений
належним чином, заперечень проти
позову не представив.

Судом ухвалено слухати справу
у відсутність відповідача, заочно,
згідно ст.224 ЦПК.

Суд дослідив матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, при цьому суд
виходив з наступного:

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
„Приватбанк " і відповідачем 13.03.2008р.
було укладено договір кредиту б/н на
суму 250,00 грн. У вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Факт укладення такого договору
між сторонами підтверджено заявою
позичальника про видачу кредиту; в
заяві зазначено, що позичальник
згоден з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам, і що
сукупність даних документів складає
кредитний договір між позичальником і
банком-кредитором.

Дані обставини підтверджено
вказаним договором, що складається з
заяви позичальника , Умов надання
банківських послуг, розрахунком
заборгованості .

Відповідно п. 8.6 Умов надання
споживчого кредиту, при порушенні
клієнтом строків платежу по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш
ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний
відшкодувати банку штраф в
розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, штрафів за
даним Договором не встановлено
сторонами.

Згідно наданим розрахункам, у
відповідача станом на 31.10.2013р.
утворилась заборгованість за
договором кредиту:

За тілом кредиту - 3431,38 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 6472,60 грн.

Крім того, позивач нарахував за
прострочення платежів і невиконання
умов договору неустойку: пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором нарахована у сумі 2092,91грн., а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг:
штраф (фіксована частина ) - 250 грн.,
штраф (процентна складова ) - 599,84 грн., а
всього нарахована заборгованість 12846,73
грн.

За змінами, внесеними до Статуту
банкової установи - кредитора, з 17.07.2009
р. змінено його назву на ПАТ „ КБ
„ПриватБанк ". Той факт, що ПАТ „ КБ
„ПриватБанк " є належним позивачем,
відповідач не оспорює.

Між сторонами склались договірні
відносини з угод позики .

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Згідно ст.630 ЦК Ураїни - договором
може бути встановлено, що його окремі
умови визначаються у відповідності з
типовими умовами договорів певного
виду, оприлюдненими у встановленому
порядку.

Згідно ст.638,639 ЦК України - якщо
сторони досягли домовленості і уклали
договір, в якому передбачені певні
зобов'язання, то вони мають
виконуватись і вважатись такими, що
момент домовленості настав.

Згідно ч.1ст.631 ЦК України -
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки у
відповідності з договором. Згідно ч.4
ст. 631 ЦК - збіг строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, що мало місце під час
дії договору.

Згідно ст.615 ЦК - не припустима
одностороння відмова від зобов'язання.

З аналізу даних норм закону, умов
договору, і наданих доказів, суд дійшов
таких висновків:

Відповідач суму, передбачену
договором, отримав, тобто позивач умови
договору з свого боку виконав.
Позичальник умови договору порушив,
зобов'язання по поверненню кредиту не
виконав, порушив строки повернення
кредиту і сплати відсотків за
користування кредитом. Згідно
наданого розрахунку - у відповідача
існує станом на 31.10.2013 р. заборгованість
за тілом кредиту, відсотками, пені,
штрафів у вказаній позивачем сумі.

Відповідач невиконанням
зобов'язання порушив майнові права
позивача, і ці права підлягають
судовому захисту.

Таким чином, з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
сума боргу за договором кредиту у
розмірі 3431,38 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
6472,60 грн.

Щодо стягнення пені та штрафних
санкцій, то суд виходить з наступного:

Згідно ч.1 ст..611 ЦК України - у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені умовами
договору або законом.

Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України
- позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів на умовах
договору.

Згідно ст.549 ЦК - неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума чи інше
майно, котре боржник зобов'язаний
передати кредитору у випадку
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, яка обчислюється в
процентах від суми невиконаного чи
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, яка обчислюється в
процентах від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто, пеня і штраф є різновидами
неустойки як юридичної
відповідальності, а не окремими
видами штрафних санкцій.

Згідно ст.550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
спричинених невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.
Проценти на неустойку не нараховуються
(ч.2). Кредитор не має права на неустойку
у випадку, якщо боржник не відповідає
за порушення зобов'язання (ст..617ЦК).

Як вбачається з наданого
розрахунку суми заборгованості пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань складає 2092,91 грн,
нараховані штрафи відповідно до п.8.6
Умов складають 250 грн. та 599,84 грн. Отже,
за порушення позичальником строків
виконання зобов'язання за кредитним
договором банком одночасно нараховано
пеню та штрафи.

Заявлені позивачем вимоги про
одночасне стягнення з відповідача
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань, штрафу (фіксована частина
) та штрафу (процентна складова )
переконливо свідчать про безпідставне
намагання кредитора застосувати до
боржника подвійну цивільно-правову
відповідальність одного і того ж виду
за одне й те ж порушення договірного
зобов'язання (прострочення виконання
грошового зобов'язання), що суперечить
вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та
ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими
ніхто не може бути двічі притягнений
до юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення,
а зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності і
справедливості. Таким чином суд не
вбачає підстав для стягнення з
відповідача нарахованих штрафних
санкцій, а саме: штрафу (фіксована
частина ) та штрафу (процентна
складова ).

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Аналізуючи вищезазначене суд
дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню, з
відповідача підлягає стягненню
заборгованість за кредитом в сумі
3431,38 грн., заборгованість по відсоткам
за користування кредитом в сумі 6472,60
грн. та пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором кредиту в
сумі 2092,91 грн., а всього 11996,89 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір у мінімальному розмірі 229,40грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 509, 526, 549,551, 611, 629, 623, 1048,
1054 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 213, 214, 218,
224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В
:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ін..н.НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором в розмірі 3431,38
грн., заборгованість по відсоткам за
користування кредитом в сумі 6472,60 грн.
та пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором кредиту в
сумі 2092,91 грн., а всього 11996,89 грн. та
судові витрати в сумі 229,40грн.

В іншої частині позову відмовити за
необґрунтованістю.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом за письмовою заявою
відповідача, яку він може подати до
суду протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення. За відсутності заяви
відповідача про перегляд заочного
рішення, після закінчення вказаного
строку рішення набирає законної сили.
Позивачем рішення суду може бути
оскаржене протягом десяти днів зі
дня його отримання шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду луганської області через
Артемівський районний суд м.
Луганська.

Суддя
М.О. Труфанова