Провадження №2/761/676/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Шевченківський районний суд м. Києвав
складі: головуючого-суддіМальцева Д.
О.при секретаріЖигня І.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування
безпідставно набутого майна,
ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва із позовом до ОСОБА_4 (далі
відповідач) про витребування
безпідставно набутого майна. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2010р.
позивачем сплачено 4000грн. в якості
авансу відповідачу за кухонні меблі. На
підтвердження отримання грошей,
відповідачем видано товарний чек.
Позивач зазначає, що у подальшому
договір у письмовій формі не було
укладено , оскільки не була досягнута
згода щодо його істотних умов -
комплектації кухонних меблів та
матеріалу їх виготовлення. Таким чином
позивач вважає, що відповідач без
достатньої правової підстави набув
4000грн., а тому у відповідності до ст.1212
ЦК України це майно підлягає
поверненню особі, за рахунок якої воно
У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не
заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224
та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України,
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 зазначеного Кодексу
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Судом встановлено та не заперечується
позивачем, що на виконання досягнутих
між сторонами домовленостей, позивачем
в якості авансу сплачено відповідачеві
4000грн., а останнім в якості доказу
отримання коштів видано товарний чек.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

У відповідності до ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду є публічним договором. До
відносин за договором побутового
підряду, не врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Згідно ст. 866 ЦК України договір
побутового підряду вважається
укладеним у належній формі, якщо
підрядник видав замовникові квитанцію
або інший документ, що підтверджує
укладення договору. Відсутність у
замовника цього документа не позбавляє
його права залучати свідків для
підтвердження факту кладення договору
або його умов.

За таких обставин суд прийшов до
висновку що між позивачем та
відповідачем виникли договірні
правовідносини.

Звертаючись до суду із даним позовом як
на підставу для задоволення позовних
вимог позивач посилається на положення
ст.1212 ЦК України

Разом з тим, відповідно до змісту ст. 1212
ЦК України зазначена норма закону
застосовується лише в тих випадках,
коли безпідставне збагачення однієї
особи за рахунок іншої не може бути
усунуто з допомогою інших, спеціальних
способів захисту. Зокрема, у разі
виникнення спору стосовно набуття
майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер правовідносин виключає
можливість застосування до них судом
положень частини першої статті 1212 ЦК
України, у тому числі й щодо
зобов'язання повернути майно
потерпілому

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
у задоволенні позовної заяви слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 202, 205, 525, 526, 837, 865, 1212 ЦК України,
ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 212-215, 224, 225 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
витребування безпідставно набутого
майна - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути, подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подачі скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення суду.

Суддя