Номер провадження: 22-ц/785/9575/14
Головуючий у першій інстанції Рідник
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Л.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 10
липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітнього
сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Позивачка посилалася на те, що з
відповідачем знаходиться у шлюбі з
03.06.2012 року. Від шлюбу мають сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З грудня 2012 року позивачка та
відповідач проживають окремо, дитина
проживає з матір»ю.

Оскільки відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина позивачка просила стягнути з
нього аліменти у твердій грошовій сумі
в розмірі 1200 грн., посилаючись на те, що
батьки відповідача вже 17 років
тримають в с.Кремидівка
Комінтернівського району Одеської
області кафе, що приносить їм
відповідній прибуток, тому відповідач
має можливість сплачувати аліменти на
утримання дитини саме в такому розмірі
1200 грн..

Також позивачка просила стягнути з
відповідача витрати на правову
допомогу у розмірі 450 грн., які вона
сплатила адвокату за складання
позовної заяви.

Відповідач позов визнав частково та
пояснив, що отримує фіксовану
заробітну плату у розмірі 660 грн..

Рішенням Комінтернівського
районного суду Одеської області від 10
липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,
працюючого за наймом, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, 1990
року народження, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання
малолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 1200 гривень щомісячно,
починаючи з 20.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати в розмірі 450.00
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 243,60 гривень на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду змінити, тому що
воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, заперечення
на неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов про стягнення
аліментів суд першої інстанції
посилався на те, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, тому
стягнув з нього аліменти на утримання
дитини у твердій грошовій сумі у
розмірі 1200 грн.

Задовольняючи вимоги про стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
у розмірі 450 грн. суд першої інстанції
посилався на доведеність вимог
позивачки в цій частині.

Однак, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки судом неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, що відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду в цій частині
та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів
зазначені в статті 182 СК України. При
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід розмір аліментів визначається у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України
частка заробітку /доходу/ матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_3 є
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно
свідоцтва про народження /а.с.6/.

Відповідно довідки № 257 від 19.03.2014 року
Кремидівської сільської ради ОСОБА_5
проживає разом зі своєю матір»ю ОСОБА_2
/ а.с. 8/.

Згідно довідки про доходи від 16.03. 2014
року відповідач ОСОБА_3 працює за
трудовим договором буфетчиком в кафе
«Наталі» та отримує заробітну плату 660
грн. щомісячно /а.с. 9-10/.

Належних та допустимих доказів того, що
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід позивачкою не надано та в суді
апеляційної інстанції нею
підтверджено відсутність доказів
отримання платником аліментів
нерегулярних та мінливих доходів.

При встановлених обставинах колегія
суддів прийшла до висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України в частині стягнення аліментів
з відповідача в твердій грошовій сумі,
оскільки він має регулярний фіксований
дохід, що підтверджено матеріалами
справи, та ухвалення рішення в цій
частині вимог.

З урахуванням обставин відповідно до
ст. 182 СК України колегія суддів вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивачки на утримання
неповнолітнього сина аліменти у
розмірі половини всіх видів його
заробітку /доходів/.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред»явлення
позову.

Позивачка не позбавлена права на
збільшення розміру аліментів у разі
зміни матеріального стану батька
дитини / ст. 192 СК України/.

Також колегія суддів не погоджується з
висновками суду про доведеність
позивачкою понесених нею витрат на
правову допомогу.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати
на правову допомогу віднесені до
судових витрат, які пов»язані з
розглядом справи.

Згідно з ст. 84 ЦПК України витрати,
пов»язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Стаття 88 ЦПК України регулює розподіл
судових витрат між сторонами та
визначає, що стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року визначено, що
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб»єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовими засіданнями та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Позивачкою не надано належних та
допустимих доказів того, що правову
допомогу по даній справі їй надавав
адвокат або інший фахівець в галузі
права, відсутні розрахунки таких
витрат.

Відсутність документального
підтвердження витрат на правову
допомогу, а також розрахунку таких
витрат є підставою для відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
таких витрат.

В решті рішення суду постановлене з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 10
липня 2014 року в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на
дитину у твердій грошовій сумі та
судових витрат скасувати, ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання
малолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 /одної другої/
частки заробітку /доходу/, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20.03.2014
року до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення витрат на
правову допомогу.

В решті рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 10
липня 2014 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна