Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014р. Кіровський районний суд м.
Донецька в складі:

судді Юр'євої Т.І.,

при секретарі Власенко Н.М.,

за участю:

представника позивача Овсянкіної В.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
позовом ПАТ «РОДОВІТ БАНК» до ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, та зустрічному
позову ОСОБА_4 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» і
ОСОБА_2 припинення договору поруки,
суд

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому вказує, що 7 травня 2007
року між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» (7 червня 2009
р. назву банка офіційне змінено на
публічне акціонерне товариство
«РОДОВІТ БАНК» - скорочене назва АТ
«РОДОВІТ БАНК», що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію юридичної
особи) та фізичною особою ОСОБА_2
(Відповідач-1) було укладено Кредитний
договір № 47/АА-028.07.2 ( далі -кредитний
договір), відповідно до якого
Позичальник отримав кредит у сумі 11
452,00 доларів США. Кредит був виданий
Відповідачу -1 під обов'язок сплати ним
банку процентів за користування
грошовими коштами в розмірі 12,5% річних,
відповідно до Додаткової угоди №1 від 13
жовтня 2008 р. до вищевказаного
кредитного договору процентна ставка
було змінено на 14,5% річних. З терміном
кінцевого погашення не пізніше 7
травня 2012 року.

Всупереч вимогам кредитного
договору, зокрема, якими передбачено
зобов'язання Відповідача-1 повністю
повернути суму кредиту та сплатити
проценти за користування кредитом не
пізніше 7 травня 2012 року, Відповідачем -1
грубо порушуються умови кредитного
договору, від добровільного погашення
боргу Відповідач-1 ухиляється,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Таким чином, Відповідач-1 не
виконав зобов'язання щодо: 1).
Повернення в повному обсязі кредитних
коштів у розмірі 7389,93 доларів США, 2).
Сплати процентів у розмірі 1672,23 доларів
США. З боку відповідача мале місце
порушення зобов'язання, що відповідно
до ст. 611 ЦК України тягне за собою
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема, сплати
неустойки. Крім того, відповідно до ч.1
ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України. Ч.2 ст. 625
ЦК України встановлюється, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Правилами ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
не можливість виконання грошового
зобов'язання.

Станом на 06.09.2013 року загальний
розмір грошових вимог банку, яки
виникли на підставі кредитного
договору складає грошову сумі 9062,16
доларів США та 1 289 389,86 грн., зокрема:

- заборгованість Позичальника за
кредитом складає 7 389,93 доларів США ,

- прострочена заборгованість за
нарахованими процентами складає - 1
282,85 доларів США,

- пеня за про строчку виконання
грошового зобов'язання складає - 1 282 807,85
грн.

- відповідальність за прострочення
грошового зобов'язання згідно зі ст. 625
ЦК України складає - 6582,01 грн.

За офіційним курсом Національного
банку України станом на 6.09.2013 року і на
наступний час 1 долар дорівнює 7,9930 грн.
- згідно службового розпорядження НБУ
від 08.09.2013 р. за № 205/340 «Про офіційний
курс гривни до іноземних валют».

В якості забезпечення
виконання зобов'язань Відповідачем -1
перед Банком по кредитному договору,
між Банком та ОСОБА_4 (Відповідач-2) був
укладений Договір поруки №47/АА-028.07.2
від 7 травня 2007 р.

У відповідності Договору поруки
Відповідач-2 зобов'язався солідарно з
Позичальником відповідати перед
Банком в повному обсязі за своєчасне і
повне виконання Позичальником своїх
зобов'язань за Кредитним договором.
Відповідно до п.п.1,2 ст. 554 Цивільного
Кодексу України та договору поруки,
Поручитель несе солідарну
відповідальність перед Банком нарівні
з Боржником., за повернення сум
кредиту, нарахованих відсотків за
користування кредитом та за
прострочення грошових зобов'язань.

Позивач просить стягнути
солідарно з обох відповідачів на
користь банку заборгованість за
Кредитним договором №47/АА-028.07.2 від 7
травня 2007 року в загальному розмірі 9
062,16 доларів США та 1 289 389,86 грн.

Відповідач-2 - ОСОБА_4 звернулась
до суду із зустрічним позовом, в якому
вказує, що згідно умов п.п.1.1,1.5
Кредитного договору № 47/АА-028-07.2. від
07.05.2007р. ВАТ «РОДОВІД БАНК» відкриває
ОСОБА_2 кредитну лінію на загальну суму
11 452,00 доларів США терміном до 7 травня
2012 року. Процентна вставка по кредиту
за цім договором складає 12,5% річних. На
цих умовах нею був підписаний Договір
поруки № 47/АА-028.07.2 від 07.05.2007 р.

В подальшому, 13 жовтня 2008 р., тобто
через 17 місяців після укладання
Кредитного договору і Договору поруки,
між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та
ОСОБА_2(Відповідач-1) було укладено
Додаткова угода №1. Про факт укладення
зазначеної Додаткової угоди №1, її
умови та зміст вона (Відповідач-2) не
була повідомлена.

Згідно п.1 Додаткової угоди від
13.10.2008 р. , викладено в новій редакції
п.1.5 Кредитного договору № 47/АА-028.07.2
від 7 травня 2007 р., відповідно до якої
процентна ставка за Кредитним
договором встановлюється у розмірі 14,5%
річних, тобто було змінено процентну
ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %.

При цьому умовами Договору поруки
не передбачено згоди ОСОБА_4, як
поручителя, на зміну основного
зобов'язання за Кредитним договором.
Якщо в Договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

В зв'язку з тим, що позивач
пред'явив позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і до поручителя у солідарному порядку
з Позичальником, позивачка по
зустрічному позову вважає, що це є
підставою для захисту її права судом.
Вона просить визнати припиненим
Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7 травня
2007 року.

В судовому засіданні представник
банку повністю підтримала позовну
заяву, суду дала пояснення. аналогічні
вказаним в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
банку визнав частково, зустрічний
позов ОСОБА_4 визнав повністю, суду
пояснив, що він вважає, що банком
пропущений строк позовної давності
відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України.
Так же банком пропущений строк
позовної давності по вимогам про
стягнення пені за про строчку
виконання грошових зобов'язань по над
строк одного року до дня подання
позовної заяви. Крім того, він вважає,
що банком незаконно безпідставно
завищена сума пені, яка нарахована за
позовною заявою. Він вважає, що розмір
пені повинен бути розрахований банком,
але не може перевищувати подвійну
рахункову ставку НБУ, яка діяла в
період прострочення. Крім того,
відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
по рішенню суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків. Він визнає
позовні вимоги у частині
заборгованості за кредитом и за
відсотками. Він вважає, що ОСОБА_4 не
може бути солідарним боржником,
повністю підтримує її зустрічний
позов.

Представник відповідачки ОСОБА_4 -
ОСОБА_3, діючі на підставі довіреності,
в судовому засіданні позов банку до
його клієнтки не визнав повністю, суду
показав, що ОСОБА_4 дійсно підписала
договір поруки № 47/АА-028.07.2 від 7 травня
2007 року. Вона погодилась з умовами
Кредитного договору, укладеного її
сином ОСОБА_2 з ВАТ «РОДОВІТ БАНК» №
47/АА-028.07.2 від 7 травня 2007 року. Але про
укладення між банком и сином ОСОБА_2
Додаткової угоди №1 від 13 жовтня 2008
року до вказаного Кредитного
договору, вона нічого не знала. Тільки
при отримання нею даної позовної
заяви, вона узнала, що згідно п.1
Додаткової угоди від 13.10.2008 р.,
викладено в новій редакції п.1.5
Кредитного договору № 47/АА-028.07.2 від 7
травня 2007 р., відповідно до якої
процентна ставка за Кредитним
договором встановлюється у розмірі 14,5%
річних, тобто було змінено процентну
ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %. При
цьому умовами Договору поруки не
передбачено згоди ОСОБА_4, як
поручителя, на зміну основного
зобов'язання за Кредитним договором.
Якщо в Договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Він просить
визнати договір поруки № 47/АА-028.07.2 від
7 травня 2007 року припиненим. У позові
Банка до ОСОБА_4 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню, зустрічний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Встановлено, що між сторонами
склалися договірні відносини: 7 травня
2007 року між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та
фізичною особою ОСОБА_2 (Відповідач-1)
було укладено Кредитний договір №
47/АА-028.07.2 ( далі - Кредитний договір),
відповідно до якого Позичальник
отримав кредит у сумі 11 452,00 доларів
США. Кредит був виданий Відповідачу-1
під обов'язок сплати ним банку
процентів за користування грошовими
коштами в розмірі 12,5% річних, а
відповідно до Додаткової угоди №1 від 13
жовтня 2008 р. до вищевказаного
кредитного договору процентна ставка
було змінено на 14,5% річних. З терміном
кінцевого погашення не пізніше 7
травня 2012 року.

В якості забезпечення
виконання зобов'язань Відповідачем -1
перед Банком по кредитному договору,
між Банком та ОСОБА_4 (Відповідач-2) був
укладений Договір поруки №47/АА-028.07.2
від 7 травня 2007 р.

У відповідності Договору поруки
Відповідач-2 зобов'язався солідарно з
Позичальником відповідати перед
Банком в повному обсязі за своєчасне і
повне виконання Позичальником своїх
зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до п.п.1,2 ст. 554
Цивільного Кодексу України та
договору поруки, Поручитель несе
солідарну відповідальність перед
Банком нарівні з Боржником., за
повернення сум кредиту, нарахованих
відсотків за користування кредитом та
за прострочення грошових зобов'язань.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та закону.

У ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо в зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Приписами ст. 1049 ЦК
України передбачено зобов'язання
позичальника повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі), строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно ст. 1048 ЦК України
Позикодавець має право на одержання
від Позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Встановлено, що строк
Кредитного договору закінчився, однак
Боржник у строки, встановлені
кредитним договором, погашення кредиту
не здійснив, чим порушує умови
договору та вимоги цивільного
законодавства.

Всупереч вимогам кредитного
договору, зокрема, якими передбачено
зобов'язання Відповідача-1 повністю
повернути суму кредиту та сплатити
проценти за користування кредитом не
пізніше 7 травня 2012 року, Відповідачем-1
грубо порушуються умови кредитного
договору, від добровільного погашення
боргу Відповідач-1 ухиляється,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що Відповідач-1 не виконав
зобов'язання і станом на 06.09.2013 року
розмір заборгованості, яка виникла на
підставі кредитного договору складає
грошову сумі 9 062,16 доларів, зокрема:
заборгованість Позичальника за
кредитом складає 7 389,93 доларів США, що у
національній валюті складає 59 045,54 грн.
і прострочена заборгованість за
нарахованими процентами складає - 1
672,23 доларів США, що у національній
валюті складає 12 361,12 грн.

За офіційним курсом Національного
банку України станом на 6.09.2013 року і на
наступний час 1 долар дорівнює 7,99 грн. -
згідно службового розпорядження НБУ
від 08.09.2013 р. за № 205/340 «Про офіційний
курс гривни до іноземних валют».

Судом встановлено, що з боку
Відповідача-1 мале місце порушення
зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК
України тягне за собою правові
наслідки, встановлені договором, або
законом, зокрема, сплати неустойки.

Відповідно до п.3.9 Кредитного
договору, за порушення строків
повернення кредиту чи сплати
процентів за користування кредитом,
Відповідач-1 зобов'язаний сплатити
Банку за кожний день пеню в розмірі
подвійної процентної ставки,
встановленої в п.1.5 Кредитного
договору, від суми простроченого
платежу, та відповідно до п.3.9
Додаткової угоди викладено в наступній
редакції: за порушення строків
повернення кредиту чи сплати процентів
за користування кредитом, Відповідач-1
зобов'язався сплачувати Банку за кожен
день прострочення пеню у розмірі 1,6%
від суми простроченої
заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, пеня
за прострочення виконання зобов'язань
за своєчасне повернення кредиту і
пеня за прострочення виконання
зобов'язань за своєчасної сплати
нарахованих відсотків, Банком
нарахована у розмірі 1 282 807,85 грн. за
весь період прострочки, починаючі з 11
липня 2007 року по 06.09.2013 року.

Зокрема п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України для
пред'явлення позовів про стягнення
неустойки (пені, штрафу) застосовується
пеня в один рік.

Відповідно розрахунку пені за
Кредитним договором за період з 04.10.12. р.
по 3.10.2013 р., станом на 18 листопада 2013
року загальна сума пені за
вищевказаним Кредитним договором
складає 423 014,24 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки ( пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

В зв'язку з тим, що сума пені,
нарахованої позивачем значно
перевищує суму заборгованості по
кредиту, суд вважає можливим
стягнути пеню за порушення строків
погашення заборгованості і процентів
у розмірі, що дорівнює заборгованості
по тілу і по процентам, а саме у сумі - 73
406,66 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1050
ЦК України, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Ч.2 ст. 625 ЦК України
встановлюється, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З матеріалів справи
вбачається, що відповідальність за
прострочення грошового зобов'язання
згідно зі ст. 625 ЦК України (3% річних за
прострочення виконання зобов'язань зі
своєчасного повернення кредиту і за
прострочення виконання зобов'язань зі
своєчасної сплати нарахованих
відсотків), що перевірено судом, і вірно
складає - 6 582,01 грн.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає
належить стягнути з Відповідача -1 на
користь банка станом на 06.09.2013 року
заборгованість за кредитом №
47/АА-028.07.2 від 7.05.2007 року і за
Додатковою угодою №1 від 13.10.2008 року у
сумі 9 062,16 доларів США та пені у сумі - 73
406,66 грн, зокрема:

- заборгованість за кредитом -7 389,93
доларів США, що за курсом НБУ до
національної валюті складає - 59 045,54грн.

- прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 1 672, 23 доларів
США, що за курсом НБУ до національної
валюті складає - 12361,12 грн.

- пеня за прострочку виконання грошових
зобов'язань за період з 04.10.2012 р. по
03.10.2013 р. (з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК
України) - 73 406.66 грн.

- відповідальність за порушення
грошового зобов'язання (згідно ст.625 ЦК
України) - 6 582,01 грн.

У позові про стягнення
вищевказаних сум заборгованості у
солідарному порядку слід відмовити,
тому що підлягає задоволенню
зустрічний позов про припинення
Договору поруки № 47/АА-028.07.2 від 7 травня
2007 року, укладеним між позивачем і
Відповідачем-2 з наступних підстав:

Згідно умов п.п.1.1,1.5 Кредитного
договору № 47/АА-028-07.2. від 07.05.2007р. ВАТ
«РОДОВІД БАНК» відкриває ОСОБА_2
кредитну лінію на загальну суму 11 452,00
доларів США терміном до 7 травня 2012
року. Процентна вставка по кредиту за
цім договором складає 12,5% річних. На цих
умовах Відповідачем -2 ОСОБА_4 був
підписаний Договір поруки № 47/АА-028.07.2
від 07.05.2007 р.

В подальшому, 13 жовтня 2008 р., тобто
через 17 місяців після укладання
Кредитного договору і Договору поруки,
між ВАТ «РОДОВІТ БАНК» та
ОСОБА_2(Відповідач-1) було укладено
Додаткова угода №1. Про факт укладення
зазначеної Додаткової угоди №1, її
умови та зміст ОСОБА_4 (Відповідач-2) не
була повідомлена.

Згідно п.1 Додаткової угоди від
13.10.2008 р. , викладено в новій редакції
п.1.5 Кредитного договору № 47/АА-028.07.2
від 7 травня 2007 р., відповідно до якої
процентна ставка за Кредитним
договором встановлюється у розмірі 14,5%
річних, тобто було змінено процентну
ставку за кредитом з 12,5% до 14,5 %.

При цьому умовами Договору поруки
не передбачено згоди ОСОБА_4, як
поручителя, на зміну основного
зобов'язання за Кредитним договором.
Якщо в Договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Вказана правова позиція
застосована у рішеннях ВССУ від 4 липня
2012 року, від 5.09.2012 року, від 3.10.2012 року,
від. 6.02.2013 року.

Верховний суд України у постанови
від 29.01.2014 року по справі №6-155 ус13
роз'яснив, що договір поруки
припиняється, якщо кредитор протягом
6-ті місяців з дня настання основного
зобов'язання не пред'явив вимогу до
поручителя. Встановив, що Договором
поруки не встановлений строк, після
настання якого строк поруки
припиняється, тому що він дії до
повного погашення всіх зобов'язань
боржника по кредитному договору, и якщо
кредитор протягом 6-ті місяців з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явив протягом 6-ті
місяців вимогу до поручителя про
виконання зобов'язань, суд вважає, що
зобов'язання по договору поруки
припинились.

По вищевказаному договору
поруки №,47/АА-028.07.2 від 7.05.2007 р.,
укладеним між позивачем и
Відповідачем-2, дія договору поруки
припинилась тому, що згідно з умовами
кредитного договору кінцевий строк
повернення кредиту, встановлений за
Кредитним договором, є 07.05.2012 року.
Позивач же звернувся з позовом до суду
4.10.2013 року.

Враховуючі вищевказане, суд
вважає Договір поруки №47АА/028.07.2 від 7
травня 2007 року, укладений між ПАТ
««РОДОВІТ БАНК» і ОСОБА_4, належить
припинити.

Суд вважає з Відповідача-1 на
користь позивача належить стянення
судового збору у сумі 3441 грн., які були
сплачені позивачем при подачи
позовної заяви.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «РОДОВІТ БАНК» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ
«РОДОВІД БАНК» і ОСОБА_2 припинення
договору поруки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «РОДОВІТ БАНК» за кредитним
договором від 7 травня 2007 року №
47/АА-028.07.2 - заборгованість за
кредитом у сумі - 7 389,93 доларів США, що
за курсом НБУ до національної валюті
складає - 59 045,54грн.;

прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 1 672, 23 доларів
США, що за курсом НБУ до національної
валюті складає - 12361,12 грн.; пеня за
прострочку виконання грошових
зобов'язань за період з 04.10.2012 р. по
03.10.2013 р. (з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК
України) - 73 406.66 грн. і відповідальність
за порушення грошового зобов'язання
(згідно ст.625 ЦК України) - 6 582,01 грн.

Договір поруки №47/АА-028.07.2 від 7
травня 2007 року, укладений між ПАТ
«РОДОВІТ БАНК» і ОСОБА_4, припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
««РОДОВІТ БАНК» судовий збір у сумі 3441
грн.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: