Провадження № 2/522/136/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

« 23» січня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного
С.О.

за секретаря судового засідання -
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
володінні та користуванні власністю,
за участі третьої особи - Публічного
акціонерного товариства «Одесагаз», за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у володінні,
розпорядженні та користуванні
власністю, за участі третьої особи -
ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом про усунення перешкод
в користуванні її власністю шляхом
зобов'язання відповідачів демонтувати
газовий котел, що розташований у
коридорі загального користування
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
накладення заборони відповідачам на
встановлення такого приладу, стягнення
з відповідачів судових витрат. В
обґрунтування позову посилалась на
наступне. Під дверима житлової кімнати,
що є у користуванні позивачки, в
коридорі загального користування
квартири спільного заселення
розташовано належний відповідачам
газовий котел «Данко 12-С». Зазначений
газовий прилад, як стверджує позивачка,
встановлений у комунальній квартирі
без її особистої згоди, із чисельними
порушеннями умов монтажу, зокрема,
відповідно до чинних норм та правил не
допускається розміщення газових
приладів в коридорах загального
користування.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічною позовною заявою, якою
просив суд зобов'язати позивачу за
первинним позовом ОСОБА_1 не чинити
перешкоду працівникам ПАТ «Одесагаз» у
встановленні газового лічильника та
підключенну газових приладів в
комунальній квартирі АДРЕСА_1, а також
стягнути на його користь судовий збір.
В обґрунтування позову посилався на те,
що первинний газовий прилад було
встановлено ще в 1976 році на підставі
відповідного проекту та рішення МВК. В
подальшому газовий лічильник було
знято на перевірку, що підтверджується
актом зняття і передачі газового
лічильника на перевірку від 12.11.2012 року.
Позивач за зустрічним позовом
зазначає, що працівниками ПАТ
«Одесагаз» не встановлено
правопорушення у факті встановлення
газового приладу «Данко 12-С», фахівцями
ПАТ «Одесагаз» знято газовий лічильник
для його планової перевірки, після чого
надано згоду на встановлення нового.
Втім, на теперішній час відповідач не
має можливості проживати у належних
йому кімнатах спільної комунальної
квартири, оскільки з вини позивачки
ОСОБА_1, яка не надає доступу для
встановлення та під'єднання
встановленого раніше газового
обладнання, в частині квартири
відсутнє опалення та газопостачання.

В судове засідання з'явилась позивачка,
а також її представник, позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили
суд їх задовольнити. Зустрічний позов
ОСОБА_2 не визнали, просили суд
відмовити у його задоволенні, з огляду
на його необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
з'явився, позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав, вважав вимоги необґрунтованими
з огляду на те, що ним не
встановлювалось нового газового
обладнання, а лише була проведена його
заміна у відповідності із попереднім
проектом встановлення газового котлу,
який при цьому за своїми технічними
характеристиками відповідає
заміненому обладнанню. Свої позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
з'явилась, позовні вимоги позивачки не
визнала у повному обсязі, вважала
обґрунтованим позов ОСОБА_2, просила
суд його задовольнити.

Представник третьої особи Публічного
акціонерного товариства «Одесагаз» в
судове засідання з'явився, заперечував
проти обґрунтованості та
правомірності позовних вимог ОСОБА_1,
позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в силу
їх обґрунтованості та заснованості на
чинному законодавстві, вважав за
необхідне суду їх задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
володінні та користуванні власністю не
підлягає задоволенню у повному обсязі;
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у володінні,
розпорядженні та користуванні
власністю підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини на підставі пояснень сторін,
їх представників та представника
третьої особи, наданих сторонами
письмових доказів, а також з
врахуванням визнаних ними обставин.

Позивачці ОСОБА_1 та її сину, ОСОБА_4,
належить 285/1000 частин комунальної
квартири (квартири спільного
заселення), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначена частина квартири
належить позивачу на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 03.12.1999 року, яке зареєстровано в КП
«ОМБТІ та РОН» 13.12.1999 року.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до
договору дарування від 23.11.2011 року №
487808 є власником 391/1000 частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідачці ОСОБА_3 згідно договору
дарування від 23.11.2011 року, що
зареєстрований в реєстрі за №3-1736,
належить 324/1000 частин зазначеної
комунальної квартири.

Таким чином, сторони по зазначеній
справі є співвласниками та мешканцями
квартири спільного заселення за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та відповідачі у своєму
відокремленому користуванні мають
певні житлові приміщення, що обладнані
самостійними опалювальними приладами,
вхід до квартири та коридор
перебувають у спільному користуванні.

Приміщення, які перебувають у
користуванні відповідачів, опалюються
газовим котлом, який було розташовано у
коридорі спільного використання,
встановленим згідно із рішенням
Районного житлового управління від
12.12.1976 року, виданого на підставі
проекту Одеського філіалу інституту
Укржилремпроект, погодженого РСЕС
ЖЕК-18 (а.с. 49-50).

Сторони визнали, а також представник
третьої особи підтвердив, що газові
прилади й проекти їх монтажу та
під'єднання, встановлені задля
забезпечення газопостачання
відповідачам, розташовано у
відповідності до технічних вимог та
правил, що були чинними на момент
складання відповідного проекту та
первинного монтажу. Так само стороною
відповідача визнано, а в силу цього це
не підлягає доведенню в судовому
засіданні, що такий спосіб монтажу
вказаних приладів та відповідний
проект не відповідають чинним нормам
та новим правилам та технічним умовам.

30.04.2012 року майстер ПАТ «Одесагаз»
здійснив перевірку встановленого
відповідно до проекту 1976 року газового
приладу, належного відповідачам.

Працівниками ПАТ «Одесагаз» було
здійснено відключення газових
приладів відповідачів та знято їх
газовий лічильник у зв'язку з
необхідністю провести метрологічну
перевірку цього лічильника. Отже,
газовий лічильник знято на перевірку,
що підтверджується актом зняття і
передачі газового лічильника на
перевірку від 12.11.2012 року.

Таким чином, судом встановлено, що
складання проекту підключення до
газопостачання та улаштування
газового котла для обігріву тієї
частини комунальної квартири, якою
користуються відповідачі, здійснено
відповідно до будівельних норм та
правил, чинних на момент складання
вказаного проекту підключення до
мережі газопостачання у 1976 році.

Суд погоджується із запереченнями
відповідача, що норми та технічні
правила, в разі їх зміни, не можуть
поширюватися на правовідносини, що
виникли та існували у попередні у часі
періоди, оскільки закон не має
зворотної дії у часі. У цьому висновку
суд виходить з того, що зміна норм та
правил не може бути підставою для
припинення тих чи інших правовідносин,
що виникли на підставі та у
відповідності до попереднього
законодавства.

Суд, даючи оцінку обставинам, має
врахувати той факт, що відповідачі
після демонтажу газового лічильника не
мали наміру та не намагалися
встановити нове газове обладнання, або
змінити його місце розташування, або
самочинно внести зміни у затверджений
попередньо та чинний нині проект
підключення до мережі газопостачання.
Судом не встановлено подібних дій з
боку відповідачів, так само не
встановлено будь-яких порушень з боку
відповідача при заміні первинно
встановленого газового обладнання на
газовий котел «Данко 12-С» й
працівниками ПАТ «Одесагаз».

Аналіз та співставлення технічних
характеристик газового котла АГВ-80 та
котла «Данко 12-С» дає підстави
стверджувати, оскільки протилежне
позивачем не доведено, що вони за
своїми технічними характеристиками та
якостями є подібними та
взаємозамінними.

Додатково при постановленні рішення
суд має врахувати інтереси третьої
особи, пов'язані з демонтажем пристрою
обліку газу у зв'язку з необхідністю
перевірки газового лічильника. Такі
дії є обов'язковими та їх не слід
вважати такими, що вимагають окремих
дозволів та не передбачають внесення
змін до проекту газопостачання.

Так само суд має визнавати право за
споживачем - тут відповідачами - на
заміну газового приладу, в тому числі
газового котла, на аналогічний за
своїми технічними характеристиками та
якостями.

При цьому, позивачем не доведено, що
новий котел за своїми технічними
характеристиками істотно
відрізняється від попередньо
встановленого котла АГВ-80, що давало б
підстави стверджувати про фактичне
встановлення нового за якостями
приладу, а не про його заміну на
аналогічний.

Позивачка, окрім посилання на
невідповідність новим нормам та
правилам, не довела за допомогою
будь-яких допустимих доказів, що
влаштування газового котла на місці,
визначеному чинним проектом
підключення до мережі газопостачання,
порушуватиме її правомірні права та
законні інтереси, що позбавляє суд
правових підстав враховувати такі
доводи, як обґрунтовані.

Також ОСОБА_1 не представлено доказів
недотримання протипожежних норм та
правил, які б свідчили про вірогідність
порушення її законних прав та
інтересів, або про існування загрози її
майну.

Навпаки, судом виявлені факти
протиправних, самочинних й тривалих у
часі дій позивачки, яка створювала
постійні перешкоди та не допускає
працівників ПАТ «Одесагаз» для
встановлення газового лічильника
після його перевірки та під'єднання
газового котла відповідачів до мережі
газопостачання. Законних підстав для
вчинення подібних самоправних дій
позивачкою судом не виявлено.

Згідно із п. 29 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 року № 2246, споживач
зобов'язаний безперешкодно допускати у
свої житлові та підсобні приміщення, де
розташовані газові прилади і пристрої,
лічильники газу, представників
газопостачального (газорозподільного)
підприємства після пред'явлення ними
відповідних службових посвідчень для:
відключення та заміни газових приладів
і пристроїв, усунення порушень і
несправностей в їх роботі, проведення
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
газопостачання і дворових
газопроводів, перевірки показань
лічильників газу, наявності та цілості
пломб на них; демонтажу або монтажу
лічильників газу, пов'язаного з
проведенням їх планової повірки.

Таким чином, судом констатується
порушення ОСОБА_1 вимог Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999 року
№ 2246, в частині обов'язку споживача
надати безперешкодний допуск до
житлового приміщення для встановлення
та під'єднання газового обладнання
відповідача до газової мережі.

При цьому, судом не вбачається порушень
в діях відповідача, виражених у заміні
газового обладнання, передачі газового
лічильника на перевірку уповноваженій
особі.

Відповідно до статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 361 Цивільного кодексу
України співвласник має право
самостійно розпорядитися своєю
часткою у праві спільної часткової
власності.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено тих
обставин, на які вона посилається в
якості обґрунтування позову, суд
вважає позов позивачки безпідставним.

Враховуючи зазначене, у задоволенні
позову ОСОБА_1 необхідно відмовити у
повному обсязі, позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Задовольняючи позовні вимоги
відповідача частково, суд виходить з
того, що вимоги зустрічної позовної
заяви підлягають конкретизації в
частині визначення газового приладу
відповідача та місця його
розташування, що підлягає підключенню
до мереж газопостачання. Також судові
витрати відповідача складають 114,70
гривень, решта 3,0 гривні складає
комісію банку за проведення платежу та
не входять до складу судових витрат, що
можуть бути відшкодовані.

Наведена вище конкретизація газового
приладу не позбавляє відповідачів
права на його заміну на аналогічний
газовий прилад за своїми технічними
характеристиками та якостями у
відповідності до вимог, що
висуватимуться до такого монтажу
(демонтажу) на момент його вчинення у
майбутньому.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 13, 16, 361, 391 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,
Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
володінні та користуванні власністю
шляхом демонтажу котла «Данко 12-С» та
заборони встановлювати газові прилади
- відмовити в повному обсязі.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у володінні, розпорядженні та
користуванні власністю - задовольнити
частково.

Заборонити ОСОБА_1 чинити перешкоди
працівникам Публічного акціонерного
товариства «Одесагаз» у встановленні
газового лічильника у коридорі
загального користування площею 14,8
кв.м., позначеному у технічному
паспорті від 8.11.2011 року під цифрою « 7»,
у квартирі спільного заселення під
АДРЕСА_1, а також чинити перешкоди у
підключенні газових приладів - котла
опалювального газового стального типу
«Данко» - «Данко-12С» - у визначеному цим
рішенням суду приміщенні, що (газові
прилади) призначені для здійснення
опалення та гарячого водопостачання
приміщень вказаної квартири спільного
заселення, що перебувають у
користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати за сплачений судовий
збір в розмірі 114,70 (сто чотирнадцять)
гривень.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
С.О. Погрібний

23.01.2014