Номер провадження: 22-ц/785/9264/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської
ради, третя особа Шоста Одеська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29. 09. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

01. 10. 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, Одеської міської
ради, третя особа Шоста Одеська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
подання заяви на прийняття спадщини
тому, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.
матері сторін, ОСОБА_4, він з поважних
причин у зв'язку з проживанням у США не
зміг своєчасно прийняти спадщину, а в
подальшому відповідач і їх з братом
представник не повідомили його про
судові справи щодо спадкового майна і
про те, що відповідач оформив на себе
все спадкове майно.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29. 09. 2014 р. позов ОСОБА_2
задоволено. Визначено ОСОБА_2
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1., для подання заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори на протязі двох місяців з дня
набрання цим рішенням суду законної
сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду як незаконне та
необґрунтоване з закінченням
провадження у справі. Зокрема, послався
на те, що у позовній заяві не зазначено
дату її підписання, судом залучено
неналежного відповідача у справі -
Одеську міську раду, і неналежну третю
особу - Шосту Одеську державну
нотаріальну контору, які не повинні
приймати участь у розгляді справи щодо
визначення додаткового строку для
подання заяви на прийняття спадщини.
Вказав, що суд взяв за основу доказів
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 11. 08. 2010 р., після чого пройшло
три роки, що є недопустимим тому, що
факт відсутності отримати візу за ці
роки позивачем не підтверджено.
Звертає увагу, що представник позивача
діяв на підставі довіреності наданої в
м. Москві, і недоведеність підстав не
звернення позивача до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини з 2009 р. по 2014 р., справа мала
розглядатися не у Приморському районі
м. Одеси, а в Овідіопольському районі
Одеської області за місцем проживання
ОСОБА_3, а також, що позивач до
нотаріальної контори не звертався з
питання прийняття спадщини і не
звертався до нього про надання згоди на
подання заяви про прийняття спадщини.
Посилається на те, що не вияснено чи
існує договір про правову допомогу зі
США про надання правової допомоги та чи
в цьому договорі не передбачені інші
правила щодо спадкування ніж в
законодавстві України, і на те, що
позивач неодноразово приїздив до м.
Одеси, а також на відсутність відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

В судовому ОСОБА_3 підтримав доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов ОСОБА_2 про визначення йому
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини виходив з того,
що позивач з поважних об'єктивних
причин у встановлений законом строк не
звернувся до нотаріальної контори з
відповідною заявою у зв'язку з тим, що
він є громадянином США і не зміг
прибути до України для оформлення
спадщини у встановлений законом строк
у зв'язку з відсутністю візи.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим
апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає
задоволенню, а рішення суду у справі не
підлягає скасуванню з таких підстав.

Статтями 1220, 1222, 1223 ЦК України
визначено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, зокрема, які є живими на
час відкриття спадщини. Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту
тощо, а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу, в тому числі у першу чергу діти
спадкодавця, той ж подружжя, який його
пережив, та батьки. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини, яка відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

За ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець,
який не проживав разом зі спадкодавцем,
протягом строку, встановленого ст. 1270
ЦК України, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її (ч. 1 статті); за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
(ч. 2 статті); за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини (ч. 3 статті).

Додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини,
не може перевищувати шестимісячного
строку, встановленого статтею 1270 ЦК
України для прийняття спадщини.

Зі змісту вказаних правових положень
випливає, що за відсутності письмової
згоди спадкоємців, які прийняли
спадщину, спадкоємець, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважних причин і відповідно до закону
вважається таким, що не прийняв
спадщину, не зобов'язаний за законом
подати заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини; вирішення питання
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
вирішується в судовому порядку;
сторонами у справі за позовом про
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини у даному випадку
виступають спадкоємці.

Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини кожна людина
має право на справедливий судовий
розгляд та доступ до суду, а за ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1.
померла ОСОБА_4, матір позивача ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_3

За життя, 18. 07. 2007 р., ОСОБА_4 складено
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
змістом якого спадкоємцями померлої є
її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно заповіту ОСОБА_4 заповіла своєму
сину ОСОБА_2 належний їй будинок з
надвірними спорудами та земельну
ділянку, площею 0,0427 га, на якій будинок
знаходиться, розташовані на території
Житлово-будівельного товариства
«Морське», за адресою: АДРЕСА_1, а іншому
сину ОСОБА_3 вона згідно заповіту
заповіла належну їй квартиру за
адресою: АДРЕСА_2. Все інше її майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалось, ОСОБА_4 відповідно заповіту
заповіла своїм синам в рівних частках
кожному.

Після відкриття спадщини в провадженні
Приморського районного суду м. Одеси
знаходилась цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання права власності в порядку
спадкування і 09. 12. 2010 р. ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
провадження у вказаній цивільній
справі було закрито за заявою
представника позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Одночасно під час судового розгляду
зазначеного вище спору ОСОБА_3
звернувся до Приморського районного
суду м. Одеси із позовом до Одеської
міської ради, третя особа Шоста Одеська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини і за наслідками
розгляду цивільної справи за вказаним
позовом Приморським районним судом м.
Одеси прийнято заочне рішення від 11. 08.
2010 р., яким позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено і визначено йому додатковий
строк, достатній для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_4

Як зазначено у цьому заочному рішенні
Приморського районного суду м. Одеси
від 11. 08. 2010 р., крім позивача ОСОБА_3
іншим спадкоємцем після смерті матері
є його брат - ОСОБА_2, який є
громадянином США та не зміг прибути до
України для оформлення спадщини у
встановлений законом строк з поважної
причини у зв'язку з відсутністю візи, на
що вказував і ОСОБА_3, і суд прийшов до
висновку, що у позивача та його брата
були поважні причини, з яких вони
пропустили строк для прийняття
спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України.

07. 10. 2010 р. в Шостій Одеській державній
нотаріальній конторі ОСОБА_3 отримав
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом і за законом на все спадкове
майно після смерті матері ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 не надавав згоду
позивачу ОСОБА_2, який пропустив строк
для прийняття спадщини після смерті
матері, на подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття цієї
спадщини.

Вказані обставини сторонами у справі
не оспорені, підтверджені матеріалами
справи і ніяких нових доказів, які б
спростовували викладене, сторонами не
надано.

Апеляційний суд на підставі зазначених
правових положень за вказаних обставин
не вбачає підстав вважати
необгрунтованим висновок суду першої
інстанції, що позивач з поважних
об'єктивних причин у встановлений
законом строк не звернувся до
нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини у зв'язку
з тим, що не зміг прибути до України для
оформлення спадщини у встановлений
законом строк з поважної причини в
зв'язку з відсутністю візи.

При цьому, апеляцяційний суд вважає
правильним та обґрунтованим висновок
суду першої інстанції, що факт
наявності поважних причин пропуску
ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини
встановлено рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 11. 08 2010 р. з
посиланням на положення ч. 3 ст. 63 ЦПК
України, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Не суперечить закону і відноситься до
компетенції суду визначення судом
ОСОБА_2 додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини
тривалістю саме двох календарних
місяців з моменту набрання цим
рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі не наведені факти
і у справі не надано доказів, які б
спростовували б вищевикладені
обставини та висновки суду, а зазначені
в скарзі посилання на порушення норм
процесуального права не є підставами
для скасування рішення суду в
апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1,
308 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права
не допустив, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не
спростовують, в зв'язку з чим рішення
суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317,
319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29. 09. 2014 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков