Справа № 136/2780/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

прокурора
Гаврилюк М.М.

представник органу опіки та піклування
Іванюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Орган опіки та піклування
Липовецької районної державної
адміністрації у Вінницькій області, до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду, в
порядку ст.165 СК України, із позовом до
відповідача про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивачка вказує у позовній
заяві на те, що 08.08.2009 року вони з
відповідачем зареєстрували шлюб, який
19.04.2011 року рішенням Липовецького
районного суду Вінницької області було
припинено. Від цього шлюбу вони мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 04.12.2010
року сторони припинили спільне
проживання. Рішенням Липовецького
районного суду від 27.12.2010 року із
відповідача на користь позивача
присуджено аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/4 частки від його
заробітку (доходу), але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 10.12.2010 року і до
повноліття дитини. Вказане рішення
суду звернуто було до виконання судом,
проте відповідач ухиляється від його
виконання, в результаті чого виникла
заборгованість, яка склала 15 900,75 грн.
станом за грудень 2013 року. З 28.07.2011 року,
дитина відвідує дошкільний навчальний
заклад, проте батько дитини жодного
разу не поцікавився її здоров'ям та
фізичним розвитком. Ураховуючи те, що
дитина фактично не знає свого батька,
оскільки відповідач не приймає участі
у її вихованні, не цікавиться її
здоров'ям, самопочуттям, не надає
матеріальної допомоги на її утримання,
відтак є байдужим до дитини, тобто
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, тому
позивачка просила суд позбавити його
батьківських прав стосовно їх спільної
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

05.02.2014 року позивачем було
уточнено позовні вимоги шляхом подачі
додаткової позовної заяви, в якій вона
просила суд стягнути також із
відповідача усі понесені нею судові
витрати, які складаються із судового
збору та витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5
позовні вимоги підтримали з підстав
наведених у позовній заяві, просили суд
їх задовольнити у повному обсязі.

Представник органу опіки та
піклування - Служби у справах дітей
Липовецької райдержадміністрації
Іванюк В.М. в судовому засіданні
підтримала висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
стосовно його неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, не заперечувала стосовно
позбавлення відповідача батьківських
прав стосовно його дитини.

Прокурор Гаврилюк М.М. в судовому
засіданні вказала на доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача, оскільки в судовому
засіданні було достовірно встановлено,
що він дійсно ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню своєї неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав, не
заперечував щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення учасників
цивільного процесу, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
народження, батьками дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батьком - ОСОБА_3, матір'ю
- ОСОБА_2. Шлюб між батьками дитини було
припинено шляхом його розірвання, на що
вказує рішення Липовецького районного
суду від 19.04.2011 року. Як слідує із
довідки виданої виконкомом
Приборівської сільської ради
Липовецького району від 28.11.2013 року за
№523, до складу сім'ї ОСОБА_2 увійшли:
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 Згідно повідомлення
Приборівського дошкільного
навчального закладу від 29.11.2013 року за
№15, батько дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, за час перебування дочки у
навчальному закладі з 28.07.2011 року
жодного разу не поцікавився
вихованням, навчанням та здоров'ям
дитини, не був присутнім на виховних
заходах та жодного разу не приводив та
не забирав дитину із садочка.
Заборгованість відповідача ОСОБА_3
перед позивачем по сплаті аліментів на
утримання їх спільної дитини станом на
грудень 2013 року склала 14 650,75 гривень, що
підтверджується розрахунком
заборгованості виданим старшим
державним виконавцем.

У відповідності до правил,
передбачених ст.19 СК України, на вимогу
суду Липовецькою державно. районною
адміністрацією було надано висновок
про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу якого, за рішенням
Комісії з питань захисту прав дитини
Липовецької райдержадміністрації від
28.01.2014 року за №9 було вирішено за
доцільне позбавити батьківських прав
ОСОБА_3 стосовно його дитини ОСОБА_4

Отже, судом встановлено, що
правовідносини, які виникли між
сторонами є сімейними, а відтак
регулюються Главою 13 „Особисті
немайнові права і обов'язки батьків та
дітей" Сімейного кодексу України.

Статтею 150 СК України визначено
обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини, відповідно до якої
поміж інших обов'язків, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Як слідує зі змісту ч.2 ст. 141 СК України,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частина 2 ст. 157 СК України встановлює
норму, якою закріплено, що, той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні. Із змісту ст.
164 СК України, слідує, що мати батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до рекомендацій викладених
у п. 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст.164 СК . Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Із здобутих у справі доказів судом
встановлено, що батько дитини ОСОБА_3
проживає окремо від дитини ОСОБА_4, не
дбає про її утримання, не піклується
про її фізичний та духовний розвиток,
навчання, не займається її підготовкою
до самостійного життя, не забезпечує
необхідним харчуванням, медичним
доглядом, лікуванням, не спілкується з
нею у обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не надає
дитині доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяє
засвоєнню загальновизнаних норм
моралі, не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання освіти, не проявляє будь-якої
іншої батьківської турботи до дитини.

Зважаючи на викладене, в контексті
наведених правових норм регулювання
предмета спору, таку поведінку
відповідача суд розцінює як ухилення
батька від виховання дитини та
покладених на нього законодавством
обов'язків, що доведено належними та
допустимими доказами та є підставою
для позбавлення його батьківських прав
і задоволення позову.

Вирішуючи питання судових витрат суд
керується нормами ст.88 ЦПК України та
ст.1 Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" від 20.12.2011
року.

На підставі викладеного, ст.ст. 141, 150, 157,
164, 165 СК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", та керуючись ст.1
Закону України "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах" від 20.12.2011 року , ст. 10, 11, 58-60, 88,
158, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
батьківських прав стосовно його дитини
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 243(двісті
сорок три) гривні 60 коп. та витрати на
правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири
тисячі) гривень, а всього 4 243 (чотири
тисячі двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати державному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко