АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

[1]

23 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О..

при секретарі -
Бабіч К.А., Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» - Герасименка Артема
Олеговича на заочне рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 13 серпня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач ПАТ «БТА Банк» у квітні 2013 року
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором від 07 грудня 2007
року, укладеним між ним та ОСОБА_1, яка
включає прострочену заборгованість за
сплатою процентів - 15827, 50 грн., пеню,
нараховану за несвоєчасне погашення
кредиту та процентів - 2194,56 грн., 3%
річних - 449,77 грн., та за кредитним
договором від 26 травня 2008 року,
укладеним між ним та ОСОБА_1, яка
включає прострочену заборгованість за
сплатою процентів - 13657,07 грн., пеню,
нараховану за несвоєчасне погашення
кредиту та процентів - 18198, 75 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 202, 74 грн.,
та 3% річних - 394, 21 грн.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 13 серпня 2013
року позовні вимоги було задоволено
частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача за кредитним договором від 07
грудня 2007 року - 3 % річних у розмірі 449
грн. 77 коп., за кредитним договором від 26
травня 2008 року - 3 % річних у розмірі 394
грн. 21 коп. та судовий збір, а всього - 1 073
грн. 38 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення в частині позовних вимог, в
задоволенні яких було відмовлено та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги, в
іншій частині рішення залишити без
змін, а також стягнути солідарно з
відповідачів витрати по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги в розмірі 250 грн. 40 коп.,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «БТА
Банк» посилався на те, що рішенням
Деснянського районного суду м.Києва
від 23.06.2011 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «БТА Банк»
стягнуто солідарно заборгованість
внаслідок порушення зобов'язань за
кредитними договорами, яка станом на
22.12.2010 року становить 100 110,67 грн.
Зазначав, що дане рішення не виконане, а
тому сума заборгованості постійно
змінюється в сторону збільшення та
просив стягнути з відповідачів
солідарно суму заборгованості по
донарахованих процентах та штрафних
санкціях, яка складається з
простроченої заборгованості за
сплатою процентів, пені, нарахованої за
несвоєчасне погашення кредиту,
інфляційних втрат та 3 % річних.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 13.08.2013 року позов задоволено
частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача за кредитним договором від 07
грудня 2007 року - 3 % річних у розмірі 449
грн. 77 коп., за кредитним договором від 26
травня 2008 року - 3 % річних у розмірі 394
грн. 21 коп. та судовий збір, а всього - 1 073
грн. 38 коп. В іншій частині позовних
вимог - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині солідарного стягнення
з відповідачів на користь позивача
заборгованості по нарахованим
відсоткам, пені за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків та
інфляційних втрат, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
було подано позов після спливу строку
позовної давності.

Однак повністю з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів
повністю погодитись не може з таких
підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2007 року між
ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 371/07-К,
забезпечений порукою ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
з кінцевим строком повернення 07.06.2009
року. 26.05.2008 року між ПАТ «БТА Банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 032/015/08-22-4, забезпечений порукою
ОСОБА_2 з кінцевим строком повернення
26.11.2009 року. У квітні 2010 року ПАТ «БТА
Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за обома договорами.
Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 23.06.2011 року позов було
задоволено та стягнуто заборгованість
по кредиту та процентам.

Судом першої інстанції було правильно
застосовано положення ст. 625 ЦК України
та стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача 3 % річних у сумі 843 грн. 98 коп.
Рішення суду в цій частині
представником позивача не
оскаржувалось.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
просить стягнути з відповідачів
солідарно за кредитними договорами
прострочену заборгованість по
відсоткам, яку він обчислює з 23.12.2010
року. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором. В даному випадку, відсотки
за користування кредитними коштами не
підлягають стягненню, оскільки така
плата за користування коштами,
передбачена умовами договорів на
термін їх дії, тобто за договором
№371/07-К з 07.12.2007 р. по 07.06.2009р., та
№032/015/08-22-4 з 26.05.2008 р. по 26.11.2009 р. Вся сума
заборгованості по тілу кредитів та
відсотках за користування коштами була
стягнута рішенням Деснянського
районного суду м.Києва від 23.06.2011 року.

Вимоги позивача про покладення
солідарної відповідальності на
позичальника та поручителів також
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. В разі
пред'явлення вимоги до поручителя,
кредитор може звернутись до суду з
позовом протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. Крім того, умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки.

Посилання представника позивача в
апеляційній скарзі на те, що ПАТ «БТА
Банк» вже звертався з позовною заявою
про стягнення заборгованості з
відповідачів, за результатами розгляду
якої Деснянським районним судом
м.Києва 23.06.2011 року було ухвалено
рішення, яке не виконується, є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для висновків про те, що
строк позовної давності позивачем
пропущено не було.

Доводи апелянта про стягнення пені
також є необґрунтованими та були
предметом перевірки суду першої
інстанції. Пеня, яка передбачалась
умовами договорів в розмірі 0,5 % від
простроченої суми за кожен день
прострочення, нараховується позивачем
з 23.12.2010 р. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік. Крім того,
оскільки позивач одночасно заявляє
вимоги про стягнення пені за
прострочення сплати заборгованості та
наслідків порушення грошового
зобов'язання, передбачених ст. 625 ЦК
України, відповідно до якої було
задоволено вимоги позивача та стягнуто
3% річних. В цій частині рішення
позивачем не оскаржувалось, а тому
вимоги про стягнення пені за
несвоєчасне погашення відсотків не
підлягають задоволенню. Крім того,
представник позивача в судовому
засіданні не зміг пояснити на яку саме
заборгованість банком було нараховано
пеню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

Згідно ч.2 п. 17 Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 р., наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до ст.ст. 526, 599 ЦК
України.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення
інфляційних втрат.

Судом помилково було відмовлено в
стягненні інфляційних втрат у зв'язку
зі спливом строку позовної давності, а
тому позовні вимоги про стягнення
інфляційних втрат за кредитним
договором № 032/015/08-22-4 підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, рішення суду в
частині відмови у стягненні
інфляційних втрат підлягає скасуванню
з ухваленням по справі в цій частині
нового рішення про задоволення
вказаних вимог, а в іншій частині
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» - Герасименка Артема
Олеговича задовольнити частково.

Заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 13 серпня 2013 року
скасувати в частині відмови у
стягненні інфляційних втрат та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» інфляційні втрати в розмірі
202 грн. 74 коп. та судовий збір в розмірі
114 грн. 70 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/419/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Зотько Т.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.