2/258/160/14 258/6632/13-ц
Справа № 2/258/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014р.
Кіровський районний суд м. Донецька у
складі: головуючого-судді Подолянчука
І.М.

при секретарі Моісеєнко В.О.,

представника позивача за довіреністю -
ОСОБА_1,

представника відповідача за
довіреністю - Балицької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія»

Про відшкодування
моральної шкоди, суд-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до
суду з позовом до ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
зазначивши, що позивач ОСОБА_3
перебувала в офіційному шлюбі з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
Свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого райбюро ЗАГС
Октябрьского району м. Таганрога
Ростовської області від 02 липня 1983р.

Від вказаного шлюбу вони мають двох
спільних дітей: дочку-позивача ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - позивача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
копією Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 13 листопада 1985р.
райбюро ЗАГС Октябрьского району м.
Таганрога Ростовської області та
копією Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого 13 липня 1987р. відділом
ЗАГС Кіровського району м. Донецька -
відповідно.

Внаслідок нещасного випадку,
який стався ІНФОРМАЦІЯ_4, о 23 год. 10 хв.,
на ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія» Міністерства вугільної
промисловості України, загинув чоловік
позивача ОСОБА_3 та батько позивачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6, що
підтверджується Актом №3 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом від
04 лютого 2010 р.; Актом спеціального
розслідування аварії з нещасним
випадком за формою Н-5 від 27 січня 2010р.
та копією Свідоства про смерть Серії
НОМЕР_4, виданого 16 січня 2010р. ВРАЦС
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку Донецької
області.

Позивачі переживали та
продовжують переживати глибокі
душевні страждання, цією трагічною
смертю було порушено звичний спосіб їх
життя, втрачені нормальні життєві
зв'язки і їм доводиться докладати
істотних додаткових зусиль для
організації свого життя.

Вказаний трагічний випадок
залишив дітей сиротами, вони
відчувають моральні страждання,
пов'язані з тим, що безповоротно
втрачена частина їх життя.

Ніхто не замінить позивачу
ОСОБА_3 чоловіка, а дітям -позивачам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - загиблого батька. Всі
негативні почуття, які вони відчувають,
створили незагоєну рану у їх серцях.

Спричинену смертю чоловіка та батька
моральну шкоду позивачі оцінюють у
розмірі по 150 000 грн. - кожному.

Відповідач в добровільному порядку
відмовляєься відшкодовувати
спричинену моральну шкоду. Просили
постановити судове рішення, яким
стягнути з відповідача на їх користь в
відшкодування спричиненої моральної
шкоди у розмірі по 150 000грн.- кожному.

Представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 за довіреністю - ОСОБА_1 в
судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
надав суду пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача - ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія» за довіреністю - ОСОБА_2, в
судове засідання з'явилася, позов не
визнала, та суду пояснила, що
позивачами в позові та поясненнях суду
не було обгрунтовано на законі розмір
відшкодування спричиненої смертю
ОСОБА_6 моральної шкоди, як це
передбачено ст. 119 ЦПК України та п.4
Постанови від 31 березня 1995 р. № 4
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди» і
положень п.5.1. листа Міністерства
юстиції України «Про відшкодування
моральної шкоди» № 35-13/797 від 13 травня
2004 р., де зазначено, що у позовній заяві
має бути вказано, з яких міркувань
виходив позивач, визначаючи розмір
моральної шкоди та якими доказами це
підтверджується.

Крім того, відповідно до
діючого законодавства, позивачі
одержали від Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного
захворювання України у відшкодування
шкоди одноразову допомогу на сім'ю.

Просила суд в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до переконання, що позовні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

-у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазначала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

-у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ст.1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ч. 2 ст. 153, 237-1
КзпП України, забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3
перебувала в офіційному шлюбі з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
Свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого райбюро ЗАГС
Октябрьского району м. Таганрога
Ростовської області 02 липня 1983р.

Від вказаного шлюбу вони мають двох
спільних дітей: дочку-позивача ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - позивача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
копією Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 13 листопада 1985р.
райбюро ЗАГС Октябрьского району м.
Таганрога Ростовської області та
копією Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого 13 липня 1987р. відділом
ЗАГС Кіровського району м. Донецька -
відповідно.

Внаслідок нещасного випадку
на виробництві, який стався
ІНФОРМАЦІЯ_4, о 23 год. 10 хв., на ВП «Шахта
імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька
вугільна енергетична компанія»
Міністерства вугільної промисловості
України, загинув чоловік позивача
ОСОБА_3 та батько позивачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, що підтверджується
Актом №3 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом від 04 лютого
2010 р.; Актом спеціального
розслідування аварії з нещасним
випадком за формою Н-5 від 27 січня 2010р.
та копією Свідоства про смерть Серії
НОМЕР_4, виданого 16 січня 2010р. ВРАЦС
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку Донецької
області.

В процесі вказаного
спеціального розслідування аварії з
нещасним випадком, яка сталась о 23 год.
10хв. ІНФОРМАЦІЯ_4 на відокремленому
підрозділі «Шахта імені О.О.
Скочинського» державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» Міністерства вугільної
промисловості, комісією було
встановлено, що наряду з допущеними
порушеннями правил безпеки праці
помічником начальника дільниці,
майстром гірничої дільниці №1, в.о.
начальника дільниці ВТБ та гірничим
робітником ОСОБА_9, з боку загиблого
ОСОБА_6 - гірничого робітника очисного
забою дільниці №1, який із-за
безконтрольності посадових осіб
підприємства та порушення ними правил
безпеки праці неякісно зробив оборку
нависаючої породи в нижній ніші 5-ї
західної лави західної панелі і
працював у небезпечній зоні, також були
допущені порушення правил безпеки
праці, а саме: ст.14 Закону України «Про
охорону праці» та п.п.1.11, 2.5 «Інструкції
по охороні праці, безпечному веденні
робіт і поведінки в шахті гірничого
робітника очисного забою», п.2.3.1
«Правил безпеки в вугільних шахтах», що
також у деякій мірі сприяло виникненню
цього нещасного випадку, але
причинена при цьому шкода, в тому числі
- і моральна, сталась з вини власника
так як, порушення ним законних прав
позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
призвели до їх моральних страждань, до
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від них додаткових зусиль
для організації свого життя.

Внаслідок загибелі ОСОБА_6 -
чоловіка позивача ОСОБА_3 та батька
позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачі
переживали та продовжують переживати
глибокі душевні страждання, цією
трагічною смертю було порушено звичний
спосіб їх життя, діти стали сиротами та
позбавлені батьківського піклування,
втрачено нормальні життєві зв'язки і їм
доводиться докладати істотних
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Ніхто не замінить позивачці ОСОБА_6
чоловіка, а дітям - загиблого батька.

Відповідач в добровільному порядку
відмовляєься відшкодовувати
спричинену моральну шкоду.

Доводи представника відповідача про
те, що його вищевказаними
протиправними діями позивачам не було
спричинено будь-якої моральної шкоди,
суд до уваги не приймає, оскільки ці
твердження є безпідставними, такими, що
не відповідають обставинам справи,
встановленим в судовому засіданні та
протирічать дослідженим судом у
судовому засіданні об'єктивним
доказам по справі у їх сукупності.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були
заявлені позовні вимоги про стягнення
з відповідача спричиненої моральної
шкоди, яку позивачі оцінюють в сумі по
150 000 гривень кожному, так як внаслідок
порушень їх законних прав
відповідачем, що призвело до смерті
чоловіка позивача ОСОБА_3 та батька
позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, всі вони
перенесли значні душевні страждання,
що потягло за собою значні зміни у
ритмі та способі їх життя.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995р. №4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві фізичних і
моральних страждань, з урахуваннями у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховуються характер і
тривалість страждань, істотних
вимушених змін у їх життєвих
стосунках.

З огляду на наведене, з урахуванням
конкретних обставин по справі, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині стягнення з
відповідача в відшкодування
спричиненої моральної шкоди на суму
по 150 000 грн. - кожному з позивачів,
необгрунтовано завищеними і розмір
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої протиправними діями
відповідача, суд визначає в сумі по 70
000 грн. - кожному з позивачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягуєтиься з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до Закону України №3674 від
08 липня 2011р. «Про судовий збір» з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у розмірі
1% ціни позову, але не менше 0, 2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Так як з 01 січня 2013р. по 30 листопада
2013р., тобто на період подачі позову до
суду, мінімальна заробітна плата
складала 1147грн., то стягненню з
відповідача підлягає судовий збір у
розмірі тобто в сумі 3441 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК
України; ст. 153, 237-1 КзпП України;
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995р.;
ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» () на користь
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в відшкодування
спричиненої їм моральної шкоди по 70000
(сімдесят тисяч) грн. - кожному, в решті
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ДП «Донецька вугільна енергетична
компанія» - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» () в дохід держави
судові витрати в сумі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одну) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
винесення рішення.

Суддя: