АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/3269/2014р.
Головуючий в І інстанції Кусік
Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Капітан І.А., Радченка С.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 14 жовтня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повернення грошових коштів
за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому зазначав, що
між ним та відповідачем в усній формі
було укладено договір позики, на
підтвердження якого відповідач надав
позивачу розписку про отримання ним
грошових коштів в сумі 6500,00 доларів США.
Посилаючись на те, що відповідач свої
зобов'язання за договором не виконав,
на письмову вимогу позивача про
повернення коштів ніяк не відреагував,
просив стягнути з ОСОБА_1 на його
користь заборгованість за договором
позики в сумі 92274,02 грн, що складається
з: 86840,00 грн - сума основного боргу, 256,95
грн - 3% річних, 5177,07 грн - відсотки за
користування грошовими коштами та
просив стягнути з відповідача витрати
по оплаті судового збору.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 14 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
борг за договором позики в сумі 86840,00
грн та 3% річних в сумі 256,95 грн. Вирішено
питання про судові витрати. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
просить рішення суду в частині
задоволення позовних вимог скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду, ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2, просить апеляційну
скаргу відхилити, рішення залишити без
змін

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
всупереч вимогам закону та в
порушення умов договору відповідач
взяті на себе зобов'язання не виконав,
внаслідок чого у нього перед позивачем
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню на користь
позивача. Крім того, суд дійшов
висновку, що з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 3% річних з
простроченої суми.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними, обґрунтованими і
такими, що відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до розписки від 15.12.2013 року,
ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 в борг 6500
доларів США в тимчасове користування
(а.с.7). Письмова вимога позивача про
повернення коштів, яка була отримана
відповідачем 24.06.2014 року (а.с.10), була
залишена без задоволення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у відповідності до ст.ст.1046,
1047 ЦК України, суд правомірно встановив
факт боргового зобов'язання та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову про стягнення боргу
за договором позики з урахуванням
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Колегією суддів не приймаються до
уваги доводи апелянта про те, що кошти
від позивача він не отримував і
розписку про отримання коштів у борг
писав під тиском, оскільки жодних
доказів на підтвердження даного факту
відповідачем суду не надано. Обставини
на які посилається відповідач щодо
здійснення на нього тиску у вигляді
погроз належними та допустимими
доказами не підтверджуються, а тому не
можуть бути прийняті до уваги та не
впливають на суть вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, в оскаржуваній
частині, колегією суддів не
встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому перегляду
апеляційним судом не підлягає,
відповідно до повноважень
передбачених цивільно-процесуальним
законом.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 14 жовтня 2014
року в частині часткового задоволення
позовних вимог: стягнення боргу за
договором позики в сумі 87096,95 грн,
судових витрат в сумі 992,77 грн залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку.

Головуючий

Судді