Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5184/14
Головуючий у 1 інстанції: Лаптєв М.В.
Суддя-доповідач: Маловічко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника ОСОБА_3 на рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 08 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, -

В С Т А
Н О В И Л А:

18.09.2013 року до Слов'янського
міськрайонного суду звернувся ОСОБА_4 з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі - продажу недійсним.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що з
1997 року і по теперішній час він
проживає в АДРЕСА_1, яка належала на
праві власності його матері ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року його мати померла, і
він прийняв спадщину як спадкоємець
першої черги за законом. До смерті
матері він переніс інсульт. Згодом про
смерть його матері довідався його
приятель ОСОБА_6 та почав разом із своєю
дружиною ОСОБА_2 приїжджати до нього та,
знаючи про його залежність від
спиртного і зловживання алкоголем,
став регулярно пригощати його
спиртними напоями. ОСОБА_6 запропонував
йому допомогти в оформленні права на
спадщину та забрав його паспорт,
військовий квиток, свідоцтво про
смерть його матері та документи на
квартиру. Згодом ОСОБА_6 та ОСОБА_2
почали возити його до якихось осіб та
вказували, де саме він повинен
поставити свій підпис, пояснюючи, що
таким чином оформлюється його
спадщина. Через деякий час ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 заявили йому, що він в цій
квартирі живе лише на правах
квартиранта, оскільки він особисто
продав вищезазначену квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_2, та почали погрожувати фізичною
розправою, якщо він не виселиться.

Зазначає, що не мав наміру продавати
квартиру, оскільки є інвалідом 2 групи і
це є його єдиним помешканням. Вказує, що
в силу свого стану здоров'я на момент
укладання угоди він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Проте відповідачка та її
чоловік, достовірно знаючи про те, що
він через алкогольну залежність та
стан здоров'я не міг усвідомлювати
свої дії, скористались цим та незаконно
оформили договір купівлі - продажу. У
зв»язку з зазначеними обставинами,
позивач просив визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 27 вересня 2010р. між
ним та ОСОБА_2, та визнати за ним право
власності на цю квартиру.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 08 жовтня 2014
року позов задоволено.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 27 вересня 2010 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

На вказане рішення ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
необґрунтованість судового рішення,
порушення судом норм процесуального
права щодо дослідження та оцінки
доказів, просила оскаржуване рішення
скасувати, призначити повторну
судово-психіатричну експертизу, та
постановити нове рішення про відмову
ОСОБА_4 у позові.

В судове засідання апеляційного суду
Запорізької області сторони та їх
представники не з»явились, будучи
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи як судовими
повістками, так і через мобільний
зв»язок ( а.с. 90, 91). Тому колегія у
відповідності до вимог ст. 305 ЦПК
України розглянула справу у їх
відсутності.

Вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено і ці обставини не
оспорюються сторонами, що між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 27 вересня 2010р. був укладений
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Спір виник з приводу того, в якому стані
знаходився продавець ОСОБА_4 на момент
укладення цього договору, та чи впливав
цей стан на його волевиявлення.

В позові ОСОБА_4 просив визнати
оспорюваний договір купівлі-продажу
квартири недійсним у відповідності до
вимог ст. 225 ЦК України, посилаючись на
те, що він зловживав спиртними напоями,
до смерті матері переніс мікроінсульт,
через що погано розмовляє та має
обмеження у русі, а перед укладенням
договору його тривалий час спаював
чоловік відповідача ОСОБА_6 Тому на час
укладення договору він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України
суд обов»язково зобов»язаний
призначити експертизу у разі
необхідності встановлення психічного
стану особи.

Заслухавши пояснення сторін та
свідків, зібравши наявну медичну
документацію, суд призначив у справі
амбулаторну судово-психіатричну
експертизу, на вирішення якої поставив
питання: чи страждав ОСОБА_4 на час
укладення договору 27.09.2010р. яким-небудь
психічним захворюванням, якщо
страждав, то яким саме; чи перебував
ОСОБА_4 на вказану дату в тимчасовому
хворобливому стані внаслідок своєї
хвороби; чи міг ОСОБА_4 станом на 27.09.2010р.
в силу свого психічного стану розуміти
значення своїх дій та керувати ними.

В розпорядження експертів була надана
цивільна справа та медичні картки
ОСОБА_4

Згідно з актом амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 29
від 17 квітня 2014р. «ОСОБА_4 на период
составления договора купли-продажи
квартиры АДРЕСА_1 27.09.2010г. страдал
психическими и поведенческими
нарушениями вследствие употребления
алкоголя с синдромом зависимости от
алкоголя с типичными его проявлениями -
болезненное влечение к алкоголю,
абстинентный синдром, синдром похмелья
с органическим дефектом личности, с
нарушением всех психических функций,
вследствие длительной алкогольной
интоксикации. Степень выраженности
органического дефекта личности
вследствие алкогольной интоксикации
лишала Лунева способности в момент
заключения договора купли-продажи
27.09.2010г. понимать значение своих
действий и руководить ими» ( а.с. 60-69).

Посилаючись на вказаний висновок
експертизи, суд першої інстанції
вважав доведеними позовні вимоги
ОСОБА_4 про те, що він не виявляв бажання
продати свою квартиру, а під час
укладення договору не міг розуміти
зазначення своїх дій та керувати ними,
внаслідок чого у відповідності до
вимог ст. 225 ЦК України визнав
оспорюваний позивачем договір
купівлі-продажу недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що
висновки експертів базуються лише на
поясненнях самого ОСОБА_4 та його
родичів, які зацікавлені у розгляді
справи, але ніхто з них не бачив ОСОБА_4
на протязі місяця до вчинення договору
купівлі-продажу. Крім того, експертами
не вивчались пояснення нотаріуса
ОСОБА_7, який посвідчував договір, та
покази свідка ОСОБА_8, які вказували, що
в день укладення договору ОСОБА_4 був
тверезим. Крім того, експертам була
надана на дослідження амбулаторна
карта наркодиспансера м. Слов»янська, у
достовірності відомостей якої апелянт
сумнівається. Тому відповідач вважала,
що є підстави для призначення
повторної судово-психіатричної
експертизи, яку просила призначити на
стадії апеляційного розгляду справи,
зазначивши про це у апеляційній скарзі.

Колегія, вивчивши вказані доводи
апелянта та питання щодо необхідності
для повторної психіатричної
експертизи, вважає, що вказані
ствердження є неспроможними, а підстав
для призначення повторної експертизи
не мається.

Так, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 150 ЦПК
України повторна експертиза
призначається, якщо висновок експерта
буде визнаний необгрунтованим, або
таким, що суперечить іншим матеріалам
справи або викликає сумніви в його
правильності.

З мотивувальної частини акту
психіатричної експертизи № 29 слідує,
що на дослідження експертам були
надані: амбулаторна картка
наркодиспансера м. Слов»янська № 5254
від 02.12.1994р. по теперішній час, історія
хвороби міської лікарні № 1 м.
Слов»янська № 324/254, виписки з історії
хвороби № 231/124 міської лікарні № 1 м.
Слов»янська ( а.с. 61). Також вбачається,
що експертами досліджувались
пояснення не тільки позивача і його
представника, але і представника
відповідача ОСОБА_3, а також свідків.

Як вбачається з матеріалів справи,
медична картка з наркологічного
диспансеру була витребувана ухвалою
суду за клопотанням представника
позивача у судовому засіданні 17.01.2014р.,
в якому приймав участь представник
відповідача ОСОБА_3, тобто до
призначення судової психіатричної
експертизи судом 29.01.2014р. Тому є
безпідставними доводи апеляційної
скарги про надання цієї медичної
картки експертній установі з
ініціативи суду та ненадання її для
вивчення іншим особам ( а.с. 36-37).

Що стосується доводів апеляційної
скарги про неврахування експертами
показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, що
ОСОБА_4 в день підписання угоди був
тверезим, то колегія вважає, що
знаходження в тверезому стані на час
підписання угоди не є свідченням того,
що позивач усвідомлював, що
відбувається, та який саме документ він
підписує. Свідки не є спеціалістами в
галузі психіатрії, тому не могли
правильно оцінити стан позивача, на що
вказують вимоги ст. 145 ЦПК України, якою
передбачено обов»язок суду при
розгляді справи даної категорії
призначати психіатричну експертизу, а
не вирішувати її лише на підставі
пояснень свідків.

Відповідна правова позиція з цього
питання висловлена у постанові
Верховного Суду України від 29 лютого
2012р., яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є
обов»зковою для всіх судів, яка
розглядають справи такої категорії.
Так, у вказаній постанові зазначається,
що висновок про тимчасову
недієздатність учасника оспорюваного
з підстав ст. 225 ЦК України правочину
слід робити, перш за все, на основі
доказів, які свідчать про внутрішній,
психічний стан особи в момент вчинення
правочину. Хоча висновок експертизи в
такій справі є лише одним із доказів у
справі і йому слід давати належну
оцінку в сукупності з іншими доказами,
будь-які зовнішні обставини (показання
свідків про поведінку особи тощо) мають
лише побічне значення для встановлення
того, чи була здатною особа в
конкретний момент вчинення правочину
розуміти значення своїх дій та (або)
керувати ними.

Висновок амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 29
базується на комплексі досліджених
матеріалів: цивільній справі, медичній
документації та особистому контакті
експертів з піддослідним ОСОБА_4
Психічний стан ОСОБА_4 дуже ретельно
описано в амбулаторній картці
наркодиспансера, яка велась постійно з
02.12.1994р., тобто з моменту як у позивача
з»явились ознаки психічних розладів у
зв»язку із зловживанням алкоголем,
через що він був взятий на облік з
діагнозом хронічний алкоголізм ІІ
ступеню, постійна форма п»янства с
психопатізацією особистості по
астенічному типу.

Згідно з записами у картці до позивача
потягом 2006-2013рр. навідувався працівник
диспансеру, який вів щоденник хворого,
на підставі якого лікарем
здійснювались записи у цю картку. З
записів у картці вбачається, що стан
ОСОБА_4 весь час погіршувався, зокрема,
в 2010р. під час відвідувань на дому
знаходиться у стані алкогольного
сп»яніння, алкоголізація щоденна,
ремісій не відбувається, хворий з
квартири не виходить. Останнє
відвідування перед укладенням
договору купівлі-продажу 27.09.2010р.
відбулось 22.09.2010р. та встановлено, що
хворий з запахом перегару,
зберігається щоденна алкоголізація,
критика до свого стану знижена,
установка на тверезий спосіб життя
відсутня.

Отже, проведеною у справі експертизою
на підставі повно та всебічно
досліджених матеріалів зроблено
однозначний висновок про абсолютну
тимчасову неспроможність ОСОБА_4 в
момент укладання угоди купівлі-продажу
розуміти значення своїх дій та
керувати ними. Підстав для призначення
повторної експертизи колегія не
виявила, оскільки висновки експертизи
не суперечать наданим для дослідження
матеріалам, а базуються на них.

Таким чином, апеляційна скарга не
спростовує висновків суду, та підстав
для скасування законного і
обґрунтованого рішення колегія не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 жовтня 2014 року у справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.