Справа № 750/5696/14 Провадження №
22-ц/795/2295/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Литвиненко І. В. Доповідач - Шарапова О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової
О.Л.суддів:Мамонової О.Є., Вінгаль
В.М.при секретарі:Поклад Д.В.за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7
на рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 вересня 2014 року та
додаткове рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та
стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

В червні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
встановити факт спільного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
ОСОБА_8 з 2006 року по березень 2013 року;
стягнути з ОСОБА_9 на його користь 67 552
грн. у відшкодування витрат по
будівництву будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2006
року по березень 2013 року він та ОСОБА_8
проживали однією сім'єю. В цей період
ОСОБА_9 запропонувала йому
перебудувати старий житловий будинок
по АДРЕСА_1, який належить їй на праві
власності, та пообіцяла після
завершення будівництва зареєструвати
право власності на частину будинку на
його, позивача, ім»я. Протягом 2008-2010
років будинок був збудований, в цей
період він та ОСОБА_8 мешкали у його
батьків, а ОСОБА_9 проживала у своїх
родичів. В подальшому ОСОБА_9
відмовилася від реєстрації за ним
права власності на частину будинку, що
і призвело до припинення фактичних
шлюбних відносин з ОСОБА_8 На
будівництво будинку він витрати
грошові кошти в сумі 135 104 грн., які він
вважає спільною сумісною власністю
його та ОСОБА_8 Відповідачка ОСОБА_9
відмовилась добровільно повернути
половину витрачених ним коштів, а тому,
з урахуванням приписів ч. 4 ст. 368 ЦК
України та п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 7
від 4.10.1991 року «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», вказана
сума підлягає примусовому стягненню з
ОСОБА_9

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24
жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_8 2 000 грн. в рахунок
відшкодування судових витрат; стягнуто
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1 000 грн. в
рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 23 вересня 2014 року ОСОБА_7
просить скасувати оскаржуване рішення
та постановити нове, яким його позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що рішення суду є незаконним.
Апелянт посилається на те, що
показаннями його матері та брата
підтверджується згода ОСОБА_9 на
проведення будівельних робіт. Апелянт
вказує на те, що будівельні роботи
проводились декілька років і за цей
період ОСОБА_9 нікуди не скаржилась, що
є підтвердженням її згоди. Апелянт
зазначає, що обставинами, які
зумовлюють належність майна кільком
особам є зокрема спільна праця задля
створення майна, спільне вкладення
коштів у придбання майна. Апелянт
посилається на те, що між ним та ОСОБА_9
не було укладено письмового договору
про набуття у власність перебудованого
будинку, але за аналогією права він має
право на відшкодування своїх затрат в
проведенні будівельних робіт по
будинку по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі на додаткове
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_7
просить скасувати оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що рішення суду є незаконним.
Апелянт посилається на те, що судом не
було належним чином перевірено,
виходячи із яких розрахунків і яка саме
правова допомога була надана кожному з
відповідачів, що унеможливлює
перевірити та провести розрахунок
розміру компенсації витрат на правову
допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_9 на підставі
договору дарування від 18 лютого 2004 року
є власником 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Деснянської районної у м. Чернігові
ради № 89 від 14 квітня 2008 року дозволено
ОСОБА_9 будівництво двоповерхової
прибудови розміром 10.8 Х 8.7 м. з
розміщенням в ній на 1 поверсі: 3-х
кімнат, кухні, коридору, ванної та
туалету; на 2 поверсі : 2-х кімнат,
коридору, туалету; з доведенням
житлової площі до 77.6 кв.м. з урахуванням
знесення ветхої прибудови по АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що власником 1/2 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_9;
позивач не заперечував, що на час
проведення будівельних робіт, він не
був членом сім»ї власника будинку;
відсутня згода власника будинку на
переобладнання і проведення будь-яких
ремонтних робіт в будинку;
встановлення факту проживання ОСОБА_8
та ОСОБА_7 однією сім»єю без реєстрації
шлюбу не викликає правових наслідків.

Постановляючи додаткове рішення, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
представник відповідачів приймав
участь в шести судових засіданнях
загальною тривалістю 6 год. 56 хв.; за
надання правової допомоги , на підставі
укладених договорів, відповідачки
сплатили 3 000 грн., що не перевищує
граничного розміру, встановленому
законодавством.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, який
узгоджується з матеріалами справи та
приписами законодавства.

Доводи апелянта про те, що показаннями
його матері та брата підтверджується
його угода з ОСОБА_9 на проведення
будівельних робіт в будинку,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки, з урахуванням приписів ст.ст
208, 218 ЦК України, така угода має
укладатися в письмовій формі, умови
такої угоди мають підтверджуватися
письмовими доказами, а не показаннями
свідків.

Доводи апелянта про те, що будівельні
роботи проводились декілька років і за
цей період ОСОБА_9 нікуди не скаржилась,
що є підтвердженням її згоди ,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки такі доводи є довільним
тлумаченням правових норм, а письмова
угода між позивачем та ОСОБА_9 про
створення спільної власності або про
відшкодування вартості проведених
будівельних робіт відсутня.

Доводи апелянта про те, що між ним та
ОСОБА_9 не було укладено письмового
договору про набуття у власність
перебудованого будинку, але за
аналогією права він має право на
відшкодування своїх затрат в
проведенні будівельних робіт по
будинку по АДРЕСА_1, апеляційний суд
вважає безпідставними, оскільки
відповідна письмова угода між
позивачем та ОСОБА_9 відсутня.

Доводи апелянта про те, що судом не було
належним чином перевірено, виходячи із
яких розрахунків і яка саме правова
допомога була надана кожному з
відповідачів, що унеможливлює
перевірити та провести розрахунок
розміру компенсації витрат на правову
допомогу спростовуються матеріалами
справи, зокрема : договорами про
надання правової допомоги , укладеними
між відповідачками та їх
представником, даними журналів судових
засідань, квитанціями про сплату
відповідачками витрат на правову
допомогу;

Інші доводи апеляційної скарги є
цитуванням правових норм і не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції.

Крім того, в ході апеляційного розгляду
справи сторони не заперечували, що
зведений житловий будинок є самочинним
будівництвом, за ОСОБА_9 право
власності на самочинно збудований
будинок не визнане, тобто, з
урахуванням приписів ст.. 376 ЦК України,
відсутні підстави для стягнення
грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, , 315, 317 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 23 вересня 2014 року та
додаткове рішення цього ж суду від 24
жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: