Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/5292/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак
О.В., Федоришина А.В.

при секретарі:
Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4-ОСОБА_2 на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 16 червня 2014
року, по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6, про визнання права власності,
визнання недійсними правочинів,
визнання відсутності права на
виконання робіт та зобов"язання
утриматись від вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
про визнання права власності, визнання
недійсними правочинів, визнання
відсутності права на виконання робіт
та зобов"язання утриматись від
вчинення дій.

Рішення оскаржив представник
ОСОБА_4-ОСОБА_2 В апеляційній скарзі
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове по суті позовних вимог.
Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Стверджує, що ОСОБА_4
є власником квартири АДРЕСА_2, а відтак,
горище вказаного будинку належить їй
спільно із іншими власниками квартир у
будинку, на праві спільної сумісної
власності. Однак, відповідач, придбавши
квартиру №24 у вказаному будинку,
заповнив та подав декларацію про
початок виконання будівельних робіт по
реконструкції з розширенням за рахунок
горища належної йому квартири. Вказані
дії вчинені ним без її на те згоди, як
співвласника горища, що суперечить
вимогам законодавства. Однак,
незважаючи на відсутність згоди
співвласників горища така декларація
була зареєстрована, що дає право
відповідачу на виконання будівельних
робіт. Проте, виконання ним вказаної
реконструкції приведе до позбавлення
її можливості користуватись горищем, а
також пошкодження її квартири,
порушення монолітності
залізобетонного перекриття між
поверхами будинку, ослаблення несучих
конструкцій будинку, що може
спричинити руйнування будинку. Вважає,
що подавши зазначену декларацію
відповідач вчинив правочин,
спрямований на розпорядження горищем,
який не відповідає вимогам ст.203 ЦК
України, оскільки вчинений
відповідачем без згоди всіх
співвласників горища, відтак, без
необхідного обсягу дієздатності на
його вчинення. Крім того, поданням
такої декларації відповідач не визнає
її право власності на вказане горище та
право на користування ним.

Заслухавши суддю - доповідача,
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу належить
відхилити.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_6 з 14
травня 2009 року був власником квартири
№24.

З матеріалів справи, а саме з
інформаційної довідки від 2 червня 2014
року реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції
вбачається, що вказана квартира
відчужена ним на підставі договору
купівлі-продажу від 2 листопада 2011 року
ОСОБА_7, право власності якого на
вказану квартиру зареєстровано 29
грудня 2012 року. Останній, на підставі
договору купівлі-продажу від 11 жовтня
2013 року відчужив дану квартиру ОСОБА_8,
яка на даний час є її власником.

Власник квартири АДРЕСА_1 до участі в
справі не залучений. Зазначений
позивачем у якості відповідача ОСОБА_6
не є власником вказаної вище квартири,
реконструкція якої запланована.

Встановлено, що відповідач 30 січня 2011
року заповнив та подав декларацію про
початок виконання будівельних робіт по
реконструкції з розширенням за рахунок
горища квартири АДРЕСА_1, яка 25 грудня
2012 року, яка зареєстрована Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області за № ЛВ
0. Згода позивачки на таку
реконструкцію відповідачу не
надавалась.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Аналогічне положення містить і ч.2 ст.10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

Згідно офіційного тлумачення
зазначеної норми, яке дано рішенням
Конституційного Суду № 4-рп/2004 від 2
березня 2004 року допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього. Власник (власники)
неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.
Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Враховуючи те, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_1, вона беззаперечно є
співвласником нежитлових приміщень
загального користування, у тому числі
горища будинку №15 а і її згода на
розширення квартири № 24 за рахунок
площі горища є обов"язковою, як і згода
інших власників квартир у вказаному
будинку.

На підставі аналізу наявних у справі
доказів, суд приходить до вірного
висновку, що вимоги позивача про
визнання за нею права спільної
власності та права користування (що є
складовою права власності) зазначеним
горищем не підлягають до задоволення,
оскільки її право спільної власності
на горище визначено нормами Закону та
підтвердження такого права не
потребує, оскільки набуття такого
безпосередньо пов"язане із набуттям
права власності на квартиру у будинку.

Встановлено, що жодних підготовчих та
будівельних робіт по реконструкції з
розширенням за рахунок горища квартири
АДРЕСА_1 у м. Львові вчинено не було,
повідомлення про початок будівельних
робіт відповідачем не подавалось.
Відтак, право позивача на приміщення
спільного користування не порушено,
оскільки сама лише реєстрація
декларації про початок будівельних
робіт, за відсутності відповідного
дозволу, не є підставою початку таких
робіт у відповідності до п.30 Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №
466

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Виходячи
із вищезазначеного положення, правочин
є таким юридичним фактом, який слугує
належною правовою підставою
виникнення, зміни або припинення
цивільних прав та обов"язків.
Правочинам, на відміну від інших
юридичних фактів, притаманне
правомірне вольове вчинення особою,
яка має належний статус суб"єкта
цивільного права, юридичних дій
спрямованих на свідоме створення
конкретного цивільного правового
результату для себе або інших осіб.
Тобто, воля особи має бути спрямована
на досягнення відповідного юридичного
наслідку. Тому не можуть розглядатись
як правочини ті фактичні дії особи, які
не призводять безпосередньо до
виникнення, зміни чи припинення
цивільних прав та обов"язків. Відтак,
реєстрація декларації на виконання
відповідачем будівельних робіт по
реконструкції квартири з розширенням
за рахунок горища безпосередньо не
призводить до виникнення у відповідача
цивільних прав чи обов"язків щодо
нерухомого майна та не створює жодних
юридичних наслідків для позивача, а
тому положення глави 16 ЦК України не
поширюються на дані правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справине інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України).

Правила проведення будівельних робіт
регламентовано Порядком виконання
будівельних робіт, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 р. № 466.

Пунктом 14 зазначеного порядку
визначено, що у разі виявлення
недостовірних даних (встановлення
факту, що на дату реєстрації декларації
інформація, яка зазначалася в ній, не
відповідала дійсності, та/або
виявлення розбіжностей між даними,
зазначеними у декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією. Інспекція також скасовує
реєстрацію декларації за рішенням суду
про скасування реєстрації декларації,
що набрало законної сили.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. А тому,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4-ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: