Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2379/13-ц
Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Камінної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 03 квітня
2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом та в
обгрунтування вимог зазначив, що між
банком та відповідачем 13.02.2008 року був
укладений договір № SAMDN8680, згідно
якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
15000,00 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку.
Договором передбачалася сплата
відсотків у розмірі 22.80% на рік на суму
залишку заборгованості. Кінцевий
термін повернення кредиту відповідав
строку дії картки. Оскільки відповідач
не виконував належним чином
зобов"язання за даним договором, станом
на 06.11.2011 року утворилася
заборгованість в сумі 16553,87 гривень, що
складалася з 14469,73 грн. - заборгованості
за кредитом; 819.67 грн. - заборгованості
по відсоткам; 500,00 грн. - штрафу
(фіксована частина) та 764,47 грн. - штрафу
(відсоткова складова). Просив стягнути
зазначену заборгованость.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 03 квітня 2013 року
позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
постановивши нове - про часткове
задоволення позову, посилаючись на
порушепння судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що строк виконання
зобов»язань не настав, судом не
враховано сплачені ним 27.08.2012 року
кошти, не було підстав для стягнення
штрафних санкцій.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
13.02.2008 року, між сторонами був укладений
договір SAMDN8680, згідно якого ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку. Договором
передбачалася сплата відсотків у
розмірі 22.80% на рік на суму залишку
заборгованості. Кінцевий термін
повернення кредиту відповідав строку
дії картки. Умовами надання
банківських послуг та правилами
користування платіжною карткою, які є
невід»ємною частиною договору,
встановлено строк погашення відсотків
- щомісячно за минулий місяць, за
порушення строків оплати передбачено
сплату штрафу в розмірі 500.00 грн. + 5% від
суми позову, та можливість вимоги
дострокового припинення зобов»язань
(а.с. 5-8).

З положень глави 71 ЦК України
вбачається, що кредит, є різновидом
договору позики.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 610-611 ЦК передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору, сплата неустойки,
відшкодування збитків.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с. 2-4), відповідачем
неодноразово порушувалися умови
договору щодо сплати відсотків.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
наявність підстав для стягнення усієї
суми боргу. Посилання апелянта на те, що
строк виконання зобов»язань не настав,
не грунтується на законі.

Відповідно до вимог ст. ст. 549-551 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскільки боржник порушив зобов»язання,
суд обгрунтовано стягнув передбачений
договором штраф. При цьому підстав для
його зменшення не було, оскільки розмір
збитків він не перевищує.

Посилання апелянта на сплату ним 5000.00
грн. 27.08.2012 року, не можуть бути взяті до
уваги, поскільки кошти сплачені не на
картковий рахунок, визначений у
договорі (а.с. 5, 25).

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому на підставі ст. 308
ЦПК України, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 03 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді