Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/3407/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді:
Григорусь Н.Й.

суддів: Талько
О.Б., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 02 вересня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

Позивач 25.06.2014 року звернулася до суду з
позовом, в якому просила ухвалити
рішення про стягнення аліментів на
утримання малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки з усіх
видів доходів відповідача щомісячно до
його повноліття та на її утримання до
досягнення сином трирічного віку у
розмірі ? частини доходів відповідача.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 02 вересня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини доходів
відповідача щомісячно, починаючи з
25.06.2014 року і до його повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання в розмірі ?
частини доходів відповідача щомісячно
до досягнення сином трирічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просить рішення
змінити, зменшивши розмір стягнутих
аліментів до ? частини. Зазначив, що
чинним законодавством передбачено, що
загальний розмір на утримання двох
осіб не може перевищувати 1/3 частини
доходів. Крім того, він надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, хоча має намір оспорювати своє
батьківство.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає до задоволення частково,
виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду
відповідач зазначив, що не заперечує
щодо стягнення аліментів на утримання
малолітнього ОСОБА_3 в розмірі ? частини
його заробітку, проте просить
скасувати рішення в повному обсязі в
частині покладання на нього обов'язку
щодо утримання дружини, яка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною.

Задовольняючи позов в повному обсязі,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач матеріальної допомоги на
утримання малолітньої дитини і
тимчасово непрацездатної дружини не
надає, хоча постійно працює, отримує
регулярний дохід та зобов'язаний
надавати таку допомогу.

З такими висновками в повному обсязі в
оскаржуваній частині щодо стягнення
аліментів на утримання тимчасово
непрацездатної дружини не можна
погодитись, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

За положеннями ч.1 ст. 80 СК України
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі.

У відповідності із роз'ясненнями
Пленуму Верховного Суду України, що
містяться у п.17 Постанови від 15.05.2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

З огляду на відсутність даних про
надання відповідачем добровільної
матеріальної допомоги на утримання
дружини в період її тимчасової
непрацездатності, пов'язаної з
перебуванням у відпустці по догляду за
малолітньою дитиною, суд першої
інстанції правильно визначив обов'язок
ОСОБА_2, регламентований положеннями
ст. 84 СК України, з утримання дружини до
досягнення сином ОСОБА_3 трирічного
віку.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується із визначеним розміром
стягуваних аліментів на утримання
ОСОБА_1 враховуючи наступне.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
27.07.2012 року (а.с. 3). Відповідач є батьком
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з матір'ю та знаходиться
на її утриманні (а.с. 4-6). Домовленості
про утримання дитини сторони не
досягли.

Як вбачається із наявних у справі
доказів, відповідач працює, його
середньомісячна заробітна плата
становить 2 412,25 грн, що підтверджується
змістом довідки ТОВ «Овруцький
молочноконсервний комбінат» від 19.11.2014
(а.с. 63). У зв'язку з чим розмір
щомісячних відрахувань аліментів на
утримання дитини та дружину в розмірі
1/2 частини його заробітку (доходу)
складатиме 1206,13 грн, що буде
перевищувати 50 % чистого заробітку
відповідача. Крім того, судом першої
інстанції не враховано, що відповідач
має хронічне захворювання, перебуває
на обліку в Овруцькій ЦРЛ, потребує
коштів на лікування (а.с. 62).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів змінює рішення суду першої
інстанції та зменшує розмір стягнутих
аліментів на утримання дружини з 1/4 до
1/6 частини заробітку (доходу)
відповідача, у решті рішення залишає
без змін. Вказаний розмір аліментів
відповідає встановленим обставинам
справи, вимогам розумності та
справедливості.

Доводи апеляційної скарги відповідача
в частині звільнення його від обов'язку
утримувати непрацездатну дружину, що
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення сином ОСОБА_3
трирічного віку суперечать вимогам
закону, що регулює спірні відносини.
Доказів щодо наявності підстав для
припинення або позбавлення права
позивачки на її утримання судовим
розглядом не здобуто.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 02 вересня 2014
року змінити, зменшивши розмір
стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на її утримання з ?
частини до 1/6 частини доходів
відповідача.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Судді