У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Умнової О.В.,

Журавель В.І.,
Черненко В.А.

розглянувши заяву ОСОБА_3, що діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3, що діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до приватного
підприємства «Дитячий оздоровчий
комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2» (далі - ПП
«Дитячий оздоровчий комплекс
«ІНФОРМАЦІЯ_2») про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 14 лютого 1997 року
він перебував у шлюбі із ОСОБА_6, від
якого вони мають двох дітей: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу його
дружина стала співвласником ПП
"Дитячий оздоровчий комплекс
"ІНФОРМАЦІЯ_2", який розташований в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 58
723 кв. м. Згідно протоколу № 3 зборів
власників ПП "Дитячий оздоровчий
комплекс "ІНФОРМАЦІЯ_2" від 18 червня 2006
року частки в статутному капіталі
підприємства були перерозподілені в
рівних частинах між співвласниками
(ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4).
ІНФОРМАЦІЯ_3 року його дружина померла.
Після її смерті йому стало відомо, що
протоколом зборів від 19 вересня 2007 року
№ 7 за участі двох співвласників
(ОСОБА_7 та ОСОБА_8) та за відсутності
ОСОБА_6, його дружину
виключено зі складу власників
зазначеного підприємства за
невиконання обов'язків, передбачених п.
6.4 статуту підприємства, а її частку
було вирішено викупити на користь
інших співвласників. Зазначав, що за
життя його дружини, відповідач не
здійснив оцінку її частки в нерухому
майні підприємства і не сплатив
вартість її частки, та відмовляється
здійснити виплату йому, як спадкоємцю
першої черги та законному представнику
їх неповнолітніх дітей. У звґязку з цим
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд стягнути з відповідача на
його користь та на користь
неповнолітніх дітей вартість 1/3
частини майна ПП "Дитячий оздоровчий
комплекс "ІНФОРМАЦІЯ_2" в порядку
спадкування за законом в розмірі
928 833 грн, а також понесені ним судові
витрати.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 21
березня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено. Стягнуто з ПП «Дитячий
оздоровчий комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2» на
користь ОСОБА_3 ринкову вартість 1/3
частини ПП «Дитячий оздоровчий
комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2» в сумі 928 833 грн.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 11 червня 2013
року рішення районного суду скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 вересня 2013
року касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного
суду Запорізької області від 11 червня
2013 року залишено без змін.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 26 вересня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ч.1 ст.54 Закону України «Про
господарські товариства» ( в редакції
станом на 20 червня 2007 року), ч.2 ст.148 ЦК
України, ч.2 ст.608 ЦК України та ст.1229 ЦК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на
ухвали:

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 червня 2013 року в справі за
позовом про стягнення частки майна у
статутному капіталі з урахуванням
накопиченого прибутку, заборгованості
по орендній платі та відшкодування
моральної шкоди;

- Вищого господарського суду України
від 07 лютого 2012 року в справі за позовом
про зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів..

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від 10
червня 2013 року та від 07
лютого 2012 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи були
розглянуті за різних фактичних
обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом позовом
ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, до приватного підприємства
«Дитячий оздоровчий комплекс
«ІНФОРМАЦІЯ_2» про стягнення боргу, за
заявою ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.І. Журавель

О.В. Умнова

В.А. Черненко