Справа № 2-13/2012
Провадження № 22-ц/779/275/2014
Головуючий у 1 інстанції Монташевич
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів: Бойчука
І.В.,Ясеновенко Л.В.

секретаря
Гавриляк Є.М.

з участю
позивачки ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3 його представника -

адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог - комунальне
підприємство «Житлово- ремонтне
експлуатаційне підприємство» і
Долинська міська нотаріальна контора
про визнання недійсним договору найму
(оренди) житла, скасування реєстрації
місця проживання та усунення права на
спадкування за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6 на рішення Долинського
районного суду від 12 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду
від 12 грудня 2013 року відмовлено ОСОБА_2
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 у
задоволенні позову до ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог комунальне підприємство
«Житлово- ремонтне експлуатаційне
підприємство» і Долинська міська
нотаріальна контора про визнання
недійсним договору №199 найму (оренди)
житлового приміщення від 28.01.2008 року
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
визнання неправомірною та скасування
реєстрації ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1
та усунення від спадкування майна
спадкодавця ОСОБА_7 спадкоємця ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що покійна ОСОБА_7
не укладала із відповідачем договір
найму житла і не підписувала такий
договір. Крім цього, зазначає, що
відмовляючи у визнанні недійсним
договору найму (оренди) суд не звернув
уваги на те, що відповідно до ч.2 ст.793
ЦК України нотаріально не
посвідчений, що відповідно ч.4 ст. 203
ЦПК України тягне його недійсність.
Також вважає, що відповідач в силу
хвороби спадкодавця вчинив умисні
дії щодо реєстрації в помешканні
покійної та в подальшому за заявою
останнього рішенням суду від 01.04.2008
року визнано ОСОБА_7 недієздатною.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної
скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не
визнав, вважає оскаржуване рішення
суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
неповнолітня ОСОБА_6 як спадкоємець
п'ятої черги не є спадкоємцем майна
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7,
оскільки її мати ОСОБА_2 рішенням
суду від 10.06.2010 року усунута від
спадкування. Підстав, для усунення
спадкоємця ОСОБА_3 від спадкування
майна спадкодавця ОСОБА_7 не
встановлено. Щодо відмови у визнанні
недійсним договору №199 найму (оренди)
житлового приміщення від 28.01.2008 року
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
визнання неправомірною та скасування
реєстрації ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 ,
суд зіслався на те, що відмова не
порушує прав чи законних інтересів
неповнолітньої.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218
ЦК України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК
України у разі неприйняття спадщини
спадкоємцями за заповітом, а також в
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом мають особи, визначені в ст. ст.
1261 - 1265 ЦК України, відповідно до
черговості спадкування.

За змістом ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно рішення суду від 10 червня
2010 року мати неповнолітньої ОСОБА_6 -
ОСОБА_2 ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві ОСОБА_7, яка через
похилий вік і тяжку хворобу перебувала
у безпорадному стані. Тому
неповнолітня ОСОБА_6 не набула права
на спадкування майна після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та її права щодо
спадкування спірного майна не
порушені (а.с.20).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЖК України,
введеної в дію Постановою Верховної
Ради Української РСР від 30 червня 1983
року, договір найму жилого приміщення
укладається між власником будинку
(квартири) і наймачем у письмовій формі
з наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється. Договір повинен
містити вказівки на предмет договору,
строк, на який він укладається,
визначати права і обов'язки наймодавця
і наймача та інші умови найму.

З 1 січня 2004 року введено в дію
Цивільний кодекс України, глава 59
розділу III якого регулює
правовідносини за договором найму
(оренди) житла.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України
розкривається зміст договору найму
(оренди) житла, що є об'єктом приватної
форми власності, а ч. 3 ст. 810 ЦК України
визначає, що до цього договору
застосовуються положення Цивільного
кодексу України, якщо інше не
встановлено законом.

Стаття 811 ЦК України встановлює,
що договір найму житла укладається у
письмовій формі. Жодних інших
застережень щодо форми договору чи
порядку його реєстрації цивільне
законодавство не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено судом, 28.01.2008 року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було укладено
договір найму жилого приміщення
строком на п'ять року згідно якого,
останній отримав у найм кімнату у
житловому будинку АДРЕСА_1 (т.2 а.с.39).
Зазначений договір найму жилого
приміщення зареєстрований в органі
управління виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів. Цей
договір містить вказівки на предмет
договору, строк, на який він
укладається, визначав права і
обов'язки наймодавця і наймача та інші
умови найму.

У зв'язку з цим, суд відхиляє
доводи апеляційної скарги про те, що
договір найму житла відповідно до ч.2
ст.793 ЦК України нотаріально не
посвідчений і відповідно ч.4 ст. 203 ЦПК
України тягне його недійсність, так як
суперечать вимогам ст. 811 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування по суті справедливого і
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 відхилити.
Рішення Долинського районного суду від
12 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
І.В.Бойчук

Л.В.Ясеновенко