Справа № 117/1795/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2014 року Совєтський районний
суд Автономної Республіки Крим у
головуючого -
судді Шевченка В.В.
при секретарі -
за участю: позивачки
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Совєтський Совєтського
району АР Крим цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача
Совєтський районний сектор ГУ ДМС
України в АР Крим про визнання таким, що
втратив право користування житловим
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням. Позовні вимоги мотивовані
тим, що позивачка 21 вересня 2007 року
придбала у власність у житловий
будинок АДРЕСА_1. При цьому, до цього
часу у придбаному позивачкою спірному
будинку зберігає реєстрацію
відповідач, але не проживає. Позивачка
зазначає, що зазначена обставина
обмежує її права як власника у
користуванні й розпорядженні житлом.
При цьому, на письмову вимогу позивачки
знятися з реєстраційного обліку
відповідач не прийняв ніяких дій. За
таких обставин, позивачка посилаючись
на положення ст.ст.321, 391 ЦК України
вважає, що є підстави для задоволення
поданого нею позову.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
При цьому пояснила, що вона є єдиним
власником будинку АДРЕСА_1. В
зазначеному будинку також
зареєстрований, але не проживає з 2012
року відповідач. При цьому, майна, яке
належить відповідачу, в будинку не має.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, його повідомлення про час і
місце розгляду справи було здійснено
відповідно до приписів ч.3 ст.76 ЦПК
України. Заява про розгляд справи за
його відсутності на адресу суду не
У зв'язку з цим, беручи до уваги думку
позивачки, яка у судовому засіданні не
заперечувала проти заочного розгляду
справи, судом після наради на місці
була прийнята ухвала про заочний
розгляд справи на підставі наявних
доказів у справі, що відповідає вимогам
Заслухавши позивачку, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд
21 вересня 2007 року позивачка придбала у
ОСОБА_4 цілий житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, розташований
АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідним договором купівлі-продажу
житлового будинку, посвідченого
зазначеного дня державним нотаріусом
Совєтської державної нотаріальної
контори Автономної Республіки Крим та
зареєстровано в реєстрі за №2080 (а.с.4-5).
Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №16062852,
виданого 26 вересня 2007 року
Джанкойським міжміським бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації позивачка є єдиним
власником житлового будинку під
Як випливає з Виписки з будинкової
книги для прописки громадян за №2712,
виданої 21 жовтня 2013 року Виконавчим
комітетом Совєтської селищної ради АР
Крим та адресної довідки,
Совєтським районним сектором
Головного управління Державної
міграційної служби України в АР Крим
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, тобто в будинку,
належному на праві приватної власності
позивачці (а.с.16,27).
29 листопада 2013 року позивачка
рекомендованою поштовою
кореспонденцією надіслала на адресу
відповідача листа, в якому вона
пропонує останньому в строк до 10 грудня
2013 року знятися з реєстрації в
добровільному порядку. Зазначеного
листа було отримано відповідачем 03
грудня 2013 року (а.с.19-20).
Згідно Акту обстеження матеріально
побутових умов сім`ї №677 від 27
листопада 2013 року відповідач ОСОБА_2 з
2012 року зареєстрований у спірному
житловому будинку, проте в останньому
не проживає (а.с.17-18).
Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що
відповідач з 2012 року за адресою:
АДРЕСА_1 фактично не проживає. У суду не
має підстав для того, щоб ставити під
сумнів правдивість показань
Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено,
що власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно обмежений у його
Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Відповідно до вимог частини 2 ст.16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
припинення дій, які порушують право.
Зазначеною статтею також передбачено,
що суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Обґрунтовуючи позов позивачка
посилається на те, що відповідач ОСОБА_2
не проживає у житловому будинку з
початку 2012 року, особистого майна у
будинку немає, більше року за місцем
реєстрації не з'являвся.
Обставин, які б свідчили про поважність
причин відсутності відповідача у
спірному будинку, судом не встановлено,
а відповідачем вони суду не надані.
Відповідно до вимог ст.ст. 10,11, 60
Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
За таких обставин суд доходе висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 57, 60-62, 212-215, 223, 224 ЦПК України,
суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщення,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду АР Крим протягом
десяти днів. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем в загальному
порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через
Совєтський районний суд Автономної
Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку, передбаченого для його
оскарження, якщо воно не було
оскаржено. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.
Суддя: