Справа № 583/4702/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого
Плотникової Н.Б.

при секретарі
Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Охтирка справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і
піклування - виконком Охтирської
міської ради Сумської області

про визначення місця проживання
неповнолітньої дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини з батьком, в якому просить суд
визначити та встановити постійним
місцем проживання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, по
місцю постійного проживання рідного
батька неповнолітньої дитини за
адресою по АДРЕСА_1, залишивши
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні та вихованні
батька ОСОБА_1. Свої вимоги мотивує тим,
що від шлюбу з позивачкою народилася
спільна дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Охтирського
міськрайонного суду від 11.11.2005 року
шлюб між позивачем та відповідачкою
був розірваний. Після розірвання шлюбу
подружжя проживало в режимі окремого
проживання. Спільна неповнолітня
дитина проживала з матір'ю по АДРЕСА_2.
На весні 2013 року неповнолітній син
перейшов проживати до позивача, який на
той період проживав зі своїми рідними
батьками по АДРЕСА_3, в той час як в
квартирі АДРЕСА_1, яка належить
позивачу на праві власності, робився
ремонт. Неповнолітній син виявив
бажання проживати з позивачем, але з
цього приводу він (позивач) не
знаходить спільного порозуміння з
матір'ю неповнолітнього сина - ОСОБА_2,
тому звернувся до суду з відповідним
позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги визнала та не
заперечує, щоб їх син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав разом з батьком -
ОСОБА_1 за його постійним місцем
проживання, про що надала суду письмову
заяву.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України -
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України - у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальні частині рішення
посилання на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Судом встановлено, що 11.11.2005 року
рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано шлюб
зареєстрований у відділі реєстрації
актів громадянського стану
Охтирського міськрайонного управління
юстиції Сумської області, 05.03.2003 року,
актовий запис №53. (а.с.7)

Від шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 07.10.2003 року,
актовий запис № 305. (а.с.6)

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 161 СК
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитини, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. При вирішенні
спору щодо місця проживання дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання свої батьківських
обов`язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров`я та інші обставини, що
мають істотне значення. Суд не може
передати дитину для проживання з тим з
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, може своєю
аморальною поведінкою зашкодити
розвиткові дитини.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України» роз'яснено, що суди, вирішуючи
спори між батьками, які проживають
окремо (в тому числі в одній квартирі),
про те, з ким із них і хто саме з дітей
залишається, мають виходити із
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинні
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам дітей. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Згідно висновку органу опіки і
піклування Охтирської міської ради
щодо доцільності визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 від 16.01.2014
року встановлено, шо на даний час
малолітній ОСОБА_3 фактично проживає
разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира однокімнатна, проведено
сучасний ремонт, обладнана всіма
необхідними електропобутовими
приладами. У квартирі є окреме місце
для сну та відпочинку дитини, місце для
навчання, іграшки відповідно до віку та
одяг відповідно до сезону. За
результатами обстеження житлово -
побутових умов для дитини за місцем
проживання створені належні умови для
відпочинку та розвитку. Дитина
проживає у сприятливій сімейній
атмосфері. Стан здоров'я дитини добрий.
Турбуючись про досягнення сина у
навчанні батько наймає йому
репетиторів, привчає його до занять
фізичною культурою та спортом,
підтримує бажання сина спілкуватися із
матір'ю. Орган опіки та піклування
Охтирської міської ради (виконавчий
комітет) вважає можливим визначити
постійне місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з рідним батьком за місцем
проживання батька за адресою: АДРЕСА_1.
Малолітній ОСОБА_3 висловив своє
бажання жити разом із батьком.

Враховуючи ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, вік дитини, приймаючи до
уваги, що відповідач позов визнала, не
заперечує щоб дитина проживала разом з
батьком та враховуючи думку дитини, суд
приходить до висновку, що визначення
місця проживання неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком буде
відповідати його інтересам та вимогам
закону. При цьому визначення місця
проживання дитини з батьком не
позбавляє матір права брати участь у
вихованні дитини, його утримання, а
також можливості вільно спілкуватися з
ним.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача необхідно стягнути
судові витрати по справі, а саме
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Враховуючи наведене та керуючись
Законом України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 141, 160, 161 СК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, залишивши
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Плотникова Н. Б.