№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року
м. Запоріжжя
Шевченковський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової
В.П.,

при секретарі
Рубановій А.О.,

за участю представника

відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Державного навчального закладу
«Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про виселення з гуртожитку без надання
іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

Державний навчальний заклад
«Запорізьке мишинобудівне вище
професійне училище (надалі - ДНЗ
«Запорізьке МВПУ») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення
з гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення.

В позові зазначено, що ДНЗ «Запорізьке
ЗМВПУ» підпорядкований міністерсту
освіти і науки України та є державним
профісійно-технічним навчальним
закладом третього атестаційного рівня,
що здійснює підготовку робітників
високого рівня кваліфікації з
технологічно складних наукоємких
професій та спеціальностей або
робітників, діяльність яких, пов'язана
зі складною організацією праці, як
правило з числа випускників
загальноосвітних навчальних закладів.

Гуртожиток, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 є власністю держави, перебуває
на балансі позивача, призначений для
проживання учнів навчального закладу.

Відповідачі зареєстровані та
проживають у зазначеному гуртожитку у
кімнаті НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що відповідачі не
перебувають в трудових відносинах з
позивачем, не являються його учнями і
не мають спеціального ордеру на
заселення жілої площі у гуртожитку,
просили виселити їх з кімнати НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позов з підстав,
викладених у позові, наполягає на його
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснивши, що її колишній чоловік
працював в училищі № 27 і йому для
проживання була надана кімната НОМЕР_1
в гуртожитку по АДРЕСА_1. У 1991 році у них
народилася дочка ОСОБА_3 З чоловіком
шлюб припинений. На теперішній час
іншого житла вони з дочкою не мають.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
пояснивши, що на момент її народження
батьки проживали в кімнаті НОМЕР_1
гуртожитку, тому при отриманні
паспорта вона була зареєстрована за
цією адресою. На теперішній час вона
проживає в гуртожитку разом з матір'ю,
іншого житла не мають.

Заслухавши пояснення сторін,
доводи представника відповідачки
ОСОБА_2, з'ясувавши всі обставини
справи, суд знаходить позов такими, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав. Судом встановлено, що
гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1,
належить до державної власності та
перебуває на балансі позивача, що
підтверджується інвентарною карткою.

Відповідачі зареєстровані та
проживають у гуртожитку, що
підтверджується довідкою (а.с. 6).

Вказані особи не є учнями навчального
закладу, якому належить гуртожиток.

Згідно ст. ст. 127-129 ЖК України, п.п. 1, 2, 9,
10, 44 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою
Ради Міністрів УССР від 03.06.1986 року,
діючого на цей час, право на вселення в
гуртожитки мають робітники, службовці,
студенти, учні в період роботи або
навчання. Приміщення гуртожитків є
тимчасовим житлом. Надання жилої площі
в гуртожитку провадиться на підставі
виданого адміністрацією підприємства,
організації, установи ордера.

Судом встановлено та заперечувалось
відповідачами, що такого ордеру на
поселення у відповідачів не було.

Відповідно до ст. 116 ЖК України та п. 44
Примірного положення про гуртожитки,
надання особі жилої площі без
спеціального ордеру, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу, і за відсутності правочиного
рішення щодо її надання є порушенням
встановленого законом порядку і
повинно визнаватися незаконним, а така
особа підлягає виселенню без надання
іншого жилого примщення.

Тривалість користування зайнятим
приміщенням не створює правових
наслідків у вигляді визнання за особою
права користування цим жилим
приміщенням, оскільки право
користування останнім виникає у
зв'язку в виділенням його за
спеціальним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства,
установи, організації і видачею на
нього ордеру у встановленому законом
порядку.

Гуртожиток належить позивачеві,
відповідачі не працюють і не
навчаються у навчальному закладі.
Ордер на вселення у встановленому
порядку не видавався, ця обставина
визнана відповідачами, у зв'язку з чим
не потребує доказуванню відповідно до
вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, на підставі
чого суд приходить до висновку, що
відповідачі вселились в гуртожиток
самоправно.

В силу ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України,
особи, які самоправно зайняли жиле
приміщення, підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення.

У відповідності з вимогами ст. ст. 10, 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Відповідачами не надано суду доказів,
що спростовують його висновок про
самоправне зайняття жилого приміщення.

Враховуючи викладене, у зв'язку з
встановленими судом обставинами, суд
приходить до висновку, що відповідачі
без правових підстав проживають в
кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, оскільки
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вседення в жиле
приміщення, їм не видавався, а тому
позовні вимоги позивача є законними і
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню
з відповідачів на користь позивача
підлягають понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати.

. Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 109, 116, 127-129 ЖК
України, п.п. 1, 2, 9, 10, 44 Примірного
положення про гуртожитки,

ВИРІШИВ:

Позов Державного навчального закладу
«Запорізьке вище професійне училище»
задовольнити.

Виселити з кімнати НОМЕР_1 гуртожитку
за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Державного навчального закладу
«Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище» 114 грн. 70 коп.
судового збору на р/р 0168 ГУДКУ у
Запорізькій області, МФО 813015, .

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.П. Суркова