Справа №560/1643/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Дубровицький
районний суд Рівненської області у
складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Дубровиця
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Рекорд" до ОСОБА_2 про стягнення
збитків завданих мисливському
господарству ТзОВ фірма "Рекорд"
внаслідок випадку браконьєрства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Рекорд"
звернулося до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути
з нього 20000 грн. збитків за незаконне
полювання, 7150 грн. - за незаконну добуту
продукцію полювання (м'ясо лося), 210 грн.
- за незаконну добуту продукцію
полювання (шкіру лося), що з його вини
стали непридатними. Крім того, просить
стягнути з відповідача судові витрати
по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 червня 2014
року у мисливських угіддях товариства
з обмеженою відповідальністю фірми
«Рекорд» відповідач незаконно
відстріляв самця лося, що завдало ТзОВ
фірмі «Рекорд» матеріальних збитків.

По вищевказаному випадку
браконьєрства Дубровицьким районним
відділом УМВС України в Рівненській
області було проведено розслідування,
за ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.248 КК України, яке постановою від 26
червня 2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284
КПК України закрито.

01 липня 2014 року Державним районним
мисливствознавцем ОСОБА_4 відносно
відповідача складено протокол про
адміністративне правопорушення
передбачене ч.2 ст.85 КУпАП.

Постановою Дубровицького районного
суду від 15 липня 2014 року, відповідача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 1105 гривень.

Своїми незаконними діями, відповідач
заподіяв позивачу збитків, які з
врахуванням розрахунку суми їх розміру
становлять 27360,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково, пояснивши, що м'ясо та шкіра
лося, за відшкодування вартості яких до
нього також пред'явлено позовні вимоги,
стали непридатні не з його вини, а тому
вважає, що не повинен у такому разі
відшкодовувати їх вартість.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4,
працюючий державним мисливствознавцем
по Дубровицькому районі в ДП Висоцьке
ЛГ пояснив, що 07 червня 2014 року він
здійснював координацію рейдів груп по
Дубровицькому районі. Близько 7-ї
години того дня йому повідомили, що в
40-му кварталі ТЗоВ «Рекорд» чутно
постріли. Приїхавши на місце події,
ОСОБА_4 побачив затриманого ОСОБА_2 який
сидів на землі, а біля нього
знаходились три сумки з м'ясом лося.
Шкіру тварини було забрано
працівниками ТЗоВ «Рекорд», а м'ясо
тварини працівниками міліції було
вилучено до Дубровицького РВ УМВС та
згодом знищено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5,
який працює єгерем пояснив, що 07 червня
2014 року, коли він був на рейді, до нього
зателефонували та повідомили, що
приблизно у 40-му кварталі лісу чутно
постріли. Приїхавши на місце, звідки
лунали постріли, ОСОБА_5 побачив троє
чоловік, які намагались втекти, серед
яких був і ОСОБА_2, якого відразу
вдалося затримати.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до переконання, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 61 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін; сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості; докази
подаються сторонами; доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07 червня 2014
року відповідач ОСОБА_2, порушуючи
правила полювання, перебуваючи на
території мисливських угідь ТзОВ
«Рекорд» у кварталі 40 державного
лісового фонду Людинського лісництва
ДП "Висоцький лісгосп" в
адміністративних межах Людинської
сільської ради Дубровицького району
Рівненської області, з мисливської
рушниці незаконно застрелив самця
лося, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 85 КУпАП.

По вищевказаному випадку
браконьєрства Дубровицьким районним
відділом УМВС України в Рівненській
області було проведено розслідування
кримінального провадження, що внесене
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000347 від 07
червня 2014 року, за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.248 КК України.
Постановою про закриття кримінального
провадження від 26 червня 2014 року, дане
кримінальне провадження було закрите,
на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

01 липня 2014 року Державним
районним мисливствознавцем ОСОБА_4
відносно відповідача було складено
протокол про адміністративне
правопорушення №000005 за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП. За
наслідками розгляду вищевказаного
протоколу, постановою Дубровицького
районного суду від 15 липня 2014 року
відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 85 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 1105 гривень, який
останнім був сплачений добровільно
(а.с. 15).

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про мисливське господарство та
полювання» притягнення порушників до
відповідальності не звільняє їх від
обов'язку відшкодувати збитки, завдані
внаслідок порушення законодавства у
галузі мисливського господарства та
полювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
тваринний світ" порушення
законодавства в галузі охорони,
використання на відтворення
тваринного світу тягне за собою
адміністративну, цивільно-правову чи
кримінальну відповідальність
відповідно до закону.

Відповідно до абз. 6 частини 1 ст. 30
Закону України «Про мисливське
господарство та полювання»
користувачі мисливських угідь мають
право на відшкодування збитків від
порушників правил полювання за
здобуті незаконним шляхом тварини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 43
Закону України "Про мисливське
господарство та полювання"
відшкодування збитків, завданих
внаслідок порушення законодавства у
галузі мисливського господарства та
полювання, здійснюється добровільно
або за рішенням суду відповідно до
законодавства за затвердженими в
установленому порядку таксами, а за їх
відсутності - за розрахунками
користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру
відшкодування збитків, завданих
внаслідок порушення законодавства в
галузі мисливського господарства та
полювання, затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері лісового та
мисливського господарства, і
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
із центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної фінансової політики.

Відповідно до Такс для обчислення
розміру відшкодування збитків,
завданих внаслідок порушення
законодавства в галузі мисливського
господарства та полювання (крім видів,
занесених до Червоної книги України,
затверджених спільним наказом від
18.07.2007 № 332/262 Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України та Державного комітету
лісового господарства України,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 2 серпня 2007 р. за № 878/14145, розмір
збитків, які спричинені незаконним
добуванням лося, складають 20000
(двадцять тисяч) гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 20000 грн. за
незаконне добування або знищення
однієї особи лося підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Окрім вищезазначеної вимоги, позивачем
також було заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 7150 грн.
відшкодування за незаконно добуту
продукцію полювання (м'ясо лося) та 210
грн. відшкодування за незаконно добуту
продукцію полювання (шкіру лося), які з
вини відповідача стали непридатні. Як
доказ, подано підтверджуючий документ
її вартості, у формі повідомлення
Дубровицького комунального
підприємства «Ринок» №8-41 від 28.07.2014
року, згідно якого, ринкова вартість 1
кг гов'ядини, станом на 28.07.2014 року у
м'ясному павільйоні становить 55
(п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. З
повідомлення ПРСС «Дубровицький
коопзаготпром» №14 від 28.07.2014
вбачається, що станом на 28.07.2014 року
закупівельна ціна шкіри ВРХ яловка 1-го
гатунку за 1 кг становить 7 (сім) грн.
00коп.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із
того, що згідно із ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України
«Про мисливське господарство та
полювання», у разі неможливості
вилучення незаконно добутої продукції
полювання (якщо вона використана
порушником в особистих цілях або з його
вини стала непридатною для
використання) порушник відшкодовує її
вартість, яка обчислюється виходячи з
ринкових цін на м'ясо, шкіряну, хутрову
та іншу сировину вищого сорту, шо діють
на час відшкодування, у таких розмірах
(не менш як): лось: м'ясо - 130 кілограмів,
шкура - 30 кілограмів.

В судовому засіданні достеменно
встановлено, що м'ясо лося вагою 53,6 кг,
яке відповідач ОСОБА_2 незаконно добув,
застреливши 07.06.2014 року самця лося, того
ж дня, було вилучене працівниками
міліції до Дубровицького РВ УМВС
України в Рівненській області.

Згодом, 22.06.2014 року вказане м'ясо, через
відсутність належних умов зберігання
та через виявлені ознаки гниття, було
знищено шляхом закопування.

Таким чином, враховуючи те, що
незаконно добута продукція полювання,
а саме м'ясо лося у відповідача ОСОБА_2
одразу після виявлення вчиненого
правопорушення 07.06.2014 року було
вилучено працівниками міліції до
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області та не з вини
відповідача, а у зв'язку із відсутністю
належних умов зберігання зіпсувалось
та було знищено, суд приходить до
переконання, що у задоволенні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
7150 грн. за незаконну добуту продукцію
полювання (м'ясо лося), що стала
непридатною не з його вини, слід
відмовити.

Разом із тим, вимога позивача про
стягнення з відповідача 210 грн. за
незаконну добуту продукцію полювання
(шкіру лося), також не підлягає
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні представником позивача було
зазначено, що разом із м'ясом лося була
вилучена і шкіра, яка на даний час
знаходиться на фірмі засолена в
погребі, вона є придатною, однак немає
можливості її реалізувати. Таким чином,
шкіра не використана порушником в
особистих цілях і не з його вини стала
непридатною для використання, тому
вказана вимога, відповідно до
вищевказаної норми Закону «Про
мисливське господарство та полювання»,
є безпідставною.

Враховуючи положення ст.88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати по справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 2, 15, 224, 1166 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,
61, 88, 209, 212, 213 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, на розрахунковий рахунок
ТзОВ фірма «Рекорд» в (ПАТ АКБ «Львів»
№ 980; МФО 325268) 20000 гривень (двадцять
тисяч гривень ) збитків за незаконне
добування лося.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ фірма
« Рекорд » (розрахунковий рахунок в ПАТ
АКБ «Львів» № 980: МФО 325268) 243,60 грн.
(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок), понесених позивачем судових
витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду:
Оборонова І.В.