АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/
Головуючий в І інстанції: Диба Ю.В.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 31 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого:Радченка С.В.
суддів:Капітан І.А. Слюсаренко О.В. при
секретарі:Герасименко І.В. за участю
прокурора Рашевської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Нововоронцовського
районного суду Херсонської області від
13 листопада 2013 року у цивільній справі
за позовом Нововоронцовської районної
державної адміністрації Херсонської
області в інтересах малолітніх ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_1, ОСОБА_7 про позбавлення
батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року Нововоронцовська
районна державна адміністрація
Херсонської області звернулась до
суду із позовом, в якому просила
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 позбавити
батьківських прав відносно ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
позбавити ОСОБА_1 батьківських прав
відносно малолітніх ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, посилаючись на
те, що відповідачі ухиляються від
виховання дітей, не створили їм
належних умов для проживання ,
навчання.

ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на
можливість та бажання змінити
ставлення до виконання батьківських
обов'язків.

Рішенням Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 13
листопада 2013 року вимоги задоволено.
Позбавлено ОСОБА_7 батьківських прав
відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3. Позбавлено
ОСОБА_1 батьківських прав відносно
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи, і
просить рішення в частині позбавлення
її батьківських прав відносно дітей
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні вимог. Заперечує
проти позбавлення її батьківських
прав і зазначає, що з метою створення
належних умов для проживання дітей
придбала будинок, в якому проводить
ремонт. Діти влаштовані до навчального
закладу, відвідують його , забезпечені
найнеобхіднішим.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується і колегією суддів не
переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку , що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
дітей.

Колегія суддів не погоджується із
таким висновком суду, оскільки до нього
суд дійшов з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови
пленуму Верховного Суду України № 3
від 30 березня 2007 року " Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про усиновлення і
про позбавлення та поновлення
батьківських прав", позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише з підстав,
передбачених ст.164 СК України. Ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої
постанови Пленуму Верховного Суду
України, зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дитини (дітей) і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є,
насамперед, способом захисту прав та
інтересів дитини, а тому при вирішенні
цього питання має бути виявлений
позитивний результат в долі дитини
(дітей), який має настати після
позбавлення батьків їх прав.

З матеріалів справи вбачається,
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5.

На час ухвалення рішення судом першої
інстанції ОСОБА_1 разом з дітьми
проживала у належному їй з 14 червня 2013
року на праві власності будинку
АДРЕСА_1.

З актів обстеження за місцем
проживання родини від 11.11.2013 року,
16.01.2014 року та від 23.01.2014 року вбачаються
позитивні зміни в облаштуванні
помешкання, встановлено, що будинок
опалюється, продуктами харчування
діти забезпечені за потребою, одягом
забезпечені посезонно, в наявності є
побутова техніка. Рекомендовано:
забезпечити ремонт в оселі, придбати
шафу, ліжка для дітей ( а.с.44, 200-211).

В ході обстеження житлово- побутових
умов за колишнім місцем проживання
сім'ї 12.04.2012 року , 20.04.2012 року, 07.08.2013
виявлено відсутність достатньої
кількості постільної білизни, іграшок ,
посуду , неналежний догляд за дітьми
а.с.21-23)

Діти ОСОБА_1 навчалися у
Миролюбівському НВК школа- сад , а з
жовтня 2013 року навчаються у КЗ "
Високопільська ХОШ школа 1-111 ступенів
".За місцем навчання діти в цілому
характеризуються позитивно, школу
відвідують систематично. Відмічається
не завжди охайний зовнішній вигляд
дітей, відсутність належного догляду з
боку батьків (а.с. 13-18, 192-196)

Діти здорові , взяті під нагляд дитячої
консультації КЗ " Високопільська ЦРЛ" з
листопада 2013 року( а.с. 213)

За колишнім місцем проживання у с.
Миролюбівка відповідачка
характеризувалася негативно з
посиланням на невиконання нею
батьківських обов'язків ( а.с. 19)

За місцем проживання у смт. Високопілля
ОСОБА_1 має позитивну характеристику (
а.с. 191)

Доказів притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за вчинення
насильства відносно дітей, зловживання
спиртними напоями матеріали справи не
містять.

За висновками Нововоронцовської
районної державної адміністрації та
Високопільської районної
адміністрації як органу опіки та
піклування доцільним є позбавлення
ОСОБА_1 батьківських прав щодо усіх
неповнолітніх дітей.

Разом з тим, зазначені висновки органу
опіки та піклування не містять
посилань на обставини, які вказують на
необхідність застосування крайнього
заходу у вигляді позбавлення
батьківських прав та не узгоджуються з
іншими доказами у справі.

Матеріали справи не містять конкретних
фактів неналежного виховання будь-кого
з дітей з боку матері, а також фактів
відсутності піклування,
незабезпечення дітей медичним
доглядом, не створення умов для
отримання дітьми освіти та ін., що за
законом може бути розцінено як свідоме
ухилення від виконання батьківських
обов'язків.

Не встановлено судом і інших фактів
негативного ставлення матері до дітей
(жорстокого поводження, застосування
недопустимих методів виховання тощо).

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, всупереч вимогам ст.
179 та ст. 212 ЦПК України належної оцінки
доказам у справі не надав, та дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для застосування до
відповідачки такого крайнього заходу
як позбавлення батьківських прав, та
про те, що позбавлення матері
батьківських прав відповідає
інтересам дітей.

Рішення суду першої інстанції на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову Нововоронцовської
районної державної адміністрації.

Враховуючи встановлені обставини,
характер поведінки ОСОБА_1 щодо дітей,
її бажання змінити свою поведінку та
відносини з дітьми, колегія суддів
вважає за необхідне , відмовивши у
задоволенні позову, попередити матір
про необхідність змінити ставлення до
виховання дітей і покласти на орган
опіки та піклування контроль за
виконанням ОСОБА_1 батьківських
обов'язків

Керуючись ст. 303. 307, п 4 ч 1 ст. 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 13
листопада 2013 року в частині
позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_5 скасувати , ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні зазначених позовних вимог
Нововоронцовської районної державної
адміністрації Херсонської області
відмовити.

ОСОБА_1 попередити про необхідність
змінити ставлення до виховання дітей.

Поскласти на органи опіки та
піклування за місцем проживання
ОСОБА_1 контроль за виконанням нею
батьківських обов'язків.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у касаційному
порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді