Номер провадження: 22-ц/785/8096/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В.,
Сєвєрової Є.С.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Одеської
міської ради на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 23 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Одеської міської ради про визнання
права власності на спадщину в порядку
спадкування за законом,-

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача, який в процесі розгляду
справи уточнила, про визнання за нею
права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_4.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 30 вересня 2008
року № 209811 їй та її чоловікові - ОСОБА_4
в рівних частках кожному, належить на
праві власності квартира за адресою:
АДРЕСА_1. 13 листопада 2012 року ОСОБА_4
помер, про що свідчить свідоцтво про
смерть від 14.11.2012 року. Позивачка
звернулася до Шостої одеської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті свого чоловіка, однак, нотаріус
пояснив, що не може видати їй свідоцтво
про право на спадщину, оскільки право
власності на 1/2 частину квартири, яка
належала йому на підставі свідоцтва
про право власності на житло, не було за
ним зареєстровано в реєстрі прав
власності на нерухоме майно. У зв'язку
із зазначеним позивачка змушена
звернутися до суду із зазначеними
вимогами. (а. с. 2-5, 33-35)

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 23 липня 2014 року позов
ОСОБА_3 - задоволено. Визнано за нею
право власності на 1/2 частину квартири
№ АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_5 (а. с. 53-54)

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення скасувати, ухвалити нове, яким
в задоволенні позову відмовити у
повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
(а. с. 59-62)

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга Одеської міської ради підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої
інстанції виходив з того, що, чоловік
позивачки набув майнове право на
відповідну частину квартири та оформив
його належним чином, але це право не
було зареєстроване за його життя.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він ґрунтується на законі і
відповідає матеріалам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з 1965 року знаходились у шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження від 24 серпня 1965 року. (а. с. 13)

На підставі свідоцтва про право
власності на житло № 209811від 30 вересня
2008 року ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 в
рівних частках кожному належить на
праві власності квартира за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідно до довідки з
Адресного реєстру міста Одеси про
відповідність адреси об'єкта
нерухомого майна № 358963/2 від 28 травня 2014
року, квартира за адресою: АДРЕСА_1
відповідає зареєстрованій в Адресному
реєстрі міста Одеси адресі: АДРЕСА_1 на
підставі рішення Одеської міської ради
від 09.11.2005 року, № 4858-IV; від 21.12.2012 року №
2508-VI. (а. с. 7-8, 36)

13 листопада 2012 року ОСОБА_4 помер, про що
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у місті Одесі
Одеського міського управління юстиції
в Книзі реєстрації смертей 14 листопада
2012 року зроблено актовий запис за № 10875,
що вбачається зі свідоцтва про смерть,
серія 1-ЖД № 321258. (а. с. 12)

Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємицею першої черги після смерті
ОСОБА_4 є його дружина - позивачка
ОСОБА_3 Інших спадкоємців немає.

22.04.2013 року ОСОБА_3 звернулася із заявою
про прийняття спадщини після смерті
свого чоловіка до Шостої Одеської
державної нотаріальної контори.

Зі змісту відповіді Шостої Одеської
державної нотаріальної контори від
23.04.2014 року № 1104/02-14 вбачається, що
свідоцтво про право на спадщину видати
неможливо, оскільки право власності на
1/2 частину квартири, яке належить
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на житло, не
зареєстровано за ним в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно. (а. с. 14)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивачка посилається на те, що вона та
її чоловік ОСОБА_4 приватизували в
рівних частках квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, що вбачається із відповіді КП
«Міське агентство з приватизації
житла» від 30.09.2008 року № 778-К. Згідно
вказаної довідки розпорядження органу
приватизації і свідоцтво про право
власності на житло зареєстровані в
журналах реєстрації, підписані
начальником Управління
житлово-комунального господарства і
паливно-енергетичного комплексу
виконавчого комітету Одеської міської
ради та завірені гербовою печаткою
управління. (а. с. 11)

Отже, правовстановлюючий документи на
вказану квартиру ОСОБА_4 за життя
оформив, проте не зареєстрував в
Єдиному державному реєстрі.

Необґрунтованим є довід апеляційної
скарги про те, що за життя ОСОБА_4 не
набув право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, а тому спадкоємець не
може набути указане майно у власність в
порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК
України).

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або
юридична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку, встановленому
законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передбачено, що право
на приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" приватизація державного
житлового фонду здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина, який постійно мешкає у
квартирі (будинку), відносно якої
вирішується питання про передачу у
власність.

Пленум Верховного Суду України в
частині п'ятій пункту 13 постанови від 22
грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" зазначив, що в
разі не передання квартири (будинку) у
власність наймачеві, його спадкоємці
вправі вимагати визнання за ними права
власності на неї лише в тому разі, коли
наймач звертався з належно оформленою
заявою про це до відповідного органу
приватизації або власника державного
чи громадського житлового фонду, однак
вона не була розглянута в установлений
строк або в її задоволенні було
незаконно відмовлено за наявності
підстав і відсутності заборон для
передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири,
яка належить до державного житлового
фонду, мають особи, які постійно
проживають у цій квартирі. Для
отримання права власності на житло
особа повинна звернутись до
відповідного органу приватизації з
належно оформленою заявою, яка
підлягає розгляду вказаним органом у
строк, передбачений чинним
законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який
висловив волю на приватизацію займаної
ним квартири, помер до прийняття
компетентним органом рішення про
приватизацію, але після збігу
встановленого частиною третьою статті
8 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" строку, до
його спадкоємців у порядку спадкування
переходить право вимагати визнання за
ними права власності на таку квартиру.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
є доведеною належність спірної частини
квартири померлій особі на момент
смерті, оскільки процедуру
приватизації спірної частини квартири
завершено, про що свідчить відповідне
свідоцтво про право власності, а відтак
? частина квартири АДРЕСА_1 є спадковим
майном, на яке має право позивачка.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

При зазначених обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 23 липня 2014 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Одеської міської
ради - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 23 липня 2014 року - залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.