Справа № 247/6318/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючої судді

Арапіної Н.Є.

присекретарі

Щербініній О.С.

за участю

заявника
ОСОБА_4

представника заінтересованої особи

Головного управління ДМС України

вДонецькійобласті

Мащенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Торез
цивільну справу за заявою ОСОБА_4 за
участю заінтересованої особи
Головного Управління Державної
міграційної служби в Донецькій області
про встановлення факту, що має юридичне
значення,

В с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду з заявою про
встановлення факту постійного
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги
мотивувала тим, що народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Торез Донецької
області. 14 вересня 1995 року заявник
виїхали до м. Інта республіки Комі, 08
червня 1996 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5 та отримала громадянство Росії.
В 2006 році заявник повернулась до
м.Тореза для здійснення догляду за
матір'ю та отримала вид на проживання.
Пізніше звернулась до еміграційної
служби, щоб отримати громадянство
України, та отримала роз'яснення про
необхідність надати документи, що
підтверджують її проживання на
території України станом на 24 серпня 1991
року. Заявник не має можливості
підтвердити факт постійного
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року, оскільки домова
книга в 2005 році була замінена. Просить
про встановлення факту постійного
проживання на території України
станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримала. Дала пояснення
аналогічні викладеним у заяві.
Додатково пояснила, що у зв"язку з
втратою домової книги не має
можливості підтвердити факт
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заінтересованої особи
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області Мащенко А.О. вимоги визнала.
Пояснила, що заявник втратила домову
книгу та не має можливості підтвердити
факт реєстрації на території України
станом на 24 серпня 1991 року та на 13
листопада 1991 року.У теперішній час
встановлення факту проживання
заявнику необхідно для прийняття
громадянства України.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні фактичні обставини
справи.

Відповідно до свідоцтва про
народження, виданого 24 липня 1964 року
Торезьким міським бюро РАГС, ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Торезі
Донецької області, у відомостях про
батьків зазначені: батько ОСОБА_7, мати
ОСОБА_8 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 08 червня 1996 року зареєстрували
шлюб у РАГСІ міста Інти республіки
Комі, актовий запис №152 (а.с.9).

Згідно паспорту громадянина
Російської Федерації, виданого 02
квітня 2004 року Відділом внутрішніх
справ міста Інти республіки Комі,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23 жовтня 2000 року
значилася зареєстрованою та проживала
за адресою: АДРЕСА_2, з 18 листопада 2006
року знята з реєстраційного обліку
(а.с.6-7).

Відповідно до посвідки на постійне
проживання, виданого 06 грудня 2007 року
СГІРФО Торезького МВ УМВС України в
Донецькій області серії ДН №05-53/53
ОСОБА_4 у 2007 році прибула з Росії до
міста Торезу Донецької області, з 09
січня 2008 року зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8)

Згідно трудової книжки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23 червня 1986 року
працювала на посаді телеграфіста у
Вузлі виробничо-технічного зв'язку
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит», 14
вересня 1995 року звільнена за ст.36 КЗпП
України - у зв'язку зі зміною міста
проживання; з 17 червня 2008 року
працювала на посаді телефоніста 2-го
класу у 6-му воєнізованому
гірничорятувальному загоні Державної
воєнізованої гірничорятувальної
служби у вугільній промисловості
України, 01 липня 2010 року була
призначена на посаду інспектора
відділу кадрів (а.с.12-14).

Відповідно до довідок Відособленого
підрозділу «Вузол
виробничо-технологічного зв'язку»
Державного підприємства
«Торезантрацит» за №1/4-152 від 09 грудня
2013 року та за № 1/4-7 від 05 лютого 2014 року
ОСОБА_4 дійсно працювала на посаді
телеграфіста з 23 червня 1986 року по 14
вересня 1995 року, за цей період
значилася зареєстрованою за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.15,16,30).

Згідно акту обстеження
громадсько-дільничного комітету
«Западний» № 268 від 09 грудня 2013 року
ОСОБА_4 дійсно проживала у 1991 році за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно листа Торезького міського
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області №4447 від 07 грудня 2013
року заявнику роз'яснено, що видати
дублікат талону вибуття 1995 року на
дівоче прізвище ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відділ не має можливості, оскільки
згідно наказу МВС №1077 від 22 листопада
2012 року талони зняття зберігаються
лише 6 років (а.с.18).

Згідно листа Торезького міського
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області №62-40 від 08 січня 2014
року позивачу запропоновано
звернутися до суду для встановлення
факту проживання на території України
станом на 24 серпня 1991 року та на 13
листопада 1991 року по теперішній час у
зв'язку з тим, що будинкова книга за
адресою: АДРЕСА_1, та листки вибуття не
збереглися, (а.с.23).

Згідно інформації Комунального
закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги міста
Тореза» від 05 лютого 2014 року ОСОБА_4
знаходилася на лікуванні у період з 16
по 20 вересня 1985 року та з 12 по 16 травня
1987 року (а.с.31).

Дослідивши добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про
громадянство України» визначено
поняття «безперервне проживання на
території України» та «проживання на
території України на законних
підставах».

Безперервне проживання на території
України - проживання в Україні особи,
якщо її разовий виїзд за кордон у
приватних справах не перевищував 90
днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є
порушенням вимоги про безперервне
проживання виїзд особи за кордон у
службове відрядження, на навчання, у
відпустку, на лікування за
рекомендацією відповідного медичного
закладу або зміна особою місця
проживання на території України.

Проживання на території України на
законних підставах - проживання в
Україні іноземця чи особи без
громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про постійну чи
тимчасову прописку на території
України, або зареєстрували на
території України свій національний
паспорт, або мають посвідку на постійне
чи тимчасове проживання на території
України, або їм надано статус біженця
чи притулок в Україні.

Відповідно до п.1 ст. 3 зазначеного
Закону громадянами України є усі
громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 цього Закону,
безперервне проживання на законних
підставах на території України
протягом останніх п'яти років є однією
з умов прийняття до громадянства
України.

Судом встановлено, що заявник з моменту
народження і до 14 вересня 1995 року
проживала за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України у
судовому порядку можуть бути
встановленні інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Матеріалами справи підтверджено факт
постійного проживання на території
України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки міста Тореза Донецької
області, на момент проголошення
незалежності України - 24 серпня 1991 року,
а також на момент набуття законної сили
Закону України «Про громадянство» - 13
листопада 1991 року.

Встановлення факту постійного
проживання на території України на
момент проголошення незалежності
України з 24 серпня 1991 року та на момент
набрання чинності законом 13 листопада
1991 року по теперішній час заявнику
необхідно для отримання громадянства
України.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до
висновку, що факт постійного
проживання ОСОБА_4 на території України
на момент проголошення незалежності
України 24 серпня 1991 року і на момент
набрання чинності Законом України «Про
громадянство" 13 листопада 1991 року
знайшов своє підтвердження у судовому
засіданні, а тому заявлені вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1, 3, 6, 9 Закону України
«Про громадянство України», ст.ст. 3, 10,
15, 60, 197, 208, 209, 212, 214, 215, 223, 234, 235, 256, 259 ЦПК
України, суд -

В и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_4 за участю заінтересованої
особи Головного Управління Державної
міграційної служби в Донецькій області
про встановлення факту, що має юридичне
значення, задовольнити в повному
обсязі.

Встановити факт постійного проживання
на території України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Тореза
Донецької області, на момент
проголошення незалежності України - 24
серпня 1991 року, а також на момент
набуття законної сили Закону України
«Про громадянство» - 13 листопада 1991
року.

Повний текст рішення виготовлено 08
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. У разі якщо
судове рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. Є. Арапіна