Справа № 367/2025/14 Головуючий у І
інстанції Мікулін А. В.Провадження №
22-ц/780/6815/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
за позовом Прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
в особі Бучанської міської ради
Київської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за відновну
вартість зелених насаджень,-

встановила:

у квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Мотивував його тим, що в порядку
нагляду за додержанням та
застосуванням законів, проведено
перевірку додержання вимог чинного
законодавства при погашенні
заборгованості по сплаті відновної
вартості по зеленим насадженням до
місцевого бюджету.

Рішенням Бучанської міської ради від
27.12.2007р. №590-24-V ОСОБА_1 було надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1000кв.м. для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1.

24.07.2008 р. рішенням Бучанської міської
ради №916/11-35-У затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки відповідачу площею 1000кв.м. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1. Відповідно
до п.5 рішення Бучанської міської ради
№916/11-35-У відповідачу зобов»язано
провести сплату відновної вартості
зелених насаджень в сумі 65623,39 грн.,
відповідно до затвердженого
розрахунку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_1 у власність
площею 0,1000га., для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 пройшов державну експертизу
землевпорядної документації, згідно
висновку якої розрахунок відновної
вартості зелених насаджень складає - 65
623,39 грн. Враховуючи, що земельна
ділянка, яка надана у власність ОСОБА_1
надавалася з земель запасу Бучанської
міської ради, тому відновна сума
відновної вартості від зелених
насаджень повинна надходити до
місцевого бюджету м. Буча.

У зв»язку з тим, що заборгованість по
сплаті коштів за відновну вартість по
зеленим насадженням до бюджету м. Буча
порушує інтереси держави, оскільки
негативно впливає на повноту та
своєчасність формування цільового
фонду місцевого бюджету м. Буча,
ослаблює економічні основи місцевого
самоврядування, гарантовані державою,
тому прокурор м. Ірпеня звертається до
суду за захистом інтересів держави в
особі Бучанської міської ради та
просить стягнути з відповідача
заборгованість по сплаті коштів за
відновну вартість зелених насаджень в
розмірі - 65 623,39грн. та судові витрати по
справі.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
позов задоволено.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь
Бучанської міської ради Київської
області заборгованість по сплаті
коштів за відновну вартість зелених
насаджень в розмірі 65 623,39 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 23
жовтня 2014 року, ухвалити нове по суті
позовних вимог, яким повністю
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог. Зазначив, що рішення
незаконне, ухвалене в результаті
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки 0,1000га., в
АДРЕСА_1 на підставі рішення Бучанської
міської ради №916/11-35-У від 24.07.2008 р., що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №677108.

Рішенням Бучанської міської ради від
27.12.2007 р. №590-24-V ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1000кв.м. для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1. Рішенням Бучанської міської
ради від 24.07.2008 р. №916/11-35-У ОСОБА_1
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1000кв.м. для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1.

Також встановлено, що п.5 рішення
Бучанської міської ради №916/11-35-У
відповідача зобов»язано провести
сплату відновної вартості зелених
насаджень в сумі 65 623,39 грн.

Згідно довідки №79 від 10.06.2008 р., виданої
відділом земельних ресурсів у м. Бучі,
земельна ділянка площею 1000кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 надається у власність
за рахунок земель запасу Бучанської
міської ради - зелені насадження
загального користування.

Відповідно до розрахунку відновної
вартості зелених насаджень в АДРЕСА_1,
затвердженого директором КП КОР
«Обласний лісгосп», загальна сума
відновної вартості складає 65 523,39 грн.
(а.с.12). Також судом встановлено, що
06.06.2013 р. була винесена постанова
Прокуратурою м. Ірпеня про проведення
перевірки щодо наявної заборгованості
по відновній вартості за зелені
насадження, зокрема, в Бучанській
міській раді.

Відносини між сторонами, що є предметом
спору, врегульовуються нормами
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України).

У відповідності до п.11 постанови
Кабінету Міністрів України №1045 від
01.08.2006 р. «Про затвердження порядку
видалення дерев, кущів, газонів і
квітників у населених пунктах»
відновна вартість зелених насаджень,
розташованих на земельній ділянці
сплачується під час передачі такої
ділянки у власність відповідної особи.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов»язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов»язки. Цивільні права та обов»язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Також ст.526 ЦК України встановлено, що
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Враховуючи встановлені судом обставин
та зазначені норми Закону, оскільки
відповідач не сплатив відновну
вартість зелених насаджень, згідно
рішення Бучанської міської ради
№916/11-35-У від 24.07.2008 р., тому суд дійшов
вірного висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не було надано суду
підтверджуючих доказів того, що
рішення Бучанської міської ради
№916/11-35У від 24.07.2008 р., яким було
зобов»язано ОСОБА_1 провести сплату
відновної вартості зелених насаджень,
є скасованим, та не було надано
фактичних доказів сплати коштів на
користь ради згідно зазначеного
рішення.

Згідно з ч.3 ст.267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, відповідно до
ч.4 ст.267 ЦК України, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи зазначені вище норми
Закону, оскільки прокуратурою м. Ірпеня
06.06.2013 р. була винесена постанова про
проведення перевірки щодо наявної
заборгованості по відновній вартості
за зелені насадження, зокрема, в
Бучанській міській раді, тому суд
дійшов правильного висновку про
відсутність будь-яких підстав для
застосування строку позовної давності,
оскільки такий строк не пропущений.

Верховний Суд України на засіданні
Судової палати у цивільних справах 03
квітня 2013 року розглянув справу №6-24 цс
13, предметом якої був спір про
стягнення відновної вартості зелених
насаджень, розташованій на
приватизованій громадянином земельній
ділянці.

При розгляді цієї справи Верховний Суд
України зробив правовий висновок,
відповідно до якого в разі
приватизації громадянином земельної
ділянки необхідність сплатити до
бюджету відновної вартості
розташованих на ній багаторічних
земельних насаджень виникає з самого
лише факту переходу до громадянина
права власності на земельну ділянку, а
відтак, і розташованих на ній земельних
насаджень, і не пов»язується з їх
фактичним видаленням.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про порушення норм матеріального права
при його ухваленні, на переконання
колегії суддів апеляційної інстанції,
не знайшли свого підтвердження і
повністю спростовуються дослідженими
належними та допустимими доказами по
справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задовольнивши
позов.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційні скарги і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді