АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції - Малинников
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 5 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київжитлосвіт», Комунального
підприємства «Керуюча дирекція
Шевченківського району», Комунального
підприємства «Центр обслуговування
позивачів Шевченківського району»,
третя особа Шевченківська районна у
м.Києві державна адміністрація про
встановлення порядку користування
квартирою та розподіл особових
рахунків та за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київжитлосвіт»,
Виробничо-обслуговуючого підрозділу
«Шулявка» Шевченківського району про
встановлення порядку користування
квартирою, розподіл особових рахунків
та визначення пропорційності витрат на
утримання квартири та витрат за надані
комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київжитлосвіт»,
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району»,
Комунального підприємства «Центр
обслуговування позивачів
Шевченківського району», третя особа
Шевченківська районна у м.Києві
державна адміністрація і просили
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 та розподілити
особові рахунки між позивачами та
відповідачем ОСОБА_4.

Послались, що між позивачами ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4,
які є наймачами вище зазначеної
квартири, виникають конфлікти з
приводу користування квартирою.

Просили визначити порядок
користування квартирою, яким закріпити
в користуванні позивачів дві окремі
кімнати площею 14,7 кв.м. та 19,1 кв.м., та
відкрити окремий особовий рахунок на
цю житлоплощу за позивачами, а за
відповідачем просили закріпити в
користуванні окрему кімнату площею 14,9
кв.м.

У грудні 2013 року з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київжитлосвіт»,
Виробничо-обслуговуючого підрозділу
«Шулявка» Шевченківського району
звернувся ОСОБА_4 і просив встановити
порядок користування квартирою у
варіанті, запропонованому позивачами,
а також просив розділити особові
рахунки з укладенням окремих договорів
найму житла та розподілити на майбутнє
витрати за користування квартирою,
зобов»язавши ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
здійснювати витрати за утримання
квартири та за комунальні послугу у
розмірі 3/4 частини всіх витрат, а на
себе, ОСОБА_4, покласти зобов»язання
сплачувати 1/4 частин у усіх витрат по
квартирі.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 3.02.2014 року указані
провадження об»єднані в одне
провадження.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 5 червня 2014 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено
частково, а позов ОСОБА_4 задовольнити в
повному обсязі. Зокрема, крім іншого,
судом визначений порядок витрат на
утримання квартири та витрат за надані
комунальні послуги, зобов»язавши
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачувати ці
витрати у розмірі ѕ частин, а ОСОБА_4
зобов»язано виплачувати ј частину цих
витрат. Загальні приміщення квартири:
коридор, кухня, ванна кімната та
вбиральня залишена у спільному
користуванні мешканців квартири /а.
с.162-167/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення в частині
розподілу витрат на утримання квартири
та витрат на комунальні послуги,
зобов»язавши ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
сплачувати ці витрати у розмірі 2/3
частини, а ОСОБА_4 сплачувати 1/3 частину
всіх витрат на квартиру /а.с.178-181/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи, та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню щодо визначення між
сторонами часток у витратах на
утримання спірної квартири, та
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у позові ОСОБА_4, а в решті
рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи, спірна
квартира АДРЕСА_1 перебуває у
державній власності на балансі
комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району» та
має загальну площу 70,6 кв. і складається
з трьох окремих кімнат площею 19,1 кв.м.
14,9 кв.м. та 14,7 кв.м.

Указана квартира з 1990 року перебуває у
користуванні сторін: ОСОБА_4 - власника
особового рахунку, його колишньої
дружини ОСОБА_1, та їх повнолітніх дітей
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є
зареєстрованими у спірній квартирі та
постійно у ній проживають /а.с.9-10/.

Оскільки між сторонами виникли
конфліктні відносини з приводу
користування квартирою, а також в
частині оплати витрат за її
користування, сторони звернулись з цим
позовом до суду.

На час розгляду справи сторони
добровільно визначили порядок
користування спірною квартирою, згідно
якого, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
користуються кімнатами площею 19,1 кв.м.
та 14,7 кв.м., а ОСОБА_4 займає кімнату
площею 14,9 кв.м.

Крім того, квартира має коридор, площею
11,3 кв.м., кухню площею 7,7 кв.м., туалет
площею 0,8 кв.м., ванну кімнату площею 2,1
кв.м.

Указані розміри площ усіх приміщень
відповідають плану квартири,
складеного виробничо-обслуговуючим
підрозділом «Шулявка»
ТОВ»Київжитлосвіт» /а.с.10/.

Отже, на кожного з користувачів спірної
квартири припадає по 17,65кв. м.
загальної площі та по 12,17 кв. м. житлової
площі.

При цьому, виходячи із рішення суду
першої інстанції, яким задоволено
позовні вимоги сторін щодо визначення
порядку користування квартирою, на
ОСОБА_4 припадатиме житлової площі
більше на 3,6 кв. м., ніж на інших
користувачів квартири. Однак, проти
такого порядку користування квартири
ніхто не заперечує.

Тобто, задовольняючи позов в частині
визначення порядку користування
квартирою, житлові права відповідачів
ущемлені не будуть і при цьому на
кожного із користувачів квартири
виділяється в користування житлова
площа, що перевищує мінімальний розмір
площі для постановки на квартирний
облік у м.Києві (7,5 кв.м).

Таким чином, сторони звернулись до
суду на законних підставах для
вирішення спірного питання, оскільки
відмовляються добровільно погоджувати
порядок користування спільною
квартирою, поділ особового рахунку та
порядок оплати за її користування.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени
сім»ї наймача, які проживають разом з
ним користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов»язки,
що випливають з договору найму
житлового приміщення. Повнолітні члени
сім»ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов»язннями, що випливають із
зазначеного договору.

А, відповідно до ст.61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового Фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Згідно роз»ясень, викладених у п.16
постанови Пленуму Верховного Судку
України №2 від 12.04.1985 року (з подальшими
змінами) «Про деякі питання, що вникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» слідує, що
відповідно до ст.104 ЖК суд вправі
задовольнити вимоги члена сім»ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням) може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї, або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім»ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром, меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак,
поділ не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
задоволення позовів сторін в частині
визначення порядку користування
квартирою у варіанті, запропонованому
сторонами, та поділ особового рахунку.

Крім того, судом першої інстанції
задоволено позов ОСОБА_4 в частині
визначення пропорційності витрат на
утримання квартири, внесення
квартирної плати та оплати комунальних
послуг у співвідношенні: ј усіх витрат
сплачує ОСОБА_4, а ѕ цих витрат
сплачують його колишня дружина ОСОБА_1
та повнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 66 ЖК плата за
користування житлом (квартирна плата)
обчислюється, виходячи із загальної
площі квартири (одноквартирного
будинку).

А, згідно ст.67 ЖК плата за комунальні
послуги (водопостачання, газ, теплова
енергія та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Кожна зі сторін в суді апеляційної
інстанції наполягала саме на їхньому
варіанті і запропонованому ними
способі задоволення позову щодо
пропорційності несення витрат на
утримання квартири та
житлово-комунальні послуги.

Між тим, відповідно до п.10 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 24.01.2006
року мешканці квартири, в якій проживає
два і більше співвласники, наймачі
(орендарі):

- розподіляють за узгодженням загальні
витрати на оплату житлово-комунальних
та інших послуг;

- у разі, коли між мешканцями квартири
відсутня згода щодо оплати
житлово-комунальних та інших послуг
плата розподіляється:

- за електроенергію при загальному
лічильнику - пропорційно потужності
побутового електричного обладнання
кожного співвласника, наймача
(орендаря);

- за газ, водопостачання та
водовідведення, освітлення підсобних
приміщень - за чисельністю членів
сім»ї, що проживають у квартирі більше
ніж місяць;

- за послуги з централізованого
опалення, утримання житлових будинків
і споруд та прибудинкових територій -
за встановленими тарифами відповідно
до опалювальної та загальної площі
приміщення, яким користується
співвласник, наймач (орендар).

Таким чином, порядок розподілу витрат
на утримання квартири та
житлово-комунальні послуги, за умови,
що у квартирі мешкає декілька
користувачів, та при наявності спору з
цього питання, визначений зазначеним
нормативним документом у порядку вище
викладеному.

У зв»язку з цим, рішення суду першої
інстанції в частині вирішення спору
шляхом встановлення простої пропорції
між мешканцями спірної квартири щодо
визначення витрат на утримання цієї
квартири та житлово-комунальні послуги
ухвалене з недотриманням порядку
вирішення цього питання встановленого
чинним законодавством, а тому рішення
суду першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі
щодо необхідності зміни
співвідношення витрат, як 2/3 на 1/3
частку з тих підстав, що квартира є
трикімнатною і саме із знаменника «3»
необхідно виходити при визначенні
пропорції витрат на квартиру, колегія
суддів розглядає, як такі, що не
узгоджуються з вимогами закону.

Оскільки сторони наполягають саме на
такому способі вирішення спору в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги шляхом скасування
рішення суду першої інстанції щодо
визначення пропорційності витрат між
сторонами на утримання квартири, та
ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову у позові, а в решті рішення
належить залишити без змін, як ухвалене
на повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 5 червня 2014
року в частині визначення
пропорційності витрат на утримання
квартири та витрат за надані
комунальні послуги між наймачами
квартири АДРЕСА_1, та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити у
позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визначення пропорційності витрат
на утримання квартири та витрат за
надані комунальні послуги по указаній
квартирі між її наймачами.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді