Справа № 314/2277/14-ц
Провадження № 2/314/998/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014 року Вільнянський районний суд
Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко
В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, у якому зазначив,
що 12.01.2007 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта» (правонаступник - ПАТ «Дельта
Банк») та відповідачем у справі ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
001-07051-120107.

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного
Договору, позивач надає відповідачу
кредит у розмірі 3627,00 грн. на суму на
придбання певного майна/послуг, на
умовах визначених договором.

Згідно з п. 2.3 Договору за користування
кредитом відповідач повинен сплатити
кредитору проценти, виходячи зі ставки
5 % в рік, а також згідно умов Договору за
ведення кредитної справи плату в
розмірі 2,45 % в місяць.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
сумі 3627,00 грн., про що свідчить
меморіальний ордер № 770843 від 12.01.2007
року та рахунок фактура № 12-01-30 від
12.01.2007 року

Зі свого боку відповідач отримала у
своє розпорядження майно, що
підтверджується накладною № 12-01-30 від
12.012007 року.

Моментом погашення кредиту вважається
день зарахування коштів на
розрахунковий рахунок кредитора в
повному обсязі: суми кредиту,
нарахованих процентів за його
користування, всіх інших плат,
передбачених Договором.

ОСОБА_2 була повідомлена про
виникненням заборгованості по оплаті
передбачених договором платежів перед
ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак
на даний час кредитна заборгованість
позичальником погашена не була.

Відповідач не виконала взяті
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим станом на 21.02.2014р.
заборгованість по вказаному договору
становить 5929,81 грн., а саме
заборгованість за сумою кредиту -
3566,68 грн., заборгованість за відсотками
- 2184,96 грн., заборгованість за комісіями
- 0,00 грн.

Положеннями договору передбачено, що
ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у
випадку порушення позичальником
строків сплати передбачених договором
платежів більше ніж на 1 (один) місяць
має право вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту в
повному обсязі та сплати процентів за
його користування, а також плати за
ведення кредитної справи. При
несвоєчасній сплаті позичальником
платежів в строки, передбачені
договором, кредитор має право вимагати
від позичальника оплати боргового
зобов'язання в примусовому порядку
згідно чинного законодавства України.

У зв'язку з чим позивач змушений
звернутись до суду з вказаним позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, позивач ПАТ
«Дельта Банк» був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи
судом належним чином, у п. 4 своєї
позовної заяви зазначав, що позов
підтримує у повному обсязі та просить
розглянути його за відсутністю його
представника, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення суду (а.с. 4).

У зв'язку з чим суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
представника позивача, так як від нього
надійшла відповідна заява.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
пояснив суду що відповідач у 2008 році
сплатила суму у розмірі 3716,00 грн., як
того вимагав банк, а саме: 11.04.2008 року -
1000,00 грн., 06.05.2008 року - 1000,00 грн. та 23.07.2008
року - 1716,00 грн. (а.с.14), але письмового
підтвердження про закриття кредиту з
банку вона не отримала, крім того,
представник відповідача зауважив, що
23.07.2008 року відповідач здійснила
останній платіж по вищевказаному
кредитному договору, у зв'язку з чим
просив суд застосувати строк позовної
давності, так як з моменту укладання
спірного договору минуло більше трьох
років.

Так, у судовому засіданні встановлено
наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.01.2007 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта» (правонаступник - ПАТ «Дельта
Банк») та відповідачем у справі ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
001-07051-120107, на підставі якого
відповідачеві було надано кредит (а.с.
5-6).

Відповідно до вищезазначеного
Договору, позивач надає відповідачу
кредит у розмірі 3627,00 грн. на суму на
придбання певного майна/послуг, на
умовах визначених договором зі сплатою
за користування кредитом процентів,
виходячи зі ставки 5 % в рік, а також за
ведення кредитної справи плати в
розмірі 2,45 % в місяць.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
сумі 3627,00 грн., про що свідчить
меморіальний ордер № 770843 від 12.01.2007
року та рахунок фактура № 12-01-30 від
12.01.2007 року (а.с. 13).

Зі свого боку відповідач отримала у
своє розпорядження майно, що
підтверджується накладною № 12-01-30 від
12.012007 року (а.с. 12).

Моментом погашення кредиту вважається
день зарахування коштів на
розрахунковий рахунок кредитора в
повному обсязі: суми кредиту,
нарахованих процентів за його
користування, всіх інших плат,
передбачених Договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України під порушенням
зобов'язання передбачено його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. А
відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідач не виконала взяті
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим станом на 21.02.2014р.
заборгованість по вказаному договору
становить 5929,81 грн., а саме
заборгованість за сумою кредиту -
3566,68 грн., заборгованість за відсотками
- 2184,96 грн., заборгованість за комісіями
- 0,00 грн. (а.с.14-15).

Представник відповідач в судовому
засіданні проти позову заперечував,
пояснив суду що відповідач у 2008 році
сплатила суму у розмірі 3716,00 грн., як
того вимагав банк, а саме: 11.04.2008 року -
1000,00 грн., 06.05.2008 року - 1000,00 грн. та 23.07.2008
року - 1716,00 грн. (а.с.14), але письмового
підтвердження про закриття кредиту з
банку вона не отримала, крім того,
представник відповідача зауважив, що
23.07.2008 року відповідач здійснила
останній платіж по вищевказаному
кредитному договору, у зв'язку з чим
просив суд застосувати строк позовної
давності, так як з моменту укладання
спірного договору минуло більше трьох
років.

Із наданого позивачем до суду
розрахунку (а.с.15) вбачається, що 03.01.2014
року відповідачем сплачено суму у
розмірі 1800,00 грн., але представник
відповідача заперечив зазначений факт,
у зв'язку з чим судом для об'єктивного
розгляду справи зроблено запит до ПАТ
«Дельта Банк» про надання завіреної
копії квитанції для підтвердження
платежу 03.01.2014 року по кредитному
договору № 001-07051-120107 від 12.01.2007 року
(а.с.33, 41).

Відповідно до наданої до суду
завіреної копії меморіального ордеру
№ 485879 від 03.01.2014 року (а.с.42) випливає, що
дійсно на користь ПАТ «Дельта Банк»
03.01.2014 року ОСОБА_2 сплачено суму у
розмірі 1800,00 грн., але по іншому
кредитному договору, а саме по
виконавчому провадженню № 0805/2663/2012 від
28.01.2013 року для стягнення
заборгованості по рішенню суду від
10.10.2012 року (а.с.49-50).

Оцінивши в сукупності докази у справі,
прийнявши до уваги заперечення
представника відповідача, суд дійшов
висновку про те, що права позивача
судовому захисту не підлягають у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Пунктом 7 частини одинадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» визначено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Оскільки кінцевим терміном повернення
кредиту - строком виконання договору,
встановлено 11 січня 2009 року, і строк
позовної давності не переривався, то
позивач звернувся до суду (30 квітня 2014
року), після спливу строку позовної
давності (11.01.2012 року) (а.с.2).

Згідно із п. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Пунктом
31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, позовна давність
застосовується незалежно від
наявності заяви у спорі.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування понесених
ним судових витрат задоволенню не
підлягають, оскільки йому в
задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 16, 256, 257, 261, 526, 530, 625, 1054 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У цивільному позові Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
В.О.Кіяшко

18.08.2014 року

18.08.2014