Справа № 366/3076/14-ц Головуючий у І
інстанції Гончарук О.П.Провадження №
22-ц/780/6786/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 43
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Іванківського районного суду
Київської області від 29 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виселення без надання іншого
житлового приміщення.

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про виселення без надання іншого
житловогоприміщення, посилаючись на
те, що з відповідачем з 2010 року вона
припинила незареєстровані шлюбні
відносини, однак він до цього часу
проживає без реєстрації в будинку,
належному їй на праві власності,
розташованому в АДРЕСА_1. Протягом
всього часу проживання відповідача в
зазначеному будинку колишній чоловік -
відповідач по справі, постійно
зловживає спиртними напоями, вчиняв і
продовжує вчиняти сварки та скандали,
що ставало приводом до неодноразових
звернень до Іванківського РВ ГУМВС в
Київській області , де його
попереджували про неприпустимість
його негативних дій та проведені
профілактичні бесіди. Всі ці
протиправні дії з боку відповідача
призвели до того, що вона змушена
звернутись з позовом до суду про його
виселення з її будинку через
неможливість спільного проживання.

Рішенням Іванківського районного суду
Київської області від 29 жовтня 2014 року
позов задоволено. Виселено ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, з
будинку, належного ОСОБА_2,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без
надання іншого житла.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушенням судом норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 28 квітня 2006 року позивач є
власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Протягом всього часу проживання
відповідача в зазначеному будинку
колишній чоловік - відповідач по
справі, постійно зловживає спиртними
напоями, вчиняв і продовжує вчиняти
сварки та скандали, що ставало приводом
до неодноразових звернень до
Іванківського РВ ГУМВС в Київській
області, де його попереджували про
неприпустимість його негативних дій та
проведені профілактичні бесіди.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд виходив з положень ст.ст. 116,
157 ЖК України та прийшов до висновку, що
є всі підстави для виселення ОСОБА_1 із
будинку, належного ОСОБА_2, без надання
іншого жилого приміщення.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки він суперечить вимогам
закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони з 2004 року проживають однією
сім»єю без реєстрації шлюбу. Від
спільного проживання у них народились
діти: ОСОБА_4 2004 року народження та
дочка ОСОБА_3 2007 року народження. З
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 28 квітня 2006 року
вбачається, що вказане майно було
придбано під час проживання однією
сім»єю сторін по справі, а отже спірний
житловий будинок є спільною сумісною
власністю, про що позивач та відповідач
не заперечували під час розгляду
справи в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегією суддів
встановлено, що відповідач є
співвласником даного житлового
будинку, а отже не може бути виселений з
підстав, передбачених ст.. 116 ЖК України.

Таким чином, судом першої інстанції
дані обставини не були прийняті до
уваги.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду
Київської області від 29 жовтня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виселення без надання іншого
житлового приміщення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: