Справа № 630/5/14-ц
Провадження № 2/630/53/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Люботинський міський суд
Харківської області у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Люботин
Харківської області цивільну справу за
позовною заявою ПАТ « Дельта Банк», за
участю представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,
ПАТ «Дельта Банк», в особі представника
ОСОБА_1, звернувся до Люботинського
міського суду Харківської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
В своїй позовній заяві ПАТ «Дельта
Банк» просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь АТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
7085,27 грн. та судовий збір, сплачений при
зверненні з позовом до суду, в сумі 229,40
Сторони про час та місце розгляду
справи повідомлені своєчасно та
належним чином. В судове засідання
сторони не з'явились.
Представник позивача ОСОБА_1 в позовній
заяві зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просив
розглядати справу у відсутності
представника ПАТ «Дельта банк», у разі
неявки відповідача, належним чином
повідомленого про час і місце розгляду
справи, не заперечував проти ухвалення
Відповідачка по справі - ОСОБА_2 в
судові засідання, призначені на 22 січня
2014 року, 04 лютого 2014 року не з'являлася,
про причини неявки до суду не
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити у
відсутності сторін по справі, які були
належним чином та своєчасно
повідомлені про час і місце розгляду
справи. За згодою позивача суд
постановляє заочне рішення

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані позивачем по справі
докази, вважає позовні вимоги ПАТ «
Дельта Банк» обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню, при цьому
суд виходить з наступного.

Судом встановлені такі факти, що не
оспорюються сторонами по справі, та
підтверджуються наявними у справі
доказами, та відповідні їм
правовідносини

ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «
Комерційний банк «Дельта» ) та ОСОБА_2 20
лютого 2008 року уклали кредитний
договір № 001-20105-200208 про відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки (далі по тексту -
Договір), згідно якого Банк відкрив
відповідачу кредитну лінію на загальну
суму 30 000 грн. із встановленим на день
укладення договору лімітом на рахунку
у розмірі 3000 грн.(а.с.7-8)

Відповідно до витягу зі статуту ПАТ
"Дельта Банк" банк є правонаступником
ТОВ "Комерційний банк "Дельта" (а.с.14)

Згідно п.п. 2.3, 3.6 Договору Держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
ставками, які зазначені в тарифах.
Держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді обов'язкового щомісячного
платежу.

Позивач вказує, що відповідачем
зобов'язання за кредитним договором не
виконуються, в зв'язку з чим станом на 20
листопада 2013 року виникла
заборгованість, яка складає 7085,27 грн.

Розглянувши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини справи,
підтверджені доказами, суд дійшов
висновку про те, що в задоволенні
позову належить відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором
підтверджується доказами, які
містяться в матеріалах справи, а саме
кредитним договором № 001-20105-200208 від 20
лютого 2008р. про відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, тарифами на обслуговування
платіжних карток, розрахунком суми
заборгованості відповідача за
кредитним договором (а.с.5-11)

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем порушено умови договору.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
визначається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

При цьому, суд вважає неможливим у
даному випадку застосувати п. 5.2
Договору, згідно якого він набуває
чинності з дати його укладення
Сторонами та діє до повного виконання
Сторонами зобов'язань за цим Договором,
оскільки за змістом ст. 261 ЦК України
момент початку перебігу строку
позовної давності має бути конкретно
визначений та якщо цей момент не
визначений у договорі, то має
застосовуватись загальне правило,
встановлене даною нормою ЦК України.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями,
строк виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Згідно розрахунку суми заборгованості
відповідача за кредитним договором
востаннє вона здійснювала погашення
заборгованості за кредитним договором
13 січня 2009 року, як це зазначено у графі
17 розрахунку. Після січня 2009 року
відповідач припинила виконання своїх
зобов'язань за договором(а.с.5-6)

В зв'язку з викладеним, суд вважає, що
право вимоги про виконання
зобов'язання з'явилось у позивача в
лютому 2009 року, коли відповідач
припинила погашати заборгованість за
договором, тобто саме з цього місяця
розпочався перебіг позовної давності.

Позовна заява була направлена
позивачем до суду лише 25 грудня 2013
року, тобто більше ніж через 4 роки
після того, як позивач дізнався про
порушення своїх прав, отже строк
позовної давності позивачем
пропущений.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 31 Постанови "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
№ 5 від 30 березня 2012 року, враховуючи
положення ст.11 Закону України "Про
захист прав споживачів", у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повергнення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Пунктами 22, 23 статті 1 Закону України
"Про захист прав споживачів"
передбачено, що споживачем вважається
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Споживчий кредит - це кошти,
що надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

У зв'язку із цим суд вважає, що
предметом договору, укладеного між
сторонами, є саме споживчий кредит,
тому наслідки спливу позовної давності
за даним позовом повинні бути
застосовані незалежно від наявності
заяви відповідача.

Висновок суду відповідає позиції
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, викладеній в п. 31
Постанови "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" № 5 від 30.03.2012р.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про те, що в задоволенні
позову належить відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
судового збору також не підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати
підлягають стягненню з однієї сторони
на користь іншої лише за умови
ухвалення рішення на користь першої
сторони. А оскільки позовні вимоги ПАТ
«Дельта банк» не підлягають
задоволенню, суд відмовляє у стягненні
судового збору на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 223-226, 233 294,
296 ЦПК України, ЗУ «Про захист прав
споживачів» Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, викладеній в п. 31 Постанови "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
№ 5 від 30.03.2012р.,суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

На заочне рішення відповідачем
протягом 10 днів, з моменту отримання
копії рішення, до Люботинського
міського суду Харківської області може
бути подана письмова заява про його
перегляд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Люботинський міський суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Cуддя І. В. Дем`яненко