Справа № 346/3985/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі

Головуючого-судді
Димашка В.П.

За участі секретаря
Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь грошові кошти: суму боргу в
розмірі 34600 грн., суму процентів за
користування коштами в розмірі 7524 грн.
31 коп., суму втрат від інфляції в
розмірі 4117 грн. 40 коп., суму 20% річних в
розмірі 12038 грн. 90 коп. та витрати
пов»язані з оплатою судового збору та
витрати на правову допомогу.

Вимоги мотивує тим, що нею ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти в розмірі:
34600 грн.

Зазначені обставини підтверджуються
складаною відповідачем власноруч та
підписаною у присутності двох свідків
розпискою від 17.08.2012 року, згідно якої
відповідач зобов»язався повернути
позивачу суму коштів в розмірі : 34600 грн.

Окрім цього, відповідач ОСОБА_2
зобов»язався, що у випадку порушення
умов даного договору поверне кошти з
двадцятьма відсотками річних від суми
заборгованості.

На зазначеній розписці відповідача
присутній напис позивача про отримання
розписки, які відповідно є офертою
(пропозицією укласти договір) і
відповіддю на оферту акцептом. За
загальною нормою цивільного права,
договір вважається укладеним в
належній формі, тільки якщо сторони
домовилися з приводу всіх суттєвих
умов договору (ст. 638 ЦК України). А
відповідно до ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
на письмі. Якщо його зміст зафіксовано
в одному або кількох документах, у
листах. Телеграмах. Якими обмінялися
сторони. Правочин вважається таким. Що
вчинений на письмі, якщо він підписаний
його стороною.

За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК
України). В ч. 2 ст. 640 ЦК України: «Якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії. Договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії».

Борговий документ (розписка)
позичальника є підтвердженням
передання йому виконавцем коштів у
зазначеній сумі в борг. Відповідно ст.
1049 ЦК України зобов»язує позичальника
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Одностороння відмова від виконання
зобов»язання в силу ст. 525 ЦК України не
допускається.

Відповідач зобов»язався повернути
грошові кошти в розмірі 34600 грн. до 20
жовтня 2012 року.

Однак у зазначений термін і до
теперішнього часу відповідач свого
зобов»язання не виконав. В зв»язку з
чим вважається таким, що порушив
зобов»язання повернути борг в
установлений ст. 1049 ЦК України строк.

Згідно з нормами ЦК України, що
стосується позикових правовідносин,
позикодавець (кредитор) має право
стягнути з позичальника (боржника),
крім самої позики з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, такі види процентів:
проценти за користування позикою в
розмірі, встановленому у договорі, якщо
він не встановлений, то розмір
процентів визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України (ч. 1 ст. 1048 ЦК ); три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч. 2 ст. 625, ч.1 ст.
1050 ЦК України). В останньому випадку
фактично міститься два види процентів:
а) три проценти (ч.2 ст. 625 ЦК) або б) інший
розмір процентів, що визначений
договором або законом.

Відсутність у договорі умови про
винагороду не означає, що договір є
безоплатним. В цьому разі розмір
відсотків визначається на рівні
облікової ставки НБУ. Для того, щоб
договір позики вважався безоплатним,
необхідно прямо в договорі встановити
норму, що відсотки за договором не
нараховуються або інший рівнозначний
вислів.

Також, проценти за договорами позики
можуть сплачуватися позикодавцем у
будь-якому погодженому сторонами
порядку ( у тому числі й одноразово), а
якщо такий порядок сторонами не
визначений, проценти мають
сплачуватися щомісяця до дня
фактичного звернення грошового боргу (
абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Виходячи з розміру отриманих від
позивача коштів, користування коштами
у даному випадку, з огляду на ч.2 ст. 1048
ЦК України не можна вважати
безпроцентним.

Отже, вона здійснюючи нарахування
процентів за користування її коштами
використовує своє право у
відповідності до ст. 536 ЦК України, ч. 1
ст.1048 ЦК України.

Розрахунок процентів за користування
коштами в сумі: 34600 грн. за період з
20.10.2012 року по 17.07.2014 року: 34600 грн. х
12,5/100(%) х 635 днів/365 = 7524,31 грн.

Розрахунок 20 % річних : 34600 грн. х 635 днів
х 20% /365 = 12038, 90 грн.

Розрахунок втрат від інфляції: 11.2012 р. -
34600 х 100,1/100-34600,00 = 34,60 грн.; 12.2012 р. - 34600 х
100,2/100-34600,00 = 69,20 грн.; 2013р. - 34600 х
100,5/100-34600,00 = 173,00 грн.; 01.2014 р. - 34600 х
100,2/100-34600,00 = 69,20 грн.; 02.2014 р. - 34600 х
100,6/100-34600,00 = 207,60 грн.; 03.2014 р. - 34600 х
100,2/100-34600,00 = 761.20 грн.; 04.2014 р. - 34600 х
103,3/100-34600,00 = 1141,80 грн.; 05.2014 р. - 34600 х
103,8/100-34600,00 = 1314,80 грн.; 06.2014 р. - 34600 х
103,0/100-34600,00 =346,00 грн.; разом становить:
4117,40 грн.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, від її представника
поступила заява, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи, просив розгляд справи провести
за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, хоча про дату і час
розгляду справи належним чином був
повідомлений в порядку передбаченому
законом.

Беручи до уваги те, заяву представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовну заяву слід
задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов»язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти в
такій же сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій же
кількості, такого ж роду та такої ж
якості, що були передані йому
позикодавцем) в строк та в порядку,
встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України - якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, згідно
якого ОСОБА_2 17 серпня 2012 року отримав
від ОСОБА_1 кошти в сумі 34600 грн. до 20
жовтня 2012 року, та зобов»язався в разі
порушення даного договору повернути
кошти з відсотками - 20% річних від суми
заборгованості, що підтверджується
розпискою ОСОБА_2 від 17.08.2012 року.

Зважаючи на те, що зобов'язання
відповідача щодо повернення ним суми
позики до 20 жовтня 2012 року, залишилось
невиконаними, цим самим відповідачем
були порушені умови договору позики та
вимоги чинного законодавства України,
що є підставою для стягнення суми боргу
у розмірі 34600 грн., суми процентів за
користування коштами в розмірі 7524 грн.
31 коп., суми втрат від інфляції в
розмірі 4117 грн. 40 коп. та суми 20% річних в
розмірі 12038 грн. 90 коп. що в сукупності
становить - 58 280 грн. 61 коп., та судові
витрати.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530,
536, 610, 625,1049-1050 ЦК України, та керуючись
ст.ст. 88, 213, 215, 223-228, 294 ЦПК України суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2,
1980 р.н. на користь ОСОБА_1, 1962 р.н. грошові
кошти на загальну суму 58 280 грн. 61 коп.,
та судові витрати, 582 грн. 80 коп.
судового збору, та 2000 грн. потрачених на
надання правової допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення через
Коломийський міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Димашок В. П.