АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3007/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І. , Вишні Н. В.
при секретаріНаконечна М.М.

прокурора Ситник Т.А.

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року по справі за позовом прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державне підприємство «Черкаське лісове господарство» про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним державного акту на право власності на землю,-

в с т а н о в и л а :

Прокурор Черкаського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державне підприємство «Черкаське лісове господарство» про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним державного акту на право власності, скасування його державної реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428 затверджено проекти відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0995 га за рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське лісове господарство» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту та передано земельні ділянки у власність 8-ми громадянам. Проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що прийняття розпорядження щодо передачі земельних ділянок загальною площею 0,0995 га 8-ми громадянам, в тому числі і ОСОБА_7 проведено незаконно.

Виходячи зі змісту оспорюваного розпорядження та змісту затвердженого ним проекту із землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 земельної ділянки загальною площею 0,0995 га вбачається, що ділянку розташовану за межами населеного пункту, передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що не є лісогосподарською потребою. Дана земельна ділянка на момент здійснення передачі відносилась до категорії земель лісогосподарського призначення та перебувала у постійному користуванні ДП «Черкаське лісове господарство».

Прокурор вказує, що перед передачею у власність земельної лісової ділянки, що перебуває у державній власності, має проводитись її вилучення у постійного користувача, яким на момент видання розпорядження являлось ДП «Черкаське лісове господарство», чого здійснено не було. Тому, Черкаська РДА не мала повноважень і щодо вилучення вказаної земельної ділянки, оскільки остання знаходиться за межами населеного пункту і надавалась у власність не для цілей, встановлених п.п.а), б), в) ч.5 ст.149 ЗК України.

Просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірної земельної ділянки загальною площею 0,0995 га. розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428 в частині надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0995 га. розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0995 га. від 24.12.2007 р. виданий ОСОБА_7

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року в задоволенні позову прокурору Черкаського району відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням заступник прокурора Черкаської області подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не повністю ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову прокурору Черкаського району до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державне підприємство «Черкаське лісове господарство» про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним державного акту на право власності, скасування його державної реєстрації, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора про незаконність розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428, яким затверджено проекти відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0995 га за рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське лісове господарство» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту та передано земельні ділянки у власність та виданого на підставі нього відповідачу державного акту про право власності на землю.

Але суд прийшов до висновку, що прокурором пропущено строк позовної давності для звернення до суду із вказаними позовними вимогами, оскільки оскаржуване розпорядження було предметом дослідження прокуратури Черкаського району Черкаської області у жовтні-листопаді 2008 року, проте прокурор звернувся до суду лише в січні 2014 року.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428 затверджено проекти відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0995 га за рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське лісове господарство» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту та передано земельні ділянки у власність 8-ми громадянам, в тому числі і ОСОБА_7

На підставі вказаного розпорядження відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0995 га державний акт ЯЕ № 633892 від 20.12.2007 року.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. X "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Порядок набуття та реалізації права на землю, зокрема порядок набуття права власності на землю громадянами регламентовано у Главі 19 ЗК України.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 116 ЗК України (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного розпорядження) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Судом першої інстанції правильно дана оцінка незаконності розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428, яким припинено користування земельною ділянкою площею 0,0995 га державним підприємством «Черкаське лісове господарство», та затверджено проекти відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0995 га за рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське лісове господарство» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту та передано земельні ділянки у власність 8-ми громадянам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. X "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 4 якої (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) обласним державним адміністраціям надано право передавати земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті. Прийняття головою районної держаної адміністрації розпорядження про передачу у власність відповідачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку за межами населеного пункту є перевищенням наданих законом повноважень.

Такий висновок суду першої інстанції повністю відповідає правовому висновку Верховного Суду України (постанова від 11 вересня 2013 року в справі N 6-71цс13).

Таким чином, позивачем обґрунтовано доведено незаконність та необхідність скасування розпорядження РДА, та визнання державного акту на право власності на землю недійсним, виданого на підставі даного розпорядження.

Тому і висновок суду першої інстанції про незаконність розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428, яким затверджено проекти відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,7986 га за рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське лісове господарство» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту в частині надання у власність відповідачу земельної ділянки є обґрунтованим. Недійсність розпорядження тягне за собою і недійсність державного акту на землю, виданого на його підставі.

Висновки суду першої інстанції в цій частині не оспорювались сторонами по справі.

Але вирішуючи письмові клопотання відповідачів, заявлених ними суду першої інстанції до винесення рішення ( частина 4 статті 267 ЦК України) про застосування позовної давності для звернення прокурора до суду, судом першої інстанції було зроблено невідповідність висновків обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 268 ЦК України визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України (в редакції чинній на час прийняття розпорядження)позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Законом України № 4176-VІ від 20.12.2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України було виключено.

Однак, в пп. 3 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 15 січня 2015 року) особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Враховуючи наведене, оскільки на момент набрання чинності зазначеним Законом позовна давність на спірні правовідносини не поширювалась, прокурор Черкаського району Черкаської області звернувшись до суду з вказаним позовом 31.01.2014 року не пропустив строк позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи були допущені порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог прокурора Черкаського району в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316, ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року задоволити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року по справі за позовом прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державне підприємство «Черкаське лісове господарство» про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним державного акту на право власності, скасування його державної реєстрації - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги прокурора Черкаського району Черкаської області задовольнити. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 20.12.2007 р. №428 в частині надання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0995 га. розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0995 га. серії ЯЕ № 633892 від 24.12.2007 р. виданий ОСОБА_7.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_7, Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги по 121 гривні 80 коп. з кожного.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :