АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6897/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 428/2639/13-ц
Категорія - про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 р.
м. Харків.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Костюченко
В.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ Страхова
компанія «Універсальна» на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 22 квітня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, комунального підприємства
«Єдина аварійна диспетчерська служба
м.Сєвєродонецька», страхової компанії
«Універсальна» про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що 30 березня 2011 року ОСОБА_2,
керуючи автомобілем ГАЗ 31105 д.н. НОМЕР_1,
в порушення вимог правил дорожнього
руху України виїхав поза межі
проїжджої частини і збив її на
пішохідній доріжці, внаслідок чого їй
були заподіяні тілесні ушкодження
середньої тяжкості та заподіяна
моральної шкоди, яка виражається в
душевних стражданнях, перенесених у
зв'язку із протиправною поведінкою
відповідача та отриманих внаслідок ДТП
ушкодження здоров'я. За клопотанням
позивача до справи судом було залучено
у якості співвідповідачів Комунальне
підприємство «Єдина аварійна
диспетчерська служба м. Сєвєродонецька
(КП «ЄАДСС»), в якому працював ОСОБА_2 на
день ДТП, та страхової компанії
«Універсальна», з якою КП «ЄАДСС»
уклало договір страхування цивільної
відповідальності, та надав заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 КП «ЄАДСС» та страхової
компанії «Універсальна» моральну
шкоду в сумі 324 000 тис. грн., та стягнути з
відповідача та співвідповідачів
судові витрати по справі та витрати на
проведення експертизи у сумі 7 360,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали, наполягали на їх повному
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди визнав у розмірі, встановленому
висновком судово - психологічної
експертизи, в сумі 185 814 грн., у
задоволенні решти позовних вимог
просив відмовити.

Представник відповідача - КП «ЄАДСС» у
судове засідання повторно не з'явився,
надав суду заяву про відкладення
розгляду справи з причин, які суд не
визнав поважними.

Представник відповідача - страхової
компанії «Універсальна», повідомлений
належним чином, повторно у судове
засідання не з'явився з невідомих
причин.

Рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 22
квітня 2014 року позовну заяву
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, КП "ЕАДСС",
страхової компанії "Універсальна" на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 185814 грн. 00 коп. та
судові витрати по справі у розмірі 7 360
грн. 00 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
КП "ЄАДСС", страхової омпанії
"Універсальна" на користь держави
судовий збір по справі у розмірі 1858
(одна тисяча вісімсот п'ятдесят вісім)
грн. 14 коп. В решті позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції ПАТ СК «Універсальна»
вказала, що рішення незаконне,
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що суд не надав
належної правової оцінки доказам, не
повністю з'ясував обставини, що мають
значення для справи, районним судом не
було взято до уваги положення договору
страхування, норми Цивільного кодексу
України, Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», на підставі чого просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення представника
позивачка, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги за відсутності інших осіб, які
беруть участь у розгляді справи, що
передбачено ст.. 305 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2011 року
в результаті дорожньо - транспортної
пригоди автомобіль ГАЗ 31105 -501, д.н.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 виїхав за
межі проїжджої частини перехрестя
вул.Менделєєва та вул.Федоренка м.
Сєвєродонецька на тротуар, де здійснив
наїзд на пішохода ОСОБА_1, після чого
в'їхав передньою частиною у кіоск
«Блінок», розташований навпроти буд. №
43 по вул.Федоренка. Дані обставини
встановлені постановою
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 22.11.2011 року,
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 22.11.2011 року, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12.03.2013 року про закриття
кримінального провадження у справі у
зв'язку зі звільненням на підставі акту
амністії ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності за скоєння при
вищевказаних обставинах злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.
102-108).

В результаті наїзду автомобіля під
керівництвом ОСОБА_2 на пішохода ОСОБА_1
їй було завдано тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми, струс
головного мозку, рвана рана нижньої
треті правого передпліччя, правового
колінного суглобу, закритий перелом
правої гомілки та інші тілесні
ушкодження, які за тривалістю розладу
здоров'я є тілесними ушкодженнями
середньої тяжкості, внаслідок чого їй
було призначено ІІІ групу
інвалідності.

За висновками проведеної у
кримінальній справі автотехнічної
експертизи № 8/6 від 18.05.2011 року у діях
ОСОБА_2 є невідповідність вимог ПДД
України, які перебувають у причинному
зв'язку з настанням вказаної ДТП.

Згідно висновку судово-психологічної
експертизи № 10358 від 29.11.2013 року, після
дослідження
індивідуально-психологічних
особливостей ОСОБА_1 та її
психологічного стану судовим
експертом було встановлено, що
внаслідок ДТП 30.03.2011 року у неї настали
негативні зміни в емоційному стані та в
індивідуально-психологічних
особливостях, які перешкоджають
активному соціальному функціонуванню
її, як особистості. Ситуація, яка
склалася після ДТП, є
психотравмувальною для ОСОБА_1, ДТП та
її наслідки обумовили та стали
підтримувати у ОСОБА_1 неперервний цикл
психологічно руйнівних (таких, що
спричиняють страждання) переживань, що
уражає її особистість, тобто завдає
позивачу ОСОБА_1 душевних страждань
(моральної шкоди). Орієнтовний розмір
завданих ОСОБА_1 душевних страждань
(моральної шкоди) внаслідок отриманих
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
в результаті дорожньо - транспортної
пригоди, яка сталася 30.03.2011 року, може
становити 162 мінімальних заробітних
плат, що на день розгляду справи
дорівнювало 185 814 грн. (а.с. 140-150).

З копії квитанції № 54 від 12.09.2013 року
вбачається, що за проведення судово -
психологічної експертизи ОСОБА_1 було
сплачено 7 360,00 грн. (а.с. 124).

При таких обставинах суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, який відповідає положенням п.
1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, що внаслідок ДТП
позивачу було завдано моральної шкоди,
яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких потерпіла зазнала у
зв'язку ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Однак при цьому всупереч вимог ст.. 213
ЦПК України про законність і
обґрунтованість свого рішення суд
першої інстанції не з'ясував правові
підстави та розмір відповідальності
залучених до справи відповідачів, і
визначаючи солідарну відповідальність
не звернув уваги, що володільцем
автомобіля ВОЛГА, на якому було скоєно
ДТП, є КП «ЄАДСС» і це підприємство
застрахувало свою цивільну
відповідальність у СК «Універсальна».
Тому у даному випадку відповідно до п.
22.3 ст. 22 Закону України в ред. від 01
липня 2004 року N 1961-IV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», яка діяла на
день завдання моральної шкоди,
потерпілому відшкодовується моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2
частини другої статті 23 ЦК України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23 цього ж
Кодексу. При таких обставинах
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону (51000 грн.).
Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, що
передбачає відшкодування шкоди особою,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди, при
цьому вона зобов'язана сплатити
потерпілому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням) не покритою
страховим полісом суму відшкодування, -
зобов?язання сплатити потерпілій особі
не покриту страховим відшкодуванням
моральну шкоду покладається на КП
«ЄАДСС», яке після цієї сплати має
право на стягнення цієї суми зі свого
працівника, який винний у скоєнні ДТП, в
порядку регресу.

Згідно довідки директора КП «ЄАДСС»
від 13.11.2014р. № 128, а також копії
подорожнього листа службового
автомобіля № 60 від 30.03.2011 року, копії
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу - на день ДТП
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював в цьому
підприємстві на посаді водія,
автомобіль ГАЗ 31105-501 д.н. НОМЕР_1
перебував на балансі КП «ЄАДСС». Згідно
копії полісу ВС/848951 цивільна
відповідальність КП «ЄАДСС», яке
експлуатувало вказаний автомобіль, на
день скоєння ДТП 30.03.2011 року була
застрахована СК «Універсальна», ліміт
відповідальності за завдану шкоду
життю і здоров'ю потерпілого
передбачений в сумі 51000 грн., а франшиза
- 510 грн. Таким чином, відповідальність
страхової компанії відповідно до
вказаного полісу складає: 5100х5% - 510= 2550 -
510 = 2040 грн.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд першої інстанції
правильно послався на вимоги п. 6 ч. 1 ст.
3 ЦК України про справедливість та
розумність, однак при цьому
безпідставно взяв до уваги визначений
судово-психологічною експертизою
розмір відшкодування, оскільки це
питання має юридичне значення характер
і з цих підстав перебуває поза межами
компетенції судового експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Виходячи з встановлених судом обставин
справи та відповідно до вказаних норм
права, належний розмір відшкодування
моральної шкоди слід визнати у розмірі
90 000 грн., а не 185 814,00 грн., як помилково
визначив суд першої інстанції, тому з
КП «ЄАДСС» підлягає відшкодуванню
моральна шкода у розмірі 90 000 - 2040 = 87960
грн.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи стосовно порядку
відповідальності за завдану позивачу
моральної шкоди, що мають значення для
справи, внаслідок чого не застосував
норми матеріального права, які
підлягали застосуванню про
відповідальність страховика та
страхувальника-підприємства, де
працювала винна у скоєнні ДТП особа, то
з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підстав рішення суду підлягає
зміні, з ухваленням нового рішення про
відшкодування шкоди в меншому розмірі,
із стягненням цієї суми у вищевказаних
частках лише на страховика та
застосовану особу, СК «Універсальна»
та КП «ЄАДСС».

У зв?язку з цим та відповідно до ст.
88 ЦПК України підлягають перерозподілу
стягнуті судом судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 315, 317, 319, 323-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ Страхова
компанія «Універсальна» задовольнити
частково.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 22 квітня 2014
року змінити.

В рахунок відшкодування моральної
шкоди стягнути на користь ОСОБА_1:
2040грн. - із СК «Універсальна», 87960 грн. - з
комунального підприємства «Єдина
аварійна диспетчерська служба
м.Сєвєродонецька».

У задоволені позову ОСОБА_1 в іншій
частині - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 також
судові витрати: з СК «Універсальна» - в
сумі 170,70 грн., а з Комунального
підприємства «Єдина аварійна
диспетчерська служба м.
Сєвєродонецька» - 7189,30 грн.

Стягнути на користь держави судовий
збір: з СК «Універсальна» та
Комунального підприємства «Єдина
аварійна диспетчерська служба м.
Сєвєродонецька», з кожного - по 450 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів з
дня набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: