Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Воробйов А.В.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 0818/4970/12
Справа № 22ц/778/3804/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подлянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - Свинаренко Р.В.

адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 24.10.2012 року у справі за
позовом Прокурора Орджонікідзевського
району м.Запоріжжя в інтересах
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року Прокурор
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя в інтересах Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
за кредитним договором, стверджуючи,
що за кредитним договором № 34/АК-00043.08.2
від 14.07.2008 року відповідач ОСОБА_1 на
придбання автомобіля одержав в Банку 19
100,65 доларів США з виплатою 7,7% річних
терміном до 14.07.2015 року. Про те свої
зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом не виконує. У
зв'язку з цим станом на 20.03.2012 року
виникла заборгованість на загальну
суму 65 049,06 американських доларів (або 519
416 грн. 74 коп.) та 3202 грн. 52 коп., із яких:
поточна заборгованість - 9 112,65 долара
США, прострочена заборгованість - 5220,60
долара США, поточна заборгованість за
процентами - 53.70 долара США, прострочена
заборгованість за процентами 1 416,43
долара США,поточна заборгованість з
оплати за обслуговування кредиту - 457
грн. 54 коп., прострочена заборгованість
за оплату за обслуговування кредиту -
2744 грн. 98 коп., пеня - 49 146,58 доларів США,
штраф - 95,50 доларів США. Відповідач
ОСОБА_2 є поручителем боржника.
Посилаючись на викладене Прокурор
прохав солідарно стягнути на користь
Банку зазначену заборгованість.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 24.10.2012
року заявлені вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
покликав скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи на тому, що суд неправильно
з'ясував обставини справи щодо строків
договору й необґрунтовано не
застосував наслідки спливу строків
позовної давності та не дотримався
порядку виклику сторін до суду.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції змінює рішення суду у разі
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального і
процесуального права.

З матеріалів справи видно, що за
договором кредиту № 34/АК-00043.08.2 від
14.07.2008 року відповідач ОСОБА_1 для
придбання автомобіля одержав в Банку 19
100,65 доларів США з виплатою 7,7% річних
терміном до 14.07.2015 року (а.с.14).

Як вбачається із змісту договору,
позичальник ознайомився і погодився з
умовами договору й підписав його (а.с.14).

Пунктом 3.1 Договору визначений порядок
повернення отриманих коштів в тому
числі й щомісячна сплата процентів за
користування кредитом (а.с.14).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом цей відповідач
не виконував. У зв'язку з цим, станом на
20.03.2012 року виникла заборгованість на
загальну суму 65 049,06 американських
доларів (або 519 416 грн. 74 коп.) та 3202 грн. 52
коп., із яких: поточна заборгованість - 9
112,65 доларів США, прострочена
заборгованість - 5220,60 доларів США,
поточна заборгованість за процентами -
53.70 долара США, прострочена
заборгованість за процентами 1 416,43
долара США, поточна заборгованість з
оплати за обслуговування кредиту - 457
грн. 54 коп., прострочена заборгованість
за оплату за обслуговування кредиту -
2744 грн. 98 коп., пеня - 49 146,58 доларів США,
штраф - 95,50 доларів США (а.с.6).

Статтею 99 Конституції України
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому Основний
закон не встановлює заборони щодо
можливості використання в Україні
грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Тобто, за чинним законодавством
гривня має статус універсального
платіжного засобу, який без обмежень
приймається на всій території України,
однак обіг іноземної валюти
обумовлений вимогами спеціального
законодавства України.

Основним нормативним актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання та валютного
контролю, є Декрет Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю"
(далі - Декрет КМУ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, статтею 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
установлено, що кошти - це гроші у
національній або іноземній валюті чи
їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього
Закону визначають операції банків із
розміщення залучення коштів від свого
імені, на власних умовах та на власний
ризик як кредитні операції незалежно
від виду валюти, яка використовується.
Вказані операції здійснюються на
підставі банківської ліцензії.

Згідно ст.5 Декрету КМУ операції з
валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій НБУ. Операції
з валютними цінностями банки мають
право здійснювати на підставі
письмового дозволу (генеральна
ліцензія) на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до
пункту 2 статті 5 цього ж Декрету.

Судом встановлено, що Банк на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу має право на здійснення
операцій з надання кредитів в
іноземній валюті.

З огляду на викладене аргументи
апеляційної скарги відповідача з цього
питання не є переконливими і не можуть
прийняті до уваги.

Наявність кредитної заборгованості
Боржником не спростована.

У ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

Відповідач ОСОБА_2 поручилася перед
Банком за виконання боржником свого
обов'язку (а.с.16).

Правовими нормами ст.553,554 ЦК
встановлено, що за договором поруки
поручитель відповідає солідарно з
боржником перед кредитором за
порушення зобов'язання.

У апеляційній скарзі є застереження
щодо перевірки правильності
розрахунку заборгованості за
кредитним договором щодо курсової
ставки долара США на час розгляду
справи та обґрунтованості присудження
суми - 3202 грн. 52 коп..

Заборгованість розрахована у
еквіваленті 100 доларів США - 798,5 грн..

За зведеною таблицею курсу валют НБУ
саме такий офіційний курс мав долар США
(виписка у справі).

У позові, зокрема, йшлося про стягнення
поточної заборгованості з оплати за
обслуговування кредиту - 457 грн. 54 коп.
та простроченої заборгованості за
оплату за обслуговування кредиту - 2744
грн. 98 коп., що разом складає 3202 грн. 52
коп..

Стосовно доводів про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які регулюють порядок
застосування наслідків спливу строків
звернення до суду.

Із матеріалів справи спостерігається,
що відповідач не брав участь у судових
засіданнях.

Сам заявник наголошував, що суд не
сповістив його про час і місце слухання
справи.

За даними справи: кредитний договір,
копії сторінок паспорту слідує, що
ОСОБА_1 мав зареєстроване місце
проживання АДРЕСА_1 (а.с.18,16).

Важливим є те, що при укладенні
кредитного договору відповідач
зобов'язався протягом 3-х днів
повідомляти банк про зміну місця
проживання (п.3.9 Договору а.с.14-б).

Договір є обов'язковим для виконання
(ст.629 ЦК).

Закон України "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зобов'язує громадянина
України протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання (ст.6 Закону).

Відповідачу направлялись судові
повідомлення про виклик до суду. Проте,
він до суду не прибув. За
зареєстрованим місцем проживання не
мешкає (а.с.28).

Суд вдався до перевірки та з'ясування
його місця реєстрації на час розгляду
справи (а.с.37).

За надісланою адресним бюро
інформацією, ОСОБА_1 с 02.09.2012 року
зареєстрованого місця реєстрації не
мав (Довідка а.с.27).

Статтею 74 п.9 ЦПК окреслено, що
відповідач, місце знаходження якого не
відоме, викликається в суд через
оголошення в пресі.

Згадані норми закону суд виконав, про
час і місце слухання справи боржника
сповістив й через оголошення в пресі
(а.с.43,44).

Суд нагадує, що за правилами ст.74 п.9 ЦПК
з моменту опублікування оголошення про
виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце слухання
розгляду справи.

У цивільному процесі, особа яка має
процесуальне право, може
скористуватись ним, вступивши у справу
(прибути до суду) та впливати на перебіг
процесу, для досягнення певних цілей в
межах судового процесу.

Заяви відповідача про здійснення
реєстрації місця проживання після
виклику його до суду через
повідомлення в газеті не демонструють,
що його поведінка була добросовісною, а
дії суду суперечили б вимогам
процесуальному закону.

У ст.257 ЦК йдеться, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю
три роки.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до ухвалення рішення (ст.267 ч.3
ЦК).

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами на
власний розсуд (ст.11 ЦПК).

З точки зору суду, не виконавши умови
договору про надання інформації про
зміну місця проживання та чинне
законодавство, яке регулює питання
щодо свободи пересування, вибору місця
проживання і його реєстрації,
відповідач обмежив свої гарантовані
процесуальні права, передбачені ст.27,31
ЦПК.

Водночас суд наголошує, що за
невиконання умов договору у справі
нарахована пеня у розмірі 49 146,58 доларів
США (або 392 435 грн. 44 коп.). Натомість, як
видно із розрахунку, несплачена сума
грошових коштів за кредитом становить 9
112,65 доларів США (або 72 764 грн. 51 коп.). З
наведеного слідує, що сума неустойки у
сім разів перевищує борг.

Частиною третьою ст.551 ЦК України
передбачено, зокрема, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя ст.551 ЦК з
урахуванням положень ст.3 ЦК щодо
загальних засад цивільного
законодавства та частини четвертої
статті 10 ЦПК щодо обов'язку суду
сприяти сторонам у здійсненні їхніх
прав дає право суду зменшити розмір
неустойки за умови, що її розмір значно
перевищує розмір збитків.

Як підсумок, суд вбачає підстави для
зменшення заявленої до стягнення пені
до суми 72 764 грн. 51 коп. й загалом
загальної суми заборгованості з 522 619
грн. 26 коп. до 202 948 грн. 33 коп. (загальна
сума заборгованості - заявлена сума
пені до стягнення) + поточна
заборгованість).

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 24.10.2012 року у цій
справі в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 522 619 грн. 26 коп. змінити на 202 948
грн. 33 коп..

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: