АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2742/2014
Головуючий в І інстанції Головко О.В.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Склярської І.В.

Капітан І.А.

При секретарі: Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 09 грудня
2013 року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
вищевказаним позовом, зазнаючи, що
згідно укладеного договору від 03
червня 2007 року ОСОБА_2 отримала в банку
кредит у розмірі 300 доларів США у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 24% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії карти.

Посилаючись на неналежне виконання
позичальником умов кредитного
договору, банк просив стягнути з
відповідачки заборгованість у розмірі
2773,55 дол. США, що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 31.08.3013 року
складає 22160,68 грн., а також судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
229,40 грн.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 09 грудня
2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 2773,55 доларів
США, що еквівалентно 22160,68 грн., за
кредитним договором № б/н від 03.03.2007
року та 229,4 грн. понесених судових
витрат.

Ухвалою від 17 лютого 2014 року суд
відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, представників
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2
укладений договір № б/н від 03 червня 2007
року, на підставі якого остання
отримала кредит у розмірі 300 доларів
США у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 24% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії карти, а саме - грудень 2009
року /а.с. 74,105/.

Позичальник підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами складає між ним та банком
Договір, що підтверджується підписом
ОСОБА_2 у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов і Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий самий термін.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, відсотків, комісій
та інших платежів.

28.03.2008 року кредитний ліміт збільшено
до 1 000 доларів США.

Відповідачка порушила умови
укладеного договору щодо своєчасного
погашення кредитних коштів, внаслідок
чого допустила заборгованість,
загальний розмір якої станом на 31.08.2013
року складає 2 773,55 доларів США, що
еквівалентно 22160,68 грн.

Розрахунок суми заборгованості
здійснений позивачем відповідно до
умов укладеного договору і вимог
чинного законодавства, який у
встановленому порядку відповідачкою
не спростований.

Крім того, згідно виписки по особовому
рахунку ОСОБА_2, нею 04.07.2011 року на
рахунок банку внесено 45 дол. США для
зарахування на картковий рахунок.

Враховуючи, що згідно зі ст. 526,527,530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону, та зважаючи
на те, що позичальник зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого допустила
заборгованість, колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що відповідно до ст. 1050, 1054 ЦК України
банк правомірно вимагає від
позичальника повернення суми кредиту,
процентів за користування кредитними
коштами та штрафу в розмірі,
передбаченому договором.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, висловленої в постанові
від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14), для
позовних вимог у даній справі про
повернення кредиту в повному обсязі,
зазначений в картці строк її дії -
грудень 2010 року, є початком перебігу
строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Оскільки згідно виписки по особовому
рахунку відповідачкою на погашення
боргу за кредитним договором 04.07.2011
року сплачено 45 доларів США, тобто
вчинено дії по визнанню боргу, то у
вказаний день позовна давність
перервалася і її строк почався заново з
наступного дня.

Звернення Банку до суду із даним
позовом датоване 15.01.2013 року, тобто
здійснено в межах строку позовної
давності, який згідно ч.1 ст.257 ЦК
України становить 3 роки, і
відліковується з 05.07.2011 року.

З огляду на вищенаведене доводи
представника ОСОБА_2 про пропуск
позивачем строку позовної давності до
уваги не приймаються.

Доказів , які б спростували надані
Банком докази про визнання ОСОБА_2
боргу за кредитним договором, остання
не надала.

Висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до ЦПК України та
відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують і не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
суду ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права і підстави для його скасування
і ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,308,315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 09 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 22 жовтня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 13 жовтня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська