Провадження №: 4-с/752/6/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії
Державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві,-

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва зі скаргою у
якій просив постановити ухвалу, якою
визнати протиправними дії головного
державного виконавця ВДВС
Голосіївського РУЮ в місті Києві
Кузьменко Л.М., які полягають у тому, що
ним під час здійснення виконавчих дій
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 2/2601/5149/12 виданого 21 лютого 2013
року Голосіївським районним судом
міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 грошових коштів у
розмірі 47710 гривень 40 копійок, 05 червня
2013 року було винесено постанови про
стягнення з боржника ОСОБА_1
виконавчого збору у розмірі 47710 гривень
04 копійки та 47 гривень 01 копійки.

Скаржник стверджує, що він фактично був
позбавлений права на добровільне
виконання рішення суду, а також
зауважив на ту обставину, що відповідно
до ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2013 року, виконання
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 26 листопада 2012 року та
ухвали Апеляційного суду міста Києва
від 16 січня 2013 року було зупинено до
закінчення виконавчого провадження.

Після отримання ним копії ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 квітня 2013 року, якою
касаційну скаргу ОСОБА_1 було
відхилено, він 06 червня 2013 року
здійснив погашення заборгованості про
що надав державному виконавцю
відповідний документ.

Натомість 05 червня 2013 року головний
державний виконавець

Вважає, що оскільки ним
використовувалося право на касаційне
оскарження рішення суду, державний
виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ в
місті Києві Кузьменко Л.М. не мав права
виносити постанови про стягнення з
боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у
розмірі 47710 гривень 04 копійки та 47
гривень 01 копійки, а тому такі
підлягають визнанню такими, що
винесені протиправно і просить їх
скасувати.

В судовому засіданні представник
скаржника з посиланням на письмові
обґрунтування скарги підтримав її
вимоги та просив суд скаргу
задовольнити.

Головний державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві Кузьменко Л.М. в
судове засідання не з'явився. Про день,
час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином. Надіслав
до суду пояснення та матеріали
виконавчого провадження з яких
вбачається, що 30 травня 2013 року
стягувачем було подано ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 квітня 2013 року, якою
касаційну скаргу ОСОБА_1 було
відхилено, а 31 травня 2013 року надійшла
ухвала судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 квітня 2013 року
за матеріалами якої виконання рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 26 листопада 2012 року та ухвали
Апеляційного суду міста Києва від 16
січня 2013 року було зупинено до
закінчення касаційного провадження. У
зв'язку із такою хронологією
надходження зазначених ухвалу,
державний виконавець не зупиняв
виконавче провадження.

Скаржник наполягав на розгляді скарги
у відсутність державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві на підставі
наявних матеріалів справи, а тому суд з
врахуванням вимоги представника
скаржника, вважає за можливе
розглянути скаргу у відсутність
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві за матеріалами
справи.

Суд заслухавши скаржника, дослідивши
матеріали справи, дійшов наступних
висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконанню підлягають рішення, ухвали і
постанови судів у цивільних справах.

З матеріалів справи вбачається, що 27
лютого 2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві Кузьменко Л.М. було відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2/2601/5149/12
виданого 21 лютого 2013 року
Голосіївським районним судом міста
Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 47710
гривень 40 копійок.

31 травня 2013 року до відділу виконавчої
служби надійшла ухвала судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2013 року за
матеріалами якої виконання рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 26 листопада 2012 року та ухвали
Апеляційного суду міста Києва від 16
січня 2013 року було зупинено до
закінчення касаційного провадження
Ухвала про зупинення.

Суд не бере до уваги посилання
скаржника на ту обставину, що він не мав
можливості добровільно виконати
рішення суду у зв'язку із несвоєчасним
отриманням постанови про відкриття
виконавчого провадження, оскільки таке
спростовується матеріалами справи та
особистими поясненнями скаржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України,
рішення або ухвала апеляційного суду
набирають законної сили з моменту їх
проголошення.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження боржником
ОСОБА_1 було отримано 26 березня 2013 року.

Обов'язок державного виконавця
зупинити виконавче провадження виник
лише 31 травня 2013 року, після надання
йому копії ухвали суду касаційної
інстанції.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням із боржника виконавчого
збору і витрат пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій передбачених Законом.

На погляд суду у скаржника була
можливість у період часу з 26 березня 2013
року по 31 травня 2013 року(дата подачі
копії ухвали суду касаційної
інстанції) добровільно виконати
рішення суду, однак останній вважав
необхідним здійснити таке виконання
після того, як скористається правом на
касаційне оскарження, що ним і було
здійснено.

В той же час, використання права на
касаційне оскарження рішення суду
ОСОБА_1 при наявності установленого
факту надання ним ухвали судді суду
касаційної інстанції про зупинення
виконання рішення, лише 31 травня 2013
року не є підставою для невиконання
ним, як боржником зобов'язання
покладеного на нього рішенням
Голосіївського районного суду міста
Києва від 26 листопада 2012 року, яке в
установленому законом порядку набрало
законної сили 20 лютого 2013 року.

05 червня 2013 року було винесено
постанови про стягнення з боржника
ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 47710
гривень 04 копійки та 47 гривень 01
копійки.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувану за виконавчим
документом.

Оцінюючи надані представником
скаржника докази, суд з врахуванням
правил ст. 6, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» вважає, що
головний державний виконавець
Кузьменко Л.М. використав надані йому
права відповідно до закону і не
допустив у своїй діяльності під час
примусового виконання порушення прав
та законних інтересів ОСОБА_1, а також
вжив передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів
примусового виконання рішення суду,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинив конкретні виконавчі дії.

За таких обставин, з врахуванням
наявних матеріалів справи, суд дійшов
висновку, що в діях головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві Кузьменко Л.М.
відсутні дії, які б свідчили про
неправомірність прийнятих ним рішень,
а сукупність дій та заходів, здійснені
у межах наданих повноважень з
використанням наданих йому прав, що
направлені на реальне виконання
рішення суду з метою захисту інтересів
стягувача.

За таких мотивів, на думку суду,
головним державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві Кузьменко Л.М.,
права скаржника не були порушені, а
тому відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК
України, суд постановляє ухвалу про
відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-389, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
Державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві ОСОБА_1 на дії
Державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали, а
ухвалу яку було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак