Справа № 2/303/2112/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКраїни

02 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого -
судді Морозової Н. Л.

при секретарі
Ільчак Р. М.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

представника
співвідповідача Бубряк В. П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Мукачівської міської ради,
Мукачівського міського комунального
підприємства «Ремонтно-будівельне
управління» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом про стягнення з Мукачівської
міської ради суми заборгованості по
заробітній платі в розмірі 5 121,26
гривень. До початку розгляду справи
посуті, збільшив розмір позовних вимог
до суми 7 323,22 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що Наказом
№ 29-к від 05.09.2003 року, був прийнятий на
роботу директором комунального
підприємства «Міська служба
пасажирських перевезень».
Розпорядженням Мукачівського міського
голови № 43 від 11.09.2012 року був
звільнений з посади директора КП
«Міська служба пасажирських
перевезень» за угодою сторін,
відповідно до п.1 ст.36 КУпП України, що
стверджується відповідними записами у
трудовій книжці. 17.09.2012 року ним на ім.'я
Мукачівської міської ради була подана
заява щодо не проведення з ним
розрахунку заборгованості по
заробітній платі при звільненні, яка з
01.06.2012 року по 11.09.2012 року складала 7 788,41
грн., яку просив виплатити, згідно ст.116
КЗпП України. Однак, листом від 10.10.12
року за підписом міського голови, його
було повідомлено, що питання порушене у
його заяві не відноситься до
компетенції Мукачівської міської ради.
14.05.2014 року ним, на ім'я директора ММКП
«Ремонтно-будівельне управління» було
подано заяву з проханням надати йому
довідку про розрахунок з ним при
звільненні його з роботи керівника
ММКП «Міська служба пасажирських
перевезень», на таке звернення йому
була видана довідка про його доходи за
січень-травень 2012 року та письмова
відповідь. Вважає, що на момент його
звільнення 11.09.2012 року (згідно
уточнення розміру заборгованості),
його не розраховано за червень, липень,
серпень та вересень місяці 2012 року на
загальну суму 7 323,22 гривень, які він
просить стягнути з Мукачівської
міської ради.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю
просив їх задоволити повністю,
посилаючись на те, що в період з червня
по вересень місяць 2012 року займав
посаду директора комунального
підприємства «Міська служба
пасажирських перевезень», відвідував
роботу, в процесі реорганізації
підприємства, а тому вважає, що має
право на виплату йому заробітної плати
за цей період.

Представник відповідача - Мукачівської
міської ради проти задоволення вимог
позову заперечив, посилаючись на те, що
позивач був прийнятий на роботу ММКП
«Міська служба пасажирських
перевезень»на посаду директора
підприємства, згідно Трудового
договору Контракту від 01.03.2011 року
укладеного між Виконавчим комітетом
Мукачівської міської ради та ОСОБА_1.
Пунктом 3.1 даного контракту обумовлено,
що за виконання обов'язків,
передбачених цим контрактом,
керівникові нараховується заробітна
плата за рахунок частки доходу
одержаного підприємством в результаті
його господарської діяльності
виходячи з установлених керівнику.
Оскільки, станом на 31 травня 2012 року
підприємство перебувало в стані
реорганізації і було збитковим, то і
нарахування оплати праці керівника
підприємства згідно п. 3.1 контракту не
могло здійснюватися. Щодо
заборгованості по заробітній платі,
яка мала місце на момент реорганізації
згідно передавального акту від 31.05.2012
року, то вона повністю погашена
підприємством правонаступником ММКМ
«Ремонтно будівельне управління»
після припинення юридичної особи ММКП
«Міська служба пасажирських
перевезень» 11.09.2012 року. Крім того,
представник відповідача вважає, що
позов пред'явлено не до тієї особи, яка
укладала трудовий договір контракт з
позивачем. Крім того, представник
відповідача послався на ч.2 ст.107 ЦК
України про перехід всіх зобовязань
юридичної особи, що припинилася до
правонаступника, згідно
передавального акту.

Представник співвідповідача, в
судовому засіданні просив відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
відсутність законних підстав для його
задоволення.

Суд, заслухавши позивача та
представників відповідача та
співвідповідача, вивчивши та
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшов до наступного висновку:

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
робітнику регулярно в робочі дні в
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівнику
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата усіх
сум, належних йому від підприємства,
проводиться у день звільнення.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1 згідно запису № 18 у
трудовій книжці, був прийнятий на
роботу директором комунального
підприємства «Міська служба
пасажирських перевезень» на підставі
Наказу № 29-к від 05.09.2003 року (а.с 6).

Згідно запису № 28 у трудовій книжці,
ОСОБА_1 був звільнений з посади
директора Мукачівського міського
комунального підприємства «Міська
служба пасажирських перевезень» за
угодою сторін (п1.ст.36 КЗпП України) на
підставі Розпорядженням Мукачівського
міського голови № 43 від 11.09.2012 року (а.с.
7).

17.09.2012 року ОСОБА_1 подав заяву на ім'я
Мукачівської міської ради щодо не
проведення з ним розрахунку
заборгованості по заробітній платі при
звільненні, яка з 01.06.2012 року по 11.09.2012
року складала 7 788,41 грн., яку просив
виплатити, згідно ст.116 КЗпП України.

Листом від 10.10.12 року за підписом
міського голови, його було повідомлено,
що питання порушене у його заяві не
відноситься до компетенції
Мукачівської міської ради.

14.05.2014 року ОСОБА_1, на ім'я директора
ММКП «Ремонтно-будівельне управління»
було подано заяву з проханням надати
йому довідку про розрахунок при
звільненні його з роботи, на таке
звернення позивачу була видана довідка
про доходи за січень-травень 2012 року
(а.с12,13).

Позивач, виходячи з розміру
середньомісячної заробітної плати,
надав розрахунок заборгованості по
заробітній платі на момент його
звільнення 11.09.2012 року (згідно
уточнення розміру заборгованості) за
червень, липень, серпень та вересень
місяці 2012 року на загальну суму 7 323,22
гривень, яку він просить стягнути з
Мукачівської міської ради.

З матеріалів справи, вбачається:

Мукачівське міське комунальне
підприємство «Міська служба
пасажирських перевезень» - є
самостійний господарюючий суб'єкт,
який є юридичною особою, засновано на
комунальній власності територіальної
громади м. Мукачево, підпорядковане,
підзвітне і підконтрольне Управлінню
міського господарства Виконавчого
комітету Мукачівської міської ради, що
вбачається з Статуту підприємства в
новій редакції, зареєстрованого 27.10.2008
року, копія якого надана суду
представником відповідача. Згідно
п.5.2.2. розділу 5 Статуту ММКП «Міська
служба пасажирських перевезень»,
Підприємство забезпечує своєчасні
розрахунки з працівниками
підприємства.

01 березня 2011 року між Виконавчим
комітетом Мукачівської міської ради,
що діє на підставі Закону України «Про
місцеве самоврядування»
(Уповноважений власник) в особі
заступника міського голови - керуючого
справами виконкому Галай О. Ю. та ОСОБА_1
(Керівник) було укладено Трудовий
договір (Контракт), згідно якого
уповноважений власник найняв на роботу
Керівника на посаду директора КП
«Міська служба пасажирських
перевезень) терміном дії з 01 березня 2011
року по 01 березня 2012 року, тобто
строковий трудовий договір, який у
відповідності до п.63 даного контакту -
пролонговується на той самий термін за
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов контакту за
два місяці до його закінчення. (а.с.26-33)

Відповідно до п.1.6 Трудового договору
(Контракту) - керівник у своїй
діяльності з управління Підприємством
оперативно підпорядкований та
відповідальний перед органом, якому
Мукачівською міською радою або
«Уповноваженим представником
Власника» делеговано відповідні
повноваження, а саме: Управління
міського господарства - «Орган
управління» (а.с17)

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про
працю України (КЗпП) Контракт є
особливою формою трудового договору,
коли строк його дії, права, обов'язки та
відповідальність (з матеріальною
включно) сторін, оплата і організація
праці працівника, умови розірвання
договору, у тому числі дострокового,
можуть установлюватися за згодою
сторін. Із цього визначення випливають
два принципові положення. Перше -
контракт є особливою формою трудового
договору, тобто спеціальною формою
угоди між працівником і власником
підприємства, організації, установи
або вповноваженим ним органом, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою і
правилами внутрішнього трудового
розпорядку, а власник підприємства,
установи, організації або
вповноважений ним орган зобов'язується
сплачувати працівникові заробітну
плату й забезпечувати необхідні для
виконання роботи умови праці,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і згодою сторін.
Друге - контракт на відміну від
«звичайного» трудового договору дає
змогу його сторонам самостійно
домовитися з багатьох питань, які в
інших видах трудового договору жорстко
регулюються законодавством і тому не
можуть бути змінені навіть самими
сторонами трудового договору. Контракт
з огляду на сказане є відображенням
тенденції відмови від
централізованого регулювання умов
праці і її оплати на користь
договірного їх установлення.

Беручи загалом, особливість Контракту,
як виду трудового договору полягає в
тім, що він є одночасно і юридичною
формою найму працівників, і формою, що
регламентує трудові обов'язки та
регулює взаємні права й зобов'язання, і
формою, яка визначає умови оплати
праці.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
р. № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
при розгляді справ про оплату праці
осіб, які працюють за трудовим
договором, судам слід відмежовувати
сферу державного регулювання оплати
праці від сфери її договірного
регулювання. Державне регулювання
оплати праці полягає, зокрема, у
встановленні розміру мінімальної
заробітної плати та інших зазначених у
законодавстві норм і гарантій оплати
праці працівників підприємств,
установ, організацій усіх форм
власності, а також умов і розмірів
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, працівників підприємств,
установ та організацій, що
фінансуються чи дотуються з бюджету
(статті 8, 12 Закону "Про оплату праці".
Далі - Закон). За цими межами
здійснюється договірне регулювання
оплати праці на основі системи угод, що
укладаються на державному (генеральна
угода), галузевому (галузева угода),
регіональному (регіональна угода) та
виробничому (колективний договір)
рівнях відповідно до Закону "Про
колективні договори і угоди". Згідно зі
ст. 21 КЗпП, ст. 20 Закону України «Про
оплату праці» - оплата праці за
контрактом визначається за угодою
сторін на підставі чинного
законодавства, колективного договору і
пов'язана з виконанням умов контракту.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту
(трудового договору) укладеного з
ОСОБА_1, за виконання обов'язків,
передбачених цим контрактом,
керівникові нараховується заробітна
плата за рахунок частки доходу,
одержаного підприємством в результаті
його господарської діяльності
виходячи з установлених керівнику:
а)посадового окладу в розмірі 1800,00 грн.
від фактично відпрацьованого часу,
б)премії у розмірі до 50% нарахованої
заробітної плати за посадовим окладом,
в) надбавки за інтенсивність праці та
особливий характер роботи в розмірі 20%
нарахованої заробітної плати за
посадовим окладом (а.с.29,30)

Відповідно Рішення 20 позачергової
сесії 6-го скликання Мукачівської
міської ради № 437 від 23 грудня 2011 року
«Про реорганізацію комунальних
підприємств» Мукачівська міська рада
вирішила: 1) реорганізувати Мукачівське
міське комунальне підприємство
«Міська служба пасажирських
перевезень» шляхом приєднання до
Мукачівського міського комунального
підприємства «Ремонтно-будівельне
управління»; 2) визнати ММКП
«Ремонтно-будівельне управління»
правонаступником всіх майнових і не
майнових прав та обов'язків ММКП
«Міська служба пасажирських
перевезень» у відповідності до
передавального акту з моменту внесення
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб запису про припинення
діяльності останнього.(копія рішення
надана стороною відповідача)

Як вбачається з Передавального Акту
від 31.05.2012 року, підписаного директором
та гол. бухгалтером ММКП «Міська служба
пасажирських перевезень» та
директором та гол. бухгалтером ММКП
«Ремонтно-будівельне управління»,
Головою, секретарем та членами еомісії
з припинення діяльності ММКП «Міська
служба пасажирських перевезень»,
зокрема Додаток № 2 до передавального
Акту від 31.05.2012 р. кредиторська
заборгованість по рах 661 (заробітна
плата) склала 37 736,51 грн. в т. ч. ОСОБА_1 7
615,14 гривень;

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
визнав, що заборгованість в сумі 7 615,14
гривень було виплачено йому
підприємством правонаступником - ММКП
«Ремонтно-будівельне управління»,
(згідно Передавального Акту), через
кілька днів після внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб
запису про припинення діяльності КП
«Міська служба пасажирських
перевезень», тобто після 11.09.2012 року, що
узгоджується з поясненнями
представників відповідача та
співвідповідача даними в судовому
засіданні.

Згідно відмітки у Свідоцтві про
державну реєстрацію юридичної особи
ММКП «Міська служба пасажирських
перевезень» - державну реєстрацію
припинення юридичної особи проведено 11
вересня 2012 року.

У той же день - 11.09.2012 року
Розпорядженням Мукачівського міського
голови № 453 «Про звільнення ОСОБА_1.»
звільнено ОСОБА_1 з посади директора
ММКП «Міська служба пасажирських
перевезень» за угодою сторін (п.1 ст.36
КЗПК України) з проведенням повного
розрахунку та виплати йому компенсації
за 43 календарні дні невикористаної
щорічної відпустки. Підстава:
повідомлення про проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
від 11.09.2012 р. № 101.

Суд критично оцінює, твердження
позивача ОСОБА_1 про те, що він з дня
підписання Передавального акту 31
травня 2012 року до дня його звільнення 11
вересня 2012 року, перебуваючи на посаді
директора КП «Міська служба
пасажирських перевезень» згідно
Контракту, знаходився на робочому
місці кожен день, виконував роботи
направлені на припинення діяльності
ввіреного йому підприємства, а тому
Мукачівська міська рада зобов'язана
виплатити йому заборгованість по
заробітній платі за період з червня 2012
року по вересень місяць 2012 року на
загальну суму 7 323,22 гривень, оскільки,
згідно Передавального акту від 21.05.2012
року ММКП «Міська служба пасажирських
перевезень», фінансовий стан за
результатами господарської діяльності
підприємства, був з кредиторською
заборгованістю (Додаток № 2 до Перед.
Акту), а згідно п. 3.1 Контракту
(трудового договору) укладено з ОСОБА_1,
за виконання обов'язків, передбачених
цим контрактом, керівникові
нараховується заробітна плата за
рахунок частки доходу, одержаного
підприємством в результаті його
господарської діяльності.

Позивачем не подано суду доказів на
підтвердження його тверджень щодо
фактичного виконання ним покладених на
нього Контрактом обов'язків, як
директора підприємства, у період з
31.05.2012 по 11.09.2012 (по день звільнення),
зокрема табель виходу на роботу чи будь
- які інші документи.

При цьому, твердження позивача про те,
що його заробітна плата, як керівника
підприємства ММКП «Міська служба
пасажирських перевезень», повинна була
нараховуватись правонаступником - ММКП
«Ремонтно-будівельне управління», не
узгоджується з умовами Контракту та
діючим законодавством про працю,
оскільки Реорганізація - це спосіб
припинення юридичної особи з
правонаступництвом.

Відповідно до частини третьої статті 36
КЗпП у разі реорганізації
підприємства, установи, організації
(далі - підприємство) дія трудового
договору працівника продовжується.

Однак, у даному випадку, має місце
реорганізація ММКП «Міська служба
пасажирських перевезень» -
підприємства, директором якого був
ОСОБА_1 згідно укладеного трудового
договору (Контракту), якого «найняв
РОБОТОДАВЕЦЬ - Виконавчий комітет
Мукачівської міської ради, як
ПРАЦІВНИКА, а не реорганізація
(підприємства) РОБОТОДАВЦЯ.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р.
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» Судам
необхідно враховувати, що згідно зі
ст.21 КЗпП належним відповідачем у
справі за позовом про оплату праці є та
юридична особа (підприємство, установа,
організація), з якою позивачем укладено
трудовий договір.

Однією з основних позицій контракту є
оплата праці. Пункт 11 Положення про
порядок укладання контрактів при
прийнятті (найманні) на роботу
працівників передбачає, що умови
оплати праці й матеріального
забезпечення працівників, з якими
укладено контракт, визначаються угодою
сторін.

Предметом позовних вимог є невиконання
відповідачем ст. 116, 117 КЗпП України.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з
Виконавчим комітетом Мукачівської
міської ради, що діє на підставі Закону
України «Про місцеве самоврядування»
(Уповноважений власник) в особі
заступника міського голови - керуючого
справами виконкому Галай О. Ю., як
вбачається з Контракту (трудового
договору) від 01.03.2011 року (а.с26)

Трудовий контракт, як і трудовий
договір, - це вольовий двосторонній акт,
угода двох суб'єктів, спрямована на
виникнення трудових відносин.
Відповідно до частини першої статті 21
КЗпП сторонами трудового договору, а
отже, і контракту є працівник і
роботодавець. Таким чином, однією
стороною всіх видів трудових договорів
незмінно виступає громадянин, що
реалізує своє право на працю
укладанням договору (ст. 2 КЗпП) і
набуває статусу працівника. Другою
стороною трудового контракту є
роботодавець. Згідно зі статтею 21 КЗпП -
це власник підприємства чи
уповноважений ним орган або фізична
особа. Працівник укладає трудовий
контракт з власником тоді, коли власник
безпосередньо управляє своїм майном.
На укладення трудових договорів
(контрактів) власник підприємства може
уповноважувати відповідний орган.
Таким органом, уповноваженим державою
як власником, є відповідний
центральний орган виконавчої влади,
який укладає трудові контракти з
керівниками підпорядкованих цьому
органові підприємств.

Оскільки відповідно до вимог ст..10,11 ЦПК
України, справа слухається в межах
заявлених вимог на підставі наданих
доказів. Сторони повинні довести ту
обставини на яки посилаються. Тобто, з
урахуванням принципу змагальності
сторін, сторони повинні вирішити
питання про участь осіб. З урахуванням
того, що такого клопотання перед судом
про заміну відповідача або притягнення
в якості співвідповідача сторонами
заявлено не було, суд за власною
ініціативою не може вирішувати питання
про розширення коло осіб яки беруть
участь у справі.

За таких підстав вимоги позивача про
стягнення заборгованості по
заробітної плати з Мукачівської
міської ради безпідставні, а тому не
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 116, 117 КЗпП
України, Закон України «Про оплату
праці», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 64, 88, 110, 209, 213 -
215, 223, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до Мукачівської міської ради,
Мукачівського міського комунального
підприємства «Ремонтно-будівельне
управління» про стягнення
заборгованості по заробітній платі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
Морозова Н.Л.