Номер провадження № 22-ц/785/1029/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В.,
Сєвєрової Є.С.

при секретарі -
Сілуковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про
вселення до будинку та усунення
перешкод в користуванні житловим
будинком та за зустрічним позовом
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа - орган
опіки та піклування Біляївської
районної державної адміністрації
Одеської області, про вселення до
будинку та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком,-

встановила:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про вселення до будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та
усунення перешкод в користуванні цим
будинком.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що вищевказаний
будинок належить його батькові,
відповідачу по справі, на праві
власності, згідно договору
купівлі-продажу, який він придбав за
кошти від продажу квартири АДРЕСА_1, в
якій позивач мав свою частку. Вся
родина в тому числі і позивач проживали
в житловому будинку в с. Великий
Дальник, але в зв'язку з тим, що стосунки
в родині погіршились, позивач змушений
був змінити місце проживання. На
теперішній час ОСОБА_2 відмовив
позивачу в поверненні до будинку, в
зв'язку з чим, позивач просить вселити
його з родиною в житловий будинок та
зобов'язати ОСОБА_2 в подальшому не
чинити йому та його родині перешкод у
користуванні житловим будинком. (а. с.
3-4)

23.11.2012 року третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_4, яка також діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 подала до суду зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01 грудня
2002 року вона перебуває з
зареєстрованому шлюбі з позивачем, від
даного шлюбу вони мають двох
неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В зв'язку з тим, що
відповідач перешкоджає в проживанні в
будинку, просить вселити її разом з
неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
житловий будинок та зобов'язати ОСОБА_2
в подальшому не чинити їй та її родині
перешкод у користуванні житловим
будинком, розташованому за адресою:
АДРЕСА_2. (а. с. 32-33)

Заочним рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 18
грудня 2012 року позов ОСОБА_3 -
задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_4
-задоволено. Вселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
житлового будинку за адресою АДРЕСА_2.
Зобов'язано ОСОБА_2, не чинити ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 перешкод у користуванні
житловим будинком за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 29.04.2013 року задоволено
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення, рішення скасоване.

Уточнивши свої позовні вимоги ОСОБА_3
остаточно просив суд вселити його та
його родину до будинку, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2, а саме в житлову
кімнату 1-3, площею 25,10 кв. м. та усунути
перешкоди в користуванні цим будинком.
(а. с. 109-110)

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2013
року позов ОСОБА_3 - задоволено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 - задоволено.
Вселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
житлового будинку за адресою АДРЕСА_2.
Зобов'язано ОСОБА_2, не чинити ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 перешкод у користуванні
житловим будинком за адресою АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вказане рішення з ухваленням
нового рішення, яким відмовити в
задоволенні позову та зустрічного
позову у повному обсязі, посилаючись на
його необґрунтованість, неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального права. (а. с. 148-152)

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач зі
своєю сім'єю зареєстровані у будинку
АДРЕСА_2 і іншого житла не мають. На
спірній житловій площі не проживають,
оскільки відповідач їм у цьому
перешкоджає.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2
належить ОСОБА_2 на праві власності,
згідно договору купівлі-продажу від 08
квітня 2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Біляївського районного
нотаріального округу Одеської області,
зареєстрованого у реєстрі за № 1226
(а.с.7-8)

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, а ОСОБА_4 та
малолітні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 - його невістка та онуки,
вони були вселені в указаний будинок
після його придбання зі згоди власника,
проживали в ньому як члени сім'ї
власника, позивач ОСОБА_3
зареєстрований за вказаною адресою по
теперішній час.

До придбання спірного будинку сторони
всі разом (разом з матір'ю - ОСОБА_8,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_3) проживали в
АДРЕСА_1, в якій позивач мав частку на
праві власності. (а. с. 139)

Указані обставини підтверджені
сторонами у судовому засіданні, тому за
приписами ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Стаття 165 ЖК України передбачає, що
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей згоди власника не
потрібно.

Посилання позивачів на те, що
відповідач, після смерті матері став
створювати неможливі умови для
проживання, підтверджується копією
постанови Біляївського РВ про відмову
у порушенні кримінальної справи від
10.12.2010 року та листом
Великодальницького сільського голови
Рибака В.Г. від 23.03.2011 року, зі змісту
яких вбачається, що ОСОБА_2 створює
перешкоди родині позивача в
проживанні, у зв'язку з чим виникли
неприязні стосунки, які породжують
словесні конфлікти.(а. с. 12, 13)

Отже, суд дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про вселення, так як вони були
вселені у будинок АДРЕСА_2 зі згоди
ОСОБА_2, як члени його сім'ї, проживали
разом з ним у будинку, що йому належить,
тобто мають право нарівні з власником
житлового будинку користуватись
спірним житловим будинком, бо при
їхньому вселенні не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням, а на вселення до батьків
їх неповнолітніх дітей згоди власника
не потрібно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом, при ухваленні рішення не
враховано, що ОСОБА_2 хворіє на
туберкульоз, а вселяти в одну кімнату
дітей різної статі не передбачено
законодавством, є необґрунтованим,
оскільки указані обставини
враховуються при наданні житла, а для
вирішення цієї справи не мають
правового значення.

Довід апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_3 не є дитиною в розумінні ст.64,156
ЖК України є неспроможним і свідчить
про неправильне тлумачення указаних
норм права автором апеляційної скарги.

Так, за змістом ст. ст. 64 ЖК України, до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать: дружина власника,
їх діти і батьки. Членами сім'ї власника
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
власником і ведуть з ним спільне
господарство. Досягнення ОСОБА_3
повноліття не змінює його статусу сина
ОСОБА_2, а відтак є дитиною відповідача.

Інші доводи скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2013
року ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2013
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.