РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/8513/13-ц

04.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя в складі:

головуючого судді
Гулевича Ю.Г

при секретарі
Макаренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до
Сімферопольської міської ради,
Виконавчого комітета Сімферопольської
міської ради та Кримської
республіканської спілки споживчих
товариств про визнання права спільної

сумісної власності на
домоволодіння

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять визнати за ними право
спільної

сумісної власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з Літ
«А»-основне, загальною площею 307,9 кв.м.,
ганку, загальною площею 14,4 кв.м., літ «Б»
-сарая, загальною площею 91,2 кв.м., Літ
«У»- уборна, площею 6,5 кв.м. Вимоги
мотивовані тим, що згідно даних
технічної інвентаризації
домоволодіння, гуртожиток по АДРЕСА_1
була побудована в 1957 році. Воно
складається з Літ.«А» - гуртожиток
Облспоживспілки (основне), Літ. «Б» -
сараю і ганку. Відповідно із загальними
відомостями за будовою, зазначених у
технічній інвентаризації , станом на 1957
рік, власником будівлі і користувачем
була Кримоблспоживспілка.

Надалі гуртожиток по АДРЕСА_1 було
передано Кримоблпотребспілкою на
баланс Асоціації будівництва та
технічного прогресу «Розвиток».

У зв'язку з ліквідацією Асоціації,
Правління Кримспоживспілки (п.7
Постанови) ухвалило: «гуртожиток, що
знаходиться на балансі ліквідованої
Асоціації малосімейного типу в
АДРЕСА_1 передати безоплатно
проживаючим у ньому квартиронаймачам
без виключення їх зі списку черговості
на поліпшення житлових умов».

На виконання Постанови Правління
Кримспоживспілки 10 грудня 1992
Асоціацією будівництва та технічного
прогресу « Розвиток» був виданий Наказ
№ 123, згідно якого для безоплатної
передачі у власність мешканцям
гуртожитку по АДРЕСА_1 була створена
комісія. У п.2 Наказу зазначено, що
передачу гуртожитку квартиронаймачам
здійснити в термін до 17.12.1992 року на
підставі Акту прийому - передачі.

Крім того, 10.12.1992 року Асоціацією
«Розвиток» видано Наказ № 123, згідно
якого гуртожиток по АДРЕСА_1 було
списано з баланса Асоціації (п.З Наказу
) .

В архіві правонаступника Асоціації
«Розвиток» було знайдено відповідь на
звернення одного з квартиронаймачів
гуртожитку по АДРЕСА_1, відповідно до
якого повідомлялося, що на момент
передачі гуртожитку його мешканцям
власником гуртожитку був
Кримпотребсоюз (раніше
Кримоблпотребспілка),
балансоутримувачем - Асоціація
будівництва та технічного прогресу
«Розвиток».

Позивачі, мешканці гуртожитку по
АДРЕСА_1 працюючи в системі споживчої
кооперації, в період з 1986 по 1989 року,
згідно ордерів, отримали кімнати в
даному гуртожитку, в даний час
зареєстровані в ньому.

Згідно п.1 ст.344 Цивільного кодексу
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом 10 років
набуває право власності на це майно
(набувальна давність).

Представник відповідачів
Сімферопольської міської ради та
Виконавчого комітета Сімферопольської
міської ради проти позову заперечував
у повному обсязі, вважає його
необгрунтованим, вважає, що право
спільної сумісної власності на
домоволодіння не виникає на підставі
набувальної давністі.

Представник відповідача, Кримської
республіканської спілки споживчих
товариств, надав письмове клопотання,
згідно яких Кримська республіканська
спілка споживчих товариств ніколи не
була власником спорного майна, ніяких
вимог щодо спірного майна немає.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши сторони, суд
вважає позов не обгрунтованим і не
підлягаючим задоволенню по наступних
підставах.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається на підтвердження
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.1 ст.344 Цивільного
кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10
років набуває право власності на це
майно (набувальна давність).

Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.4 ст. 355 ЦК України, спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Позивачі в обгрунтування позову про
визнання права спільної

сумісної власності на
домоволодіння посилаються на ч.1 ст. 344
ЦК України, вказуючи, що у мешканців
гуртожитку по АДРЕСА_1 були ордера на
право користування кімнатами, актом
Ассоціації будівництва та технічного
прогресу «Розвиток» від 16.12.1992 року
комісією передана у власність жила
площа гуртожитку.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що п. 7 постанови правління Кримської
республіканської спілки споживчих
товариств «Кримспоживспілка» від
09.12.1992 р. № 134, гуртожиток сімейного типу
за адресою АДРЕСА_1 та який знаходиться
на балансі Асоціації будівництва та
технічного прогресу «Розвиток»
передано безкоштовно мешканцям без
виключення їх зі списків черговості на
поліпшення житлових умов.

Відповідно до відповіді заступника
голови правління Кримської
республіканської спілки споживчих
товариств « Кримспоживспілка»
правонаступника Асоціації будівництва
та технічного прогресу « Розвиток» не
має.

Відповідно до постанови правління від
09.12.1992 р. № 134 Кримської
республіканської спілки споживчих
товариств «Кримспоживспілка» не
вказано, що спірне майно передано
позивачам у власність.

Згідно відповіді КРП
«Сімферопольськоє міжміське бюро
реєстрації і технічної
інвентаризації» на запит суду, на
об'єкт нерухомості по АДРЕСА_1 право
власності, не зареєстровано.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України
самовільним будівництвом є будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно,
що побудоване або будується на
земельній ділянці, не відведеній для
цієї мети, або без належного
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

У матеріалах інвентарної справи на
об'єкт нерухомості по АДРЕСА_1 відсутні
які-небудь відомості про те, що дана
будова зводилася на підставі належно
оформленого дозволу, відповідно до
проекту і було прийнято в експлуатацію
як житловий будинок (гуртожиток).

З огляду на положення ст. 376 ЦК України,
право власності за набувальною
давністю на об,єкт самочинного
будівництва не може бути визнано судом,
оскільки цією нормою передбачено
особливий порядок набуття права
власності на нерухоме майно, що
збудоване або будується на земельній
ділянці, не відведеній для даної мети,
або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для визнання права спільної

сумісної власності позивачів на
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі ч.1
ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 11, 344, 355, 376 ЦК України,
ст.ст. 10,11,209,212-215ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 до Сімферопольської міської
ради, Виконавчого комітета
Сімферопольської міської ради та
Кримської республіканської спілки
споживчих товариств про визнання права
спільної

сумісної
власності на домоволодіння, залишити
без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Ю. Г. Гулевич