провадження 2/201/3620/2014
УХВАЛА

21 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум і
витрат,–

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2014 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення сум і
витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 109
ЦПК України позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим місцем її проживання
(перебування), а зареєстрованим місцем
проживання відповідача за цим позовом,
як зазначає сам позивач та згідно копії
договору позики від 28 січня 2014 року, є
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Піщанка, вул.
Шевченко, буд. 80, тобто не у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська.

Також, не можуть бути взяті до уваги
посилання позивача на ч. 8 ст. 110 ЦПК
України (підсудність справ за вибором
позивача) відповідно до якої позови, що
виникають з договорів, у яких
зазначено місце виконання або
виконувати які через їх особливості
можна тільки в певному місці, можуть
пред’являтися також за місцем
виконання цих договорів, однак у
договорі, на який посилається позивач,
зазначено, що місцем виконання
договору є м. Дніпропетровськ, вул.
Тольятті, буд. 1а, але у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська відсутня
саме вулиця Тольятті, крім того з
договору позики від 28 січня 2014 року не
вбачається, що виконання зобов’язань,
які винили у боржника (відповідач
ОСОБА_2О.), через специфіку відносин, що
виникли між сторонами або через їх
особливість можливе лише у певному
місці, тобто за місцем визначеному у
договорі, також слід зазначити, що
відповідно до п. 39 постанови № 3 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» позови, що виникають із
договорів, у яких зазначено місце
виконання або виконувати які через їх
особливість можна тільки в певному
місці, можуть пред’являтися також за
місцем виконання цих договорів
(частина восьма статті 110 ЦПК). Правила
визначення місця виконання
зобов’язання передбачено статтею 532
ЦК. При цьому слід ураховувати, що
правила цієї статті застосовуються до
зобов’язань, виконання яких з
урахуванням їх особливостей можливе
лише у певному місці. У разі якщо така
особливість не визначена (наприклад,
пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не
вбачається зі специфіки спірних
відносин, то підсудність справи
визначається за загальними правилами
підсудності, а тому з урахуванням вище
викладено відсутні передбачені
законом підстави для розгляду справи
цим судом та вказана позовна заява не
підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України заява повертається у випадках,
коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, вважаю за необхідне
позовну заяву повернути позивачу та
рекомендувати звернутися з цим позовом
до Новомосковського міськрайонного
суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 109, ст. ст. 110, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України, –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення сум і витрат
вважати неподаною і повернути позивачу
та рекомендувати йому звернутися з цим
позовом до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя