Провадження № 2-5196/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
11.07.2014 позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом, який мотивує тим,
що 14.05.2014 відповідач ОСОБА_2 позичив у
неї 290000,00 грн., які зобов'язався
повернути 30.05.2014, про що надав розписку.
В зазначений термін грошові кошти
відповідач не повернув, на
неодноразові звернення позивачки з
вимогами повернути позику, свого
обов'язку не виконав. З наведених
підстав позивачка просить стягнути з
відповідача грошові кошти у розмірі
В судове засідання позивачка не
з'явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлена належним чином.
15.09.2014 подала суду заяву, в якій просить
розглядати справу за її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Про причини неявки суд до відома не
поставив, з заявою про розгляд справи у
його відсутності до суду не звертався.

Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, а також те, що позивач згідно
поданої заяви не заперечує проти
вирішення справи у заочному порядку,
суд знаходить можливим розглянути
справу у відсутності відповідача на
підставі наявних доказів, ухваливши
заочне рішення.

У зв'язку з тим, що розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2014 позивачкою
ОСОБА_1 надано відповідачу ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 290000,00 грн., які
останній зобов'язався повернути до
30.05.2014 р.

На підтвердження зазначеного
відповідачем ОСОБА_2 видано розписку,
копія якої долучена позивачкою до
позовної заяви.

Таким чином між сторонами склалися
договірні відносини, які регулюються
параграфом 1 глави 71 ЦК України.

Як визначено частиною першою статті 1046
ЦК України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно частини другої статті 1047 ЦК
України, на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України
передбачено обов'язок позичальника
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України визначає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Водночас стаття 525 ЦК України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Судом встановлено, що відповідач
обов'язку повернути позивачці позичену
суму грошових коштів в термін до 30.05.2014
не виконав, чим порушив умови договору.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною першою статті 1050 ЦК визначено,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України, у
разі порушення цивільного права, особа
має право на його захист шляхом
примусового виконання обов'язку в
натурі.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до
уваги факт невиконання відповідачем
обов'язку повернути позивачці позичені
грошові кошти, суд знаходить вимоги
позивачки про стягнення з відповідача
грошових коштів у розмірі 290000,00 грн.
законними та обґрунтованими, у зв'язку
з чим приходить до висновку про
задоволення позову.

З огляду на те, що суд прийшов до
висновку про задоволення позову,
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню понесенні нею
судові витрати на оплату судового
збору у розмірі 2900,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 14-16, 509, 525, 526, 530, 611, 612,
625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60,
74, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг у сумі 290000,00 грн., витрати на оплату
судового збору в сумі 2900,00 грн., а всього
- 292900,00 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: