Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Ступак О.В.,

Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на
рішення Цюрюпинського районного суду
Херсонської області від 22 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 08 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (далі
- ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за кредитним договором,
посилаючись на те, що з 11 жовтня 2007 року
між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір на придбання
автомобіля, за умовами якого остання
отримала кредит на суму 10 800 доларів
США, строком повернення до 11 жовтня 2012
року та сплатою 12,5 % річних. Вказане
кредитне зобов'язання забезпечено
порукою ОСОБА_4 на підставі укладеного
із ним у той же день договору поруки.

Оскільки позичальник порушив умови
кредитного договору щодо своєчасного
внесення щомісячних платежів і станом
на 27 вересня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 6 589,33 доларів
США, що еквівалентно 52 668 грн 51 коп., із
яких: борг за кредитом ‒? 4 048,46 доларів
США (еквівалент 32 359 грн 34 коп.), за
відсотками - 829,66 доларів США
(еквівалент 6 631 грн 50 коп.), пеня за
порушення строків виплати кредиту - 591,52
доларів США (еквівалент 4 728 грн 01 коп.),
пеня за порушення виплати відсотків
користування кредитом у сумі 39,69
доларів США (еквівалент 317 грн 22 коп.),
штраф за порушення умов договору в сумі
1 080 доларів США (еквівалент 8 632
грн 44 коп.).

Банк просив його позовні вимоги
задовольнити, стягнувши суму
заборгованості з відповідачів у
солідарному порядку.

Рішенням Цюрюпинського районного суду
Херсонської області від 22 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 08 липня 2014 року, позов ПАТ «КБ
«Надра» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором від 11 жовтня 2007 року на
загальну суму 6 589,33 доларів
США, що еквівалентно 52 668 грн 51 коп., та
судовий збір у розмірі 526 грн 68 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_5 просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій в частині стягнення пені,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та в цій частині
ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог банку, суд
першої інстанції виходив із того, що
позичальник свого обов'язку за
кредитним договором не виконала та
допустила заборгованість, строк
позовної давності сторонами збільшено
до 10 років. Позовні вимоги до
поручителя задоволенню не підлягають з
підстав, передбачених ст. 559 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог до поручителя та в частині
стягнення заборгованості за тілом
кредиту та відсотками в апеляційному
порядку не оскаржувалося, тому не було
предметом перегляду апеляційний судом.

Предметом апеляційного перегляду було
рішення районного суду в частині
стягнення пені та штрафу.

Апеляційний суд погодився з висновками
та мотивами суду першої інстанції щодо
стягнення нарахованої банком суми пені
та штрафу.

Однак з висновками суду апеляційної
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (частина
перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина
перша статті 626 ЦК України).

Установлено, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ
«КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_3
укладено кредитний договір на
придбання автомобіля, за умовами якого
остання отримала кредит на суму
10 800 доларів США на строк до
11 жовтня 2012 року зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами в
розмірі 12,5 % річних.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, що підтверджується заявою про
видачу готівки з розпискою відповідача
ОСОБА_3 про отримання кредитних коштів.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним
договором не виконала, маючи
заборгованість перед позивачем у сумі 6
589,33 доларів США, що підтверджується
розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. ст. 553, 572 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою,
порукою та заставою.

Неустойка визначається як пеня та
штраф і є грошовою сумою або іншим
майном, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання (ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог, у тому
числі, про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Нарахування неустойки після
закінчення строку дії договору не
передбачено, оскільки строк позовної
давності відносно нарахування суми
пені та штрафу є спеціальним і
збільшенню не підлягає.

Невиконання відповідачем грошового
зобов'язання перед банком дає підстави
для застосування до боржника, що
прострочив виконання такого
зобов'язання, негативних наслідків,
встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Установлено, що строк виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором установлений до 11 жовтня 2012
року, а з позовом банк звернувся 11
грудня 2013 року.

Перевіряючи в апеляційному порядку
законність і обґрунтованість рішення
місцевого суду, апеляційний суд не
звернув уваги на вищевикладене,
допущені судом першої інстанції
помилки не виправив, у порушення вимог
ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином
не перевірив доводів апеляційної
скарги, в ухвалі не зазначив конкретних
обставин і фактів, що спростовують такі
доводи, і залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

Розгляд справи апеляційним судом
здійснюється за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими главою 1
розділу 5 ЦПК України, рішення
апеляційного суду має ґрунтуватися на
відповідних доказах, досліджених у
судовому засіданні, та містити доводи,
за якими відхилені ті чи інші докази.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом,
всебічно, повно й об'єктивно не з'ясував
обставини справи та не надав їм
належної оцінки, ухвалив судове
рішення, що не відповідає вимогам
законності і обґрунтованості, у зв'язку
з чим таке рішення підлягає скасуванню
з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 08 липня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М.
Коротун

О.В.
Ступак

О.В.
Попович