Справа № 203/5691/13-ц
Провадження № 2/0203/158/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі Шаповал
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Колективного підприємства
«Дніпросантехмонтаж», Дочірнього
підприємства Колективного
підприємства «Дніпросантехмонтаж»
Нікопольське спеціалізоване
управління «Сантехмонтаж» № 556 про
визнання частки спадкодавця у спільній
частковій власності, зобов'язання
вчинити дії,

у с т а н о в и в:

20 листопада 2012 року позивач звернулася
до Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
КП «Дніпросантехмонтаж», ДП КП
«Дніпросантехмонтаж» Нікопольське
спеціалізоване управління
«Сантехмонтаж» № 556 про визначення
частки спадкодавця у майні
підприємства. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що чоловікові
позивача належала частка у майні
відповідачів у розмірі 1,07 %. У січні 2012
року чоловік позивача помер, і позивач
вступила у спадщину. Відповідачі
відмовили позивачеві у ознайомленні з
установчими та іншими документами
відповідачів для вирішення спадкових
питань, що стало причиною її звернення
до суду з позовом про визначення частки
померлого у майні КП
«Дніпросантехмонтаж», визначенні
розміру цієї частки у грошовому
еквіваленті (т. 1 а.с.а.с. 2 - 4, т. 6 а.с.а.с. 12
- 14).

24 липня 2013 року ухвалою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області справу було передано за
підсудністю до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська (т. 6 а.с. 16).

15 липня 2014 року позивач уточнила
позовні вимоги, прохаючи визначити
частку померлого у майні КП
«Дніпросантехмонтаж» та зобов'язати
останнє сплатити їй частку спадкодавця
у розмірі 1,07 % загальної вартості майна
(т. 6 а.с.а.с. 121 - 124).

07 серпня 2014 року суд своєю ухвалою за
заявою позивача залишив без розгляду
позов у частині вимог про визначення
частки померлого у майні КП
«Дніпросантехмонтаж» (т. 6 а.с. 142).

21 жовтня 2014 року позивач уточнив
позовні вимоги, прохаючи визнати
частку померлого у майні КП
«Дніпросантехмонтаж» та зобов'язати
останнє сплатити їй частку спадкодавця
у розмірі 1,07 % загальної вартості майна
(т. 6 а.с.а.с. 145 - 147).

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов, а
представник відповідачів - заперечував
проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
доводиться дружиною ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 6).

Згідно із сертифікатом серії ДС-1 № 556-001
ОСОБА_2 є власником частки майна (паю) КП
"Дніпросантехмонтаж" у сумі 117,50 грн. (т. 1
а.с. 15, 69 - 73, 82).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (т. 1 а.с. 5).

02 жовтня 2012 року позивачу було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, згідно з яким вона набула
право власності на частку спадкового
майна у вигляді майнового паю КП
"Дніпросантехмонтаж" у сумі 117,50 грн. (т. 1
а.с. 27).

Відповідно до частини 1 статті 3
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі статтею 4 ЦПК, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

У відповідності з частиною 2 статті 16
Цивільного кодексу України (далі - ЦК)
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Аналіз диспозиції частини 2 статті 16 ЦК
свідчить про те, що нею не передбачено
такого виду захисту порушеного права
як визнання частки особи у майні іншої
особи (зокрема, господарського
товариства).

Разом з тим, такого способу захисту
порушеного права не передбачають і
інші нормативно-правові акти, ухвалені
Верховною Радою України.

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що позивачем було обрано невірний
спосіб захисту її прав, і позов у цій
частині підлягає відхиленню.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання КП «Дніпросантехмонтаж»
сплатити позивачу кошти, то суд при
цьому виходить з наступного.

За правилами статті 10 ЦПК цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦПК передбачено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відтак, за загальним правилом суд при
вирішенні справи не вправі виходити за
межі заявлених позивачем вимог
(винятком є питання, пов'язані з
розглядом трудових спорів) і має
розв'язати спір виключно на підставі
доказів, ним наданих.

04 грудня 2013 року суд за заявою позивача
постановив ухвалу, якою призначив у
справі експертизу, на вирішення якої
постановив питання щодо визначення
ринкової вартості майна відповідачів,
що дало би змогу конкретизувати
позовну вимогу про зобов'язання
сплатити позивачу частку спадкодавця у
майні КП "Дніпросантехмонтаж" (тобто
визначити конкретну суму у грошовому
еквіваленті) (т. 6 а.с. 80).

31 березня 2014 року експертна установа
повернула ухвалу суду від 04.12.2013 р. без
виконання у зв'язку з невнесенням
позивачем передоплати за послуги
експерта (т. 6 а.с. 103).

Суд роз'яснював представнику позивача
права сторони (представника сторони),
передбачені ЦПК, проте остання не
скористалася правом повторно
звернутися до суду із заявою про
призначення експертизи або в іншій
належний спосіб визначити суму, що
підлягає до сплати співвідповідачем.

Викладене, є безумовною підставою для
залишення решти позову без
задоволення.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 208, 209,
212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 у позові до Колективного
підприємства «Дніпросантехмонтаж»,
Дочірнього підприємства Колективного
підприємства «Дніпросантехмонтаж»
Нікопольське спеціалізоване
управління «Сантехмонтаж» № 556 про
визнання частки спадкодавця у спільній
частковій власності, зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК
України, і може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його постановлення. У разі якщо
рішення було постановлено за
відсутності особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 11
листопада 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян