№6/639/394/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у
складі:                    головуючо
го – судді
Іванової І.В.,

за участю секретаря
-                     Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
подання державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України,

встановив:

Державний виконавець Жовтневого
відділу ДВС Харківського міського
управління юстиції ОСОБА_1 звернулась
до суду з поданням, в якому просить
тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2
(АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспортного
документа до виконання зобов’язань,
покладених на боржника рішенням суду.

В обґрунтування подання заявник
зазначає, що у Жовтневому відділі
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції на виконанні перебуває
виконавче провадження за постановою
Харківського окружного
адміністративного суду про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користь управління Пенсійного фонду
України у Жовтневому районі м. Харкова
недоїмку по єдиному внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування в сумі 979,59
гривень. 21.01.2013 року державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Боржником постанова суду про сплату
суми боргу у самостійному порядку не
виконано, боржник має невиконані
зобов’язання на території України та
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Суд, вивчивши надані державним
виконавцем матеріали, а саме
виконавчий лист, копію постанови про
відкриття виконавчого провадження,
вважає, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та інших органів
/посадових осіб/ вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець у судове
засідання не з’явився, просив
розглядати справу за його відсутністю.

Згідно ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України” підставами
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон є
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язань.

Як вбачається з документів, доданих до
подання, що після відкриття державним
виконавцем 21.01.2013 року виконавчого
провадження з виконання постанови
Харківського окружного
адміністративного суду про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користь управління Пенсійного фонду
України у Жовтневому районі м. Харкова
недоїмку по єдиному внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування в сумі 979,59
гривень, державним виконавцем до
грудня 2014 року не вживались необхідні
заходи щодо виконання судового
рішення. Взагалі відсутні відомості
щодо належного повідомлення боржника
про відкриття виконавчого провадження
та вручення йому копії постанови про
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
“Про виконавче провадження”.

В обґрунтування подання про обмеження
у праві виїзду боржника за межі України
державний виконавець не надав суду
жодних доказів, підтверджуючих виклик
боржника державним виконавцем до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції для
добровільного виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження ” державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 52 Закону
України “Про виконавче провадження ”
у разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ “Про виконавче
провадження ” державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України “Щодо виїзду за кордон
осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішенням
судів ” від 6 червня 2008 року № 25-32/507
подання повинно відповідати вимогам,
що визначені цим листом, а саме подання
готується на бланку відповідного
відділу державної виконавчої служби за
підписом начальника цього відділу та
обов'язково має містити обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
обов'язків.

В статті 6 Закону України “Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України наведені підстави
тимчасової відмови у виїзді за кордон,
зокрема якщо боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності
невиконаного рішення суду боржником не
є відповідно до цього Закону підставою
для тимчасової заборони виїзду особи
за кордон без обов'язкового визначення
дій боржника по ухиленню від виконання
судового рішення.

Суду не надано доказів, які б свідчили
про ухиляння боржника від виконання
рішення суду, оскільки державним
виконавцем після відкриття
провадження не вчинялося необхідних
виконавчих дій, про що свідчать
документи залучені до матеріалів
справи.

Надані матеріали не містять доказів і
того, що державним виконавцем вжиті всі
необхідні заходи примусового
виконання судового рішення,
передбачені Законом України “ Про
виконавче провадження ”.

Таким чином, доказів, що боржник
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по виконанню судового
рішення, суду не надано, а тому підстав
для тимчасового обмеження боржника у
праві виїзду за кордон немає. За таких
обставин подання Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.6 Закону України “ Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України” від 21.01.1994
року, ст.ст.209, 210, 292-294, 377-1 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ :

Подання державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа -
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня проголошення ухвали .

Апеляційна скарга на ухвалу
постановлену без участі особи, яка її
оскаржує, може бути подана протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

І.В.
Іванова.