Провадження № 2/522/8094/14
03 грудня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання
спадкоємцем четвертої черги та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Одеської міської ради, та
просить визнати його спадкоємцем
четвертої черги після смерті ОСОБА_3 та
визнати за ним право власності на
спадкове майно - 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
Позивач обґрунтовує вимоги тим, що
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2012 року, яке
набрало чинності, були оголошені
померлими його син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, онуки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а
також дружина сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4. 23 квітня 2013 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у місті Одесі РС ОМУЮ були видані
свідоцтва про смерть на всіх чотирьох
померлих.

Також позивач вказує, що звернувся до
Першої Одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після померлих,
оскільки вони були співвласниками в
рівних частках (по 1/4) приватизованої
квартири АДРЕСА_1. Згодом він отримав
три свідоцтва про право на спадщину за
законом щодо 3/4 часток зазначеної
квартири. Однак, постановою нотаріуса
від 22 липня 2014 року позивачу було
відмовлено в отриманні свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_3,
у зв'язку з необхідністю визнання
позивача спадкоємцем четвертої черги
після її смерті.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі та подав заяву
про розгляд справи в заочному порядку.

Представник відповідача Одеської
міської ради у судове засідання не
з`явився, був сповіщений про розгляд
справи належним чином згідно вимог ст.
74 ЦПК України, про причини неявки до
суду не повідомляв.

До суду повернулось поштове
повідомлення про вручення судової
повістки представнику Одеської
міської ради. Зважаючи на викладене,
згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається,
що судовий виклик на 03 грудня 2014 року
відповідачу вручено належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Тобто, враховуючи неявку представника
відповідача за даною цивільною
справою, а також наявність відповідної
заяви представника позивача про
можливість винесення заочного рішення,
суд вважає можливим розглядати справу
в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги докази,
що є наявними у матеріалах справи,
вислухавши думку представника
позивача, повно і всебічно з'ясувавши
обставини, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 29 листопада 2012 року, яке набрало
чинності, були оголошені померлими син
позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, онуки -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також дружина сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

23 квітня 2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі РС ОМУЮ були видані
свідоцтва про смерть на всіх чотирьох
померлих.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до
Першої Одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після померлих,
оскільки вони є співвласниками в
рівних частках (по 1/4) приватизованої
квартири АДРЕСА_1.

Згодом позивач отримав три свідоцтва
про право на спадщину за законом щодо 3/4
часток зазначеної квартири після
смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Рішенням Приморського райсуду м. Одеси
від 11 червня 2014 року, яке набрало
чинності, був встановлений факт
проживання однією сім'єю позивача
разом з ОСОБА_3 з квітня місяця 1996 року
по листопад місяць 2001 року включно.

Однак, постановою нотаріуса Першої
Одеської державної нотаріальної
контори №1696/02-31 від 22 липня 2014 року
позивачу було відмовлено в отриманні
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3, у зв'язку з необхідністю
визнання позивача спадкоємцем
четвертої черги після її смерті.

Зі змісту вищевказаної постанови
вбачається, що рішення Приморського
райсуду м. Одеси від 11 червня 2014 року не
підтверджує проживання ОСОБА_1 разом з
померлою ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини, яким є день її смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_5 (ст. 1220 ЦК України), як того
вимагає ст. 1264 ЦК України.

Судом також встановлено, що до квітня
місяця 1996 року позивач проживав разом
зі своєю дружиною ОСОБА_7 в АДРЕСА_2.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Після її
смерті позивач почав мешкати разом з
сином ОСОБА_4 та його сім'єю - дружиною
ОСОБА_3 та двома дітьми ОСОБА_5 та
ОСОБА_1, що підтверджується також
відповідною випискою з домової книги
про склад сім'ї та реєстрацію №648 від 30
травня 2013 року. В подальшому, позивача
було зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1
згідно рішення паспортної комісії
виконкому від 25 лютого 1999 року,
протокол № 4.

Влітку 2001 року син позивача разом із
дружиною та дітьми переїхали до Росії в
м. Самару, звідки родом була ОСОБА_3 З
цього часу позивач не бачився з ними, їх
місцезнаходження йому було невідоме.

Таким чином, у судовому засіданні
доведено, що з квітня місяця 1996 року до
листопада місяця 2001 року позивач
проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією
сім'єю.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування
мають особи, які проживали зі
спадкоємцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р.
"Про судову практику у справах про
спадкування» зазначено, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини, судам
необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З
Сімейного кодексу України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини, і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності ЦК України.

Частиною 2 ст. 1258 ЦК України
передбачено, що кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування за відсутності
спадкоємців попередньої черги.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає
доведеними у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання
його спадкоємцем четвертої черги за
законом після смерті ОСОБА_3

В період з квітня місяця 1996 року до
листопада місяця 2001 року позивач
проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією
сім'єю, так як саме з 02 листопада 2001 року
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1
виписались з квартири в добровільному
порядку, що було встановлено також
рішенням Приморського райсуду м. Одеси
від 11 червня 2014 року. На момент смерті
ОСОБА_3 позивач постійно проживав у
квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується
також випискою з домової книги про
склад сім'ї та реєстрацію №648 від 30
травня 2013 року.

Таким чином, суд вважає за можливе
задовольнити вимогу позивача в частині
визнання за ним права власності на
спадкове майно - 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона постилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Керуючись п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», ст. ст. 1220, 1258, 1264 ЦК
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218,
224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської
міської ради про визнання спадкоємцем
четвертої черги та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно - 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена