№ 207/94/14-ц
№ 2/207/587/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

судді:
Литвинчука В.П.

при секретарі:
Єрмаковій Н.П.

з участю адвокатів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Дніпродзержинську справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл
майна, придбаного у період шлюбу.

В обгрунтування пред*явлених позовних
вимог пояснив, що шлюб з відповідачкою
вони уклали 19 листопада 1977 року. Від
шлюбу вони мають двох повнолітніх
дітей. Шлюб між ними розірваний. У
теперішній час між ними виникло
питання про розподіл майна, придбаного
у період шлюбу. Йому з відповідачкою у
1979 році виконавчим комітетом
Карнаухівської селищної ради для
будівництва будинку була надана
земельна ділянка АДРЕСА_1. Ними у період
шлюбу був збудований будинок з
господарськими будівлями загальною
площею 78,6м.кв. та жилою площею 44,3м.кв.
Правовстановлюючі документи на
житловий будинок оформлені на ім*я
відповідачки. Добровільно розділити
житловий будинок відповідачка не
бажає. Він вважає, що кожному з них
належить по ? частині вказаного
житлового будинку з тих підстав, що
будинок ними був збудований у період
шлюбу та за спільні кошти. Однак,
відповідачка вважає себе єдиним
власником будинку, перешкоджає йому
проживати у будинку і для проживання
виділила йому літню кухню, відібравши
від будинку ключі. Добровільно
розділити будинок не бажає. Просить
позов задовольнити

Представник позивача пояснила, що
сторонами у період шлюбу за спільні
кошти був придбаний невеличкий
самовільно збудований будиночок
АДРЕСА_1. Нотаріально договір
купівлі-продажу посвідчений не був.
Тому селищною радою сторонам була
виділена земельна ділянка, на якій був
розташований самовільно зведений
будиночок, для будівництва. Сторони
будиночок повністю перебудували та
значно збільшили як загальну, так і
житлову площу будинку. Після прийняття
будинку в експлуатацію
правовстановлюючі документи були
оформлені на відповідачку. Добровільно
розділити будинок відповідачка не
бажає. Вважає, що позивачу належить ?
частина вказаного будинку з тих
підстав,що будинок сторонами був
придбаний та повністю перебудований у
період шлюбу та за спільні кошти.
Просить позов задовольнити.

Відповідачка пред*явлений позов
визнала частково і пояснила, що вона не
заперечує розділити тільки те, що ними
дійсно будо нажито в період шлюбу.
Вказала, що для придбання будинку у 1977
році гроші у сумі 2.000 рублів їй надала
мати та ще 500 рублів вона позичила у
брата позивача, які потім йому
повернули. В той час позивач знаходився
у лавах Радянської Армії та вони грошей
не мали. Позивач зареєстрований за
іншою адресою і він із будинку вивіз
все. Вона не бажає ділити те, що
купувала за материнські гроші. Будинок
вони добудовували разом і
правовстановлюючі документи оформлені
на її ім*я. Позивач проживає у літній
кухні будинку і вона його із будинку не
виганяла. На день укладення угоди про
купівлю будинку, домашньої угоди, він
був самовільно зведений.

Представник відповідачки пояснив, що
позовні підлягають частковому
задоволенню. Позивач вселився у
будинок не знаючи яким чином його
дружина цей будинок придбала.
Відповідачка надала суду розписку, що
вона гроші за будинок віддала продавцю
ще до реєстрації шлюбу з позивачем.
Купівля-продаж будинку також відбулася
ще до укладення шлюбу між сторонами і
до шлюбу відповідачкою продавцю було
надано 500 рублів. Таким чином, договір
був укладений ще до реєстрації шлюбу.
Але основана сума грошей продавцю була
передана в період коли сторони
знаходились у шлюбі. Придбаний
сторонами будинок був зведений у 1946
році, а прийнятий в експлуатацію у 1997
році. Спільним можливо визнати тільки
те майно, яке було придбане у період
шлюбу --- зроблені сторонами прибудови.
Окрім того, позивачу ніхто перешкод у
вселенні не чинить. Він має ключі від
будинку. У продавця не було
правовстановлюючих документів на
будинок. Таким чином, будиночок був
самовільно побудований.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснила, що сторони
сусіди і по сусідству з ними вона живе з
1987 року і стосунки з ними нормальні.
Сторони жили нормально і по АДРЕСА_1
збудували будинок, кухню, гараж. Хата у
них була стара, глиняна, і хто її
купував вона не знає. Однак, гроші на
купівлю давали їхні батьки. До старої
хати сторони добудували будинок. Весь
час сторони жили разом.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач його
брат, а відповідачка - невістка.
Стосунки з ними родинні. По АДРЕСА_1
вони живуть з 1979 року. Там була дужа
стара хата і сторони будувались десять
років. Він жив поряд з ними і все це
бачив. Мати йому говорила, що давала
гроші і для придбання хати і для
будівництва і він їм допомагав у
будівництві. Вони все добудували разом
після 1983 року.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що сторони її
батьки. Вона проживає окремо від
батьків. Батьки до старої хати
добудували новий будинок з
господарським будівлями. У теперішній
час батьки розлучились і батько
проживає у літній кухні, а мати у
будинку. Мати батька з будинку вигнала.
Вона не знає хто купив стару хату.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що сторони по
справі її куми і сторони будували хату
разом. Сторони до малої, старої хати,
добудували новий будинок, літню кухню,
провели газ. Перебудовувати хату вони
стали відразу як позивач прийшов з
армії.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що сторони
вона знає. Це її сусіди. Сторони купили
маленьку глиняну хатку і у вересні 1977
року відповідачка дала завдаток 500
рублів. Вони все добудували до старої
хати. Її мати говорила, що висилала
гроші для будівництва. За яку суму була
придбана стара хатка вона не знає але
була присутня при написанні розписки.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач його
брат та стосунки між ними родинні.
Сторони розлучаються та ділять майно.
Їхня мати грошей позивачу для
придбання будинку не давала тому, що у
неї грошей не було. Якби мати давала
гроші, то йому обов*язково сказала б.
Сторони все добудували разом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу
України: «Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав поважної причини /навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо/
самостійного заробітку /доходу/.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об*єктом права спільної
сумісної власності подружжя».

У судовому засіданні було встановлено,
що шлюб сторонами був укладений 19
листопада 1977 року.

У лютому 2014 року шлюб сторонами було
розірвано.

29 жовтня 1979 року сторонами був
придбаний житловий будинок АДРЕСА_1.

Таким чином, нині спірний будинок
сторонами був придбаний у період шлюбу
і тому є їхньою спільною сумісною
власністю.

У теперішній час між сторонами виникла
необхідність розподілу майна,
придбаного у період шлюбу.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу
України: «Дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу».

У судовому засіданні було встановлено,
що добровільно розділити житловий
будинок АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями, який сторонами був
придбаний та перебудований у період
шлюбу, відповідачка не бажає.

Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу
України: «У разі поділу майна, що є
об*єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором».

У судовому засіданні також було
встановлено, що між сторонами ніякої
домовленості стосовно володіння
спільним сумісним майном не існувало.

Вказана обставина у судовому засіданні
була підтверджена свідками.

Також у судовому засіданні було
встановлено, що сторонами шлюбного
договору укладено не було.

При таких обставинах суд вважає, що
частки сторін у спільному сумісному
майні, будинку АДРЕСА_1 є рівні.

Тобто, кожному з них належить по ?
частині будинку АДРЕСА_1, який
сторонами був придбаний та
перебудований у період шлюбу.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі
докази, зібрані по справі у їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
вважає, що з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню
понесені позивачем судові витрати - 243
гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.,ст.60, 68, 69, 70 Сімейного
Кодексу України, ст.,ст. 6-14, 60, 212-218 ЦПК
України, суд.-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розподіл майна подружжя ---
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
2.000 гривень за надання йому юридичної
допомоги.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено на протязі
10 днів з моменту його оголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська.

Суддя:
/ Литвинчук В.П. /