Справа № 310/5353/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2014 року
Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого -
судді Троценко Т. А.

При секретарі:
Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом Бердянської міської
ради до ОСОБА_1, 3-тя особа Комунальне
підприємство «Житлосервіс-2а» про
визнання особи такою, що втратила право
користування приміщеннями гуртожитку,

Встановив:

Бердянська міська рада звернулась до
суду з позовом, де вказала, що будівля
гуртожитку по АДРЕСА_1 є власністю
територіальної громади м. Бердянська в
особі Бердянської міської ради на
підставі свідоцтва про право власності
від 06. 06. 2002 року.

Кімната № 37 гуртожитку надана ОСОБА_1, і
в ній зареєстроване постійне місце
проживання відповідача.

Згідно інформації Комунального
підприємства «Житлосервіс-2а»
відповідач не проживає у гуртожитку
більше 6 місяців, про що складені акти
від 23. 05. 2013 року, 10. 09. 2013 року та 26. 05. 2014
року.

Будь -якою інформацію щодо поважності
причин відсутності ОСОБА_1 у жилому
приміщенні позивач не володіє.

На підставі того, що відповідач більше,
ніж 6 місяців відсутній за місцем
основного проживання, просить визнати
його таким, що втратив право
користування кімнатою № 37 в гуртожитку
по АДРЕСА_1.

Представник позивача за довіреністю
Огуз І. А. в судовому засіданні позов
підтримала і просить задовольнити його
у повному обсязі, пояснила, що комісія з
представників УЖГ, КП «Житлосервіса -2»
зі слів сусідів скала акти про те, що
ОСОБА_1 у гуртожитку не мешкає, не
сповіщає адміністрацію про причини
своєї відсутності, і оскільки у них
немає інформації щодо поважності
причини його відсутності, то такі
причини вважаються неповажними, а отже,
відповідач підлягає визнанню таким, що
втратив право на користування кімнатою
у гуртожитку.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнав і пояснив, що він
постійно мешкає у кімнаті № 37
гуртожитку, відсутній лише на період
сезонної роботи у фермерському
господарстві з квітня по вересень
місяць, так він працює не один рік, але
дійсно, коменданта гуртожитку про це не
сповіщав, але здійснює оплату
комунальних платежів, тримає свої речі
в кімнаті, постійно мешкає у зимовий
період.

Представник 3-ї особи - Комунального
підприємства «Житлосервіс-2а» в судове
засідання не явився, про день слухання
справи сповіщений належним чином, заяв
про відкладення справи не надав, і суд
розглядає справу за його відсутності
на підставі наявних доказів.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона як
працівник управління житлового
господарства була у травні 2013 року у
складі комісії, яка перевіряла факт
проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_1, у
кімнаті нікого не було, зі слів сусідів
відповідач з»являвся у кімнаті більше,
ніж 6 місяців тому.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила. що вона
сусідка ОСОБА_1 по гуртожитку, знає, що
він восени і взимку постійно проживає у
своїй кімнаті, чи живе він весною та
літом не знає, оскільки сама від'їжджає
на цей час до батьків у село.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона
проживає у кімнаті № 36 гуртожитку і
знає, що ОСОБА_1 постійно проживає у
своїй кімнаті, як усі чергує і миє
приміщення загального користування, і
лише влітку працює і не приїздить, тому
вона за домовленістю з ним чергує
замість нього. Коли приходила комісія,
то питала про ОСОБА_1 її чоловіка
ОСОБА_7, але той у силу свого віку погано
чує і бачить, тому вважав, що підписав
акт про те, що ОСОБА_1 мешкає у
гуртожитку, і був дуже занепокоєний,
коли дізнався, що акт складений з його
слів про не проживання відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позову
Бердянської міської ради виходячи з
наступного.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
виконавчим комітетом Бердянської
міської ради 06. 06. 2005 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради № 321 від 31. 05.
2002 року, гуртожиток по АДРЕСА_1 належить
на праві власності територіальній
громаді м. Бердянська в особі
Бердянської міської ради.

Згідно копії довідки КП
«Житлосервіс-2а» від 27. 05. 2014 року в
кімнаті № 37 зазначеного гуртожитку
зареєстроване постійне місце
проживання ОСОБА_1.

Згідно Актів обстеження кімнати
АДРЕСА_1 від 23. 05. 2013 року, 10. 09. 2013 року 26.
05. 2014 року відповідач більше 6 місяців
не мешкає у гуртожитку, зі слів сусідів
останній раз з»являвся в кімнаті 9
місяців тому.

Частина 1 ст. 71 Житлового Кодексу
України передбачає, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім»ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Згідно до п. 2 ч. 3 цієї ж статті жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім»ї понад 6 місяців у випадках:
тимчасового виїзду з постійного
проживання за умовами і характером
роботи…, - протягом усього часу
виконання цієї роботи.

Судом встановлено, що відповідач
починаючи з 2010 року по теперішній час
працює на посаді водія у АФ «Промінь»,
що розташована у с. Бердянське
Бердянського району Запорізької
області, має сезонний характер роботи,
з березня по жовтень кожного року, про
що свідчать довідки з місця роботи,
завірені керівником підприємства.

Даний факт підтверджено також
показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Позивач не довів факт не проживання
відповідача у наданій йому для
проживання кімнаті № 37 гуртожитку
більше 6 місяців без поважних причин,
те, що відповідач втратив інтерес до
жилого приміщення, не зазначив з якого
часу необхідно відраховувати термін
постійного не проживання, надані
позивачем акти не можуть служити
належним доказом по справі, оскільки не
підтверджуються фактичними
обставинами, а тому суд не вбачає
підстав для визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право на проживання у
гуртожитку.

Керуючись ст. ст. 71,72 ЖК України, ст. ст.
10,60,212-215,169,224 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог
Бердянської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Бердянський
міськрайонний суд.

Суддя: Т. А. Троценко