Номер провадження № 22-ц/785/1009/14
Головуючий у першій інстанції Панчук
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри
Т.В.

при секретарі - Криворучці Ю.П.,
Сілуковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 22 серпня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики, розірвання
попереднього договору та стягнення
завдатку, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
попереднього договору удаваним
правочином,

встановила:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, розірвання
попереднього договору та стягнення
завдатку.

Свої вимоги мотивував тим, що 05.07.2008
року між ними було укладено договір на
купівлю (інвестування) котеджу, площею
430 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,28
га. 20.07.2008 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 264
200 доларів США в рахунок сплати за
вказаний котедж, про що останній склав
розписку (а. с. 9). 11 квітня 2009 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено
попередній договір, за яким ОСОБА_3
зобов'язався продати ОСОБА_2 той же
дачний будинок за 264 000 доларів США (а. с.
12). Згідно п. 4 вказаного договору до
підписання вищевказаного договору
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в рахунок
майбутнього продажу вказаної в
договорі нерухомості за 77 000 гривень (за
курсом НБУ становить 10 000 доларів США). В
цей же день у нотаріуса ОСОБА_3 надав
заяву від 11.04.2009 року, якою підтвердив
факт отримання ним до підписання
даного договору коштів від ОСОБА_2 в
сумі 254 000 доларів США (а. с. 13).

Оскільки відповідач відмовився від
продажу та підписання договору
купівлі-продажу нерухомості та не
повернув гроші, то ОСОБА_2 просив суд
розірвати договір на купівлю вказаного
об'єкту від 05.07.2008 року, стягнути з
ОСОБА_3 на його користь подвійну суму
завдатку в розмірі 4 182 129,60 гривень (за
курсом НБУ становить 528 000 доларів США),
розірвати попередній договір від 11.04.2009
року, стягнути з ОСОБА_3 на його користь
подвійну суму завдатку в розмірі 4 182
129,60 гривень (за курсом НБУ становить 528
000 доларів США).

Ухвалою суду від 19.04.2011 року задоволено
частково заяву представника позивача
та накладено арешт на будинок з
господарчими спорудами, розташований
по вул. Котовського, 124 в с. Степанівка
Роздільнянського району Одеської
області, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_3

В подальшому ОСОБА_2 зменшив заявлені
позовні вимоги, подав позовну заяву в
новій редакції, в якій просив стягнути
з відповідача на його користь борг за
договором позики від 20.07.2008 року в сумі
264 200 доларів США (за курсом НБУ
становить 2 105 938,20 гривень), укладення
якого підтверджується борговою
розпискою від 20.07.2008 року, стягнути за
даним договором 3 % річних за неналежне
виконання зобов'язань за договором
позики в сумі 47 803,52 гривень. Крім цього,
просив розірвати нотаріально
посвідчений попередній договір
купівлі-продажу будинку від 11.04.2009 року,
укладений між ним та ОСОБА_5 щодо
продажу будинку АДРЕСА_1, та у зв'язку з
цим стягнути з відповідача подвійну
суму завдатку в сумі 528 000 доларів США,
яку ОСОБА_3 отримав за вказаним
договором, однак не виконав умови
попереднього договору та продав
будинок третій особі, а кошти йому не
повернув, і штрафні санкції за даним
договором в розмірі 10% від суми
завдатку, що складає 210 434 гривень (за
курсом НБУ становить 26 400 доларів США).
(а. с. 93)

Рішенням Роздільнянського районного
суд Одеської області від 26.10.2011 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково,
стягнено з ОСОБА_3 на його користь аванс
за будинок в розмірі 2 153 741,72 гривень. В
іншій частині позову відмовлено. (а. с.
117)

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 27.03.2012 року апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилено, рішення Роздільнянського
районного суд Одеської області від
26.10.2011 року залишено без зміни. (а. с.174-179)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 12.09.2012 року
касаційну скаргу представника ОСОБА_3
задоволено частково, рішення
Роздільнянського районного суд
Одеської області від 26.10.2011 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2012 року
скасовано, справ передано на новий
розгляд до суду першої інстанції. (а. с.
218-219)

16.11.2012 року ОСОБА_3 подав зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання
попереднього договору купівлі-продажу
будинку від 11.04.2009 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 удаваним правочином,
визнавши його договором
купівлі-продажу дачного будинку
АДРЕСА_1 на умовах, викладених у
попередньому договорі про продаж.
Просив поновити строк звернення до
суду за захистом порушених прав, так як
про порушення своїх прав дізнався лише
при розгляді даної справи у суді. (а. с.
227-231)

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 серпня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено. Поновлено ОСОБА_3 строк
звернення до суду за захистом
порушених прав з вимогою про визнання
договору удаваним правочином. Позов
ОСОБА_3 - задоволено. Визнано попередній
договір про продаж дачного будинку
АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,0283
га, укладений 11 квітня 2009 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 2804
удаваним правочином з метою
приховування укладеного між цими ж
сторонами договору купівлі-продажу
житлового будинку та земельної
ділянки. Визнано попередній договір
про продаж дачного будинку АДРЕСА_1,
земельної ділянки площею 0,0283 га,
укладений 11 квітня 2009 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 2804,
договором купівлі-продажу дачного
будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки
площею 0,0283 га, укладеного на умовах,
вказаних в попередньому договорі.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 3 220 гривень. (а. с.
314-315)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вказане рішення з ухваленням
нового рішення, яким позов ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі, в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 319-324)

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що 20.07.2008 року ОСОБА_3
отримав від позивача ОСОБА_2 264 200
доларів США в рахунок оплати за котедж
за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
письмовою розпискою від 20.07.2008 року,
виданою особисто ОСОБА_3 (а. с. 9)

Судова колегія погоджується з доводами
суду першої інстанції про те, що зі
змісту розписки вбачається, що грошові
кошти були передані в рахунок оплати за
котедж, а відтак договір позики в
розумінні ст. 1046 ЦК України між
сторонами не укладався.

11 квітня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
було укладено попередній договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 2804, за яким ОСОБА_3
зобов'язався продати ОСОБА_2 дачний
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 за 264
000 доларів США (п.1,3) .

Відповідно до п. 4 вказаного
договору, до підписання договору
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в рахунок
майбутнього продажу вказаної
нерухомості 77 000 гривень (за курсом НБУ
становить 10 000 доларів США). В цей же
день у нотаріуса ОСОБА_3 надав заяву від
11.04.2009 року, якою підтвердив факт
отримання ним до підписання даного
договору коштів від ОСОБА_2 в сумі 254 000
доларів США. (а. с. 12-13)

Указані обставини дають підстави
вважати, що фактично ОСОБА_2 кошти
ОСОБА_3 передавались однин раз в
рахунок оплати вартості дачного
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 в
сумі 264 000 доларів США, згідно розписки
від 20.07.2008 року, оскільки саме така ціна
указана в п.3 попереднього договору від
11квітня 2009 року (п. 3).

Доводи позивача про передачу коштів
ОСОБА_3 двічі - спочатку по розписці від
20.07.2008 року, а потім у нотаріуса при
укладанні попереднього договору на
загальну суму 528 000 доларів США не
кореспондуються з матеріалами справи
та умовами попереднього договору, в
якому визначена ціна за яку буде
здійснено продаж - 264 000 доларів США, що
унеможливлює сплату цієї ж суми вдруге.

Після укладання 11 квітня 2009 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 попереднього
договору, цього ж дня ОСОБА_3 видав на
ім'я самого ОСОБА_2 та його дружини -
ОСОБА_7 довіреності, якими
передбачалось право останніх на вільне
розпорядження дачним будинком та
земельною ділянкою, в тому числі на їх
відчуження третім особам, що також
передбачено п. 8 попереднього договору.
Крім того, ОСОБА_3 було передано ОСОБА_2
нерухоме майно, яке зазначено в п. 1
попереднього договору від 11 квітня 2009
року, а саме дачний будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну
ділянка за цією ж адресою, площею 0,0283 га
та правовстановлюючі документи на
указане нерухоме майно.

3 листопада 2011 року ОСОБА_7, діючи від
імені ОСОБА_3, на підставі довіреності,
продала спірний будинок ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, що підтверджується
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу будинку і отримала за
нього кошти згідно п.2.2 Договору. (а. с. 91)

Доводи ОСОБА_3 про те, що 11.04.2009 року між
сторонами в нотаріальній конторі мало
місце укладання договору купівлі -
продажу дачного будинку та земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1
підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, яка спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.
638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов.

Стаття 655 ЦК України закріплює
законодавче визначення договору
купівлі-продажу, згідно з яким одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору
купівлі-продажу є умови про предмет та
ціну.

Ціна товару - це грошова сума, яка
підлягає сплаті покупцем за одержану
від продавця річ.

За ст. 235 ЦК України удаваною є
угода, яка вчинена сторонами для
приховання іншої угоди, яку вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що угода була вчинена
сторонами для приховання іншої угоди,
яку вони насправді вчинили, відносини
сторін регулюються правилами щодо
угоди, яку сторони насправді вчинили.

Для визнання правочину удаваним суду
слід установити, що обидві сторони
договору діяли свідомо для досягнення
якоїсь особистої користі, їх дії
направлені на досягнення інших
правових наслідків і приховують іншу
волю учасників угоди.

Суд першої інстанції врахував указані
вимоги закону і дійшов обґрунтованого
висновку про те, що за своєю природою
спірний договорі є договором
купівлі-продажу, він фактично
виконаний в день його укладення
сторонами, воля учасників правочину
була направлена на укладення договору
купівлі-продажу, про що свідчать дії
сторін, які направлені на досягнення
інших правових наслідків.

Так, сторони по даній угоді
досягли згоди щодо всіх істотних умов
договору - предмету та ціни, а саме
предметом договору є дачний будинок та
земельна ділянка, ціну було визначено в
розмірі 264 000 доларів, яка була
виплачена ОСОБА_2 повністю та отримана
ОСОБА_3 до підписання договору, дачний
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
земельну ділянка за цією ж адресою,
площею 0,0283 га, які визначені в п.1
договору та правовстановлюючі
документи на указане нерухоме майно
були передані ОСОБА_3 і отримані ОСОБА_2
Крім цього, надавши довіреності ОСОБА_2
та його дружині ОСОБА_4, якими
передбачалось право останніх на
відчуження від імені ОСОБА_3 спірних
дачного будинку та земельної ділянки,
тобто ОСОБА_3 надав можливість сім'ї
ОСОБА_4 розпорядитися вищевказаним
майном на власний розсуд.

Отже, дії сторін свідчать, що при
укладанні між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
попереднього договору від 11.04.2009 року
воля обох сторін була направлена на
укладання саме договору купівлі -
продажу, який був виконаний сторонами.

Довід апеляційної скарги про те,
що судом не застосовані положення ст. 657
ЦК України, оскільки немає жодного
доказу, щодо нотаріального посвідчення
будь-якого договору купівлі-продажу,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є
неспроможним, оскільки попередній
договір від 11.04.2009 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 2804.

Необґрунтованим є довід
апеляційної скарги про те, що при
укладанні договору купівлі - продажу
спірного дачного будинку та земельної
ділянки від 03.11.2010 року ОСОБА_4 діяла
саме в інтересах ОСОБА_3, і тому
інтереси ОСОБА_2 задоволені бути не
могли.

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_2, 03
листопада 2010 року вона діючи від імені
ОСОБА_3 продала належний останньому
дачним будинок та земельну ділянку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_9,
та ОСОБА_10 (а. с. 91) ОСОБА_2 отримала кошти
від покупців за цією угодою, про що
зазначено в п.2.2. цього договору.

ОСОБА_3 стверджує, що грошові
кошти за цією угодою він не отримував, і
не мав наміру отримувати, оскільки
вважав дачний будинок та земельну
ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1
проданими ОСОБА_2 11.04.2009 року.

ОСОБА_4 на неодноразові виклики до суду
не з'являлась, будь-яких доказів на
спростування указаних тверджень не
подавала.

За загальним правилом все набуте
за період шлюбу майно вважається
спільним майном подружжя.

Інші доводи скарги не
спростовують правильні висновки суду
першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 серпня 2013
року ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 серпня 2013
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.