Справа № 188/1816/14-ц
Провадження № 2/188/810/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі головуючого судді
Бурди П.О.,

при секретарі Карпенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Петропавлівської селищної ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з
позовом до відповідача
Петропавлівської селищної ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько ОСОБА_3.

На день смерті ОСОБА_3 на праві
приватної власності належало
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з житлового будинку «А-1», вбиральні «Б»
та споруд № 1-2.

В зазначеному будинку залишилась
проживати мати позивачки ОСОБА_4,
сестра ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Орджонікідзе
померла мати позивачки ОСОБА_4, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис № 272, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Позивачка вказує, що брат та
сестра не бажають приймати спадщину
після смерті батьків.

Відповідно до діючого
законодавства позивачка звернулася до
приватного нотаріуса
Орджонікідзівського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом на
домоволодіння АДРЕСА_1, але листом -
роз'ясненням № 384/02-14/144/2014 від 29.10.2014
року нотаріус повідомив позивачці про
неможливість видати їй свідоцтво про
право на спадщину у зв'язку з
ненаданням нею правовстановлюючих
документів на спадкове нерухоме майно
та їй рекомендовано звернутися до
суду.

Позивачка, посилаючись на ст. 316, 328,
1216, 1268 ЦК України просить суд визнати за
нею в порядку спадкування за законом
право власності на спадкове майно у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається зжитлового будинку «А-1», а
саме:

-коридору розміром 6.16 кв.м;

-кухні - « - 8.68. кв.м.

-житлової кімнати - « - 8.68 кв.м;

-житлової кімнати - « - 6.72 кв.м;

-житлової кімнати - « - 6.72 кв.м;

вбиральні «Б» та споруд № 1-2, загальною
вартістю 49 565 ( сорок дев'ять тисяч
п'ятсот шістдесят п'ять) гривень.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала письмову заяву з
проханням розглянути справу без її
участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач надав заяву з
проханням розглянути справу за
відсутності представника
Петропавлівської селищної рада
Петропавлівського району
Дніпропетровської області.

Вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2014 року №
384/02-14/144/2014 листом - роз'ясненням
приватний нотаріус
Орджонікідзівського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області повідомив
позивачці про не можливість видати їй
свідоцтво про право на спадщину у
зв'язку з ненаданням нею
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно та
рекомендовано їй звернутися до суду
для вирішення даного питання (а.с. 35).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що позивачкою
не надано суду копії
правовстановлюючих документів чи
витягу про право власності на нерухоме
майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, які б
підтверджували право власності її
покійного батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, чи покійної матері ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно п. 10 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
Міністерством комунального
господарства Української РСР від 31.01.1966
року, яка була чинною станом на день
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
для оформлення права власності фізична
особа (установа, підприємство,
організація, громадянин, колгоспний
двір) подає до виконкому місцевої
Ради депутатів трудящих заяву про
оформлення права власності на
будинок або домоволодіння і видачу
свідоцтва про це.

Для вирішення питання про
можливість оформлення права

власності (п. 10) виконком місцевої
Ради депутатів трудящих доручає бюро
технічної інвентаризації: а) оглянути
будинок (домоволодіння); б) одержати
відомості у громадян, які проживають у
будинку, зазначеному заявником, а
також у сусідніх будинках, та з'ясувати,
хто являється його власником.

Бюро технічної інвентаризації
на підставі зібраних матеріалів, а
також матеріалів, поданих заявником,
складає мотивований висновок про те, чи
належить будівля заявнику, і подає його
виконкому місцевої Ради депутатів
трудящих, який виносить відповідне
рішення (п. 13 Інструкції).

Після винесення виконкомом
рішення про оформлення права
власності на будинок або
домоволодіння, органи комунального
господарства, а де їх немає - виконком
місцевої Ради депутатів трудящих видає
власникові свідоцтво про право
особистої власності на будинок за
встановленою формою.

При винесенні виконкомом
рішення про оформлення права
власності на будинок або
домоволодіння, що належить місцевій
Раді депутатів трудящих, державній,
кооперативній або громадській
установі, підприємству чи
організації, бюро технічної
інвентаризації, на підставі цього
рішення, провадить реєстрацію будинку
або домоволодіння та видає
реєстраційне посвідчення.

Відповідно до п. 23 Інструкції,
одними з документів, на підставі яких

провадиться реєстрація будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР є
свідоцтва про право особистої
власності на будинок, свідоцтва про
право на спадщину, видані
нотаріальними конторами, а також
заповіти з нотаріальними написами про
право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом (ч. 2 ст. 182 ЦК
України).

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
надані позивачем докази не можна
враховувати як належні і допустимі для
підтвердження права власності
померлого батька позивачки ОСОБА_3
та/або померлої матері ОСОБА_4 на
нерухоме майно у вигляді квартири
АДРЕСА_1, і в задоволенні позову слід
відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 182,
328, 1216, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 8,
10,11, 58-60,79, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до
Петропавлівської селищної ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда