У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д.О.,
Кузнєцова В. О.,
Наумчука М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Київського
фінансово-економічного коледжу
Національного університету Державної
податкової служби України про зміну
дати звільнення, отримання
розрахункових коштів, стягнення
середнього заробітку та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Київського фінансово-економічного
коледжу Національного університету
Державної податкової служби України на
рішення апеляційного суду Київської
області від 13 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з указаним позовом, у якому
зазначала, що з 13 вересня 2004 року
працювала на посаді юрисконсульта у
Київському фінансово-економічному
коледжі Національного університету
Державної податкової служби України.
31 серпня 2012 року вона була
звільнена з посади за власним бажанням,
а з 03 вересня 2012 року прийнята на посаду
викладача на умовах контракту. Проте
відповідач при звільненні з посади
юрисконсульта у 2012 році та з посади
викладача у 2013 році не виплатив належні
їй при звільненні суми та не видав в
день звільнення належним чином
оформлену трудову книжку.

Посилаючись на вказані обставини
та уточнивши позовні вимоги, просила
суд змінити дату її звільнення з роботи
з 05 вересня 2013 року на день
відправлення трудової книжки по пошті -
11 грудня 2013 року, стягнути з
відповідача на її користь 6 743 грн 74 коп.
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за період з 01 вересня 2013 року по
11 грудня 2013 року, 1 613 грн 65
коп. компенсацію за невикористані дні
додаткової соціальної відпустки у 2009,
2012 та 2013 роках, 5 915 грн середнього
заробітку за час затримки виплати
належних при звільненні сум та 9 тис.
грн моральної шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 08 квітня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Київського
фінансово-економічного коледжу
Національного університету Державної
податкової служби України на користь
ОСОБА_4 5 093 грн 39 коп. середнього
заробітку за період з 06
вересня 2013 року по 12 листопада 2013 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 13 червня 2014 року
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 08 квітня
2014 року в частині відмови в задоволенні
позову ОСОБА_4 про стягнення 6 743 грн 74
коп. заробітної плати за весь час
вимушеного прогулу з 01 вересня 2013 року
по 11 грудня 2013 року та 1 613 грн 65 коп.
компенсації за невикористані дні
додатковоїї соціальної відпустки у
2009, 2012 та 2013 роках скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення про
часткове задоволення позову.

Стягнуто з Київського
фінансово-економічного коледжу
Національного університету Державної
податкової служби України на користь
ОСОБА_4 6 743 грн 74 коп. заробітної
плати за весь час вимушеного прогулу з
01 вересня 2013 року по 11 грудня 2013 року та
1 613 грн 65 коп. компенсації за
невикористані дні додаткової
соціальної відпустки у 2009, 2012
та 2013 роках.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі
Київський фінансово-економічний
коледж Національного університету
Державної податкової служби України,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права,
ухвалене у справі рішення
апеляційного суду просить скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційну скаргу Київського
фінансово-економічного коледжу
Національного університету Державної
податкової служби України необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київського
фінансово-економічного коледжу
Національного університету Державної
податкової служби України відхилити.

Рішення апеляційного суду
Київської області від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О.
Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук