Справа № 352/3094/13-ц
Провадження № 2/352/134/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,
інфляційних втрат, відсотків за
порушення грошового зобов'язання, -

в с т а н о в и в :

Позивач 31.10.2013 р. звернувся в суд з
позовом до відповідача про стягнення
боргу за договором позики, інфляційних
втрат, відсотків за порушення
грошового зобов'язання в загальному
розмірі 165539 грн., витрат на правову
допомогу в розмірі 12000 грн. та витрат по
сплаті судового збору в розмірі 1656 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що 17.07.2008
р. позичив відповідачу 30000 грн., а 09.09.2008
р. позичив відповідачу ще 15000 грн., які
той зобов'язався повернути до 30.12.2008 р.,
що підтверджується письмовою
розпискою відповідача. Оскільки він та
відповідач являлись співзасновниками
однієї фірми і перебували у достатньо
дружніх стосунках, відповідач за його
згодою повертав позичені кошти
частинами, починаючи з 21.11.2008 р. до 09.07.2012
р., повернувши йому у загальній сумі 7150
грн. Тому підстав для звернення до суду
за захистом своїх прав у нього не було.
24.06.2010 р. відповідач позичив у нього 13100
грн., які зобов'язався повернути до
30.10.2010 р.; 30.07.2010 р. відповідач позичив у
нього ще 8000 грн., які також зобов'язався
повернути до 30.10.2010 р. Відповідач
запевняв його, що кошти бере для
підприємницької діяльності і
обов'язково поверне. 29.09.2011 р.
відповідач позичив у нього 10500 доларів
США, що згідно курсу Національного
банку України складає 83895 грн. (10500х7,99), з
яких зобов'язався повернути: 2500 доларів
США - до 31.12.2011 р., 2500 доларів США - до
01.02.2012 р., 2500 доларів США - до 01.03.2012 р., 3000
доларів США - до 01.04.2012 р. У зазначений
термін і по даний час відповідач не
повернув йому позичені кошти у
загальній сумі 142845 грн. З урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення, починаючи з 01.01.2009 р. до
30.09.2013 р., та 3% річних від простроченої
суми сума боргу складає 165539 грн. згідно
наданих ним розрахунків по кожній
розписці. Просив захистити його
порушене право, поновивши пропущений з
поважної причини загальний строк
позовної давності, оскільки він
помилково подав заяву до неналежного
суду.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і просив
його задовольнити.

Відповідач, який був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи за адресою свого місця
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку,
повторно не з'явився в судове
засідання, від нього не надійшло
повідомлення про причини неявки, у
зв'язку з чим суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що 17.07.2008 р. між сторонами
укладено договір позики, згідно якого
відповідач ОСОБА_3 позичив у позивача
ОСОБА_2 30000 грн., які зобов'язався
повернути до 30.12.2008 р., що
підтверджується оригіналом письмової
розписки відповідача (а.с.76). Відповідач
за згодою позивача повертав останньому
позичені кошти частинами, починаючи з
21.11.2008 р. до 09.07.2012 р., повернувши в
загальному 7150 грн.

09.09.2008 р. відповідач позичив у позивача
15000 грн., які також зобов'язався
повернути до 30.12.2008 р., що
підтверджується оригіналом письмової
розписки відповідача (а.с.76).

24.06.2010 р. між сторонами укладено договір
позики, згідно якого відповідач
позичив у позивача 13100 грн., які
зобов'язався повернути до 30.10.2010 р., що
підтверджується оригіналом письмової
розписки відповідача (а.с.77).

30.07.2010 р. відповідач позичив у позивача
ще 8000 грн., які також зобов'язався
повернути до 30.10.2010 р., що
підтверджується оригіналом письмової
розписки відповідача (а.с.78).

29.09.2011 р. між сторонами укладено
останній договір позики, згідно якого
відповідач позичив у позивача 10500
доларів США, що згідно курсу
Національного банку України складає
83895 грн. (10500х7,99), з яких зобов'язався
повернути: 2500 доларів США - до 31.12.2011 р.,
2500 доларів США - до 01.02.2012 р., 2500 доларів
США - до 01.03.2012 р., 3000 доларів США - до
01.04.2012 р., що підтверджується оригіналом
письмової розписки відповідача (а.с.79).

У зазначений термін і по даний час
відповідач не повернув позивачу
позичені кошти у загальній сумі 142845
грн. З огляду на те, що відповідач до
липня 2012 р. повертав кошти за першим
договором позики, що позивач у середині
жовтня 2013 р., тобто в межах трьохрічного
строку загальної позовної давності,
помилково звернувся з позовом про
стягнення боргу до Івано-Франківського
міського суду, який повернув позовну
заяву за непідсудністю (а.с.48), суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності. За таких обставин
відповідно до вимог ч.5 ст.267 ЦК України
порушене право позивача підлягає
захисту.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України
позичальник, який своєчасно не
повернув суму позики, зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Заявлена позивачем вимога про
стягнення інфляційних втрат та трьох
відсотків річних підлягає до
часткового задоволення. За першими
двома розписками від 17.07.2008 р. та від
09.09.2008 р. інфляційні втрати та відсотки
підлягають до стягнення у межах
трьохрічного строку давності.

З урахуванням наявної в матеріалах
справи зведеної таблиці індексів
інфляції (а.с.80) та Рекомендацій
Верховного Суду України № 62-97р від
03.04.1997 р. відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ суд визначає суму інфляційних
втрат у розмірі 3077,80 грн. (1233,90 + 810 + 641,90 +
392) згідно наступного розрахунку:

- із суми боргу 22850 грн. (30000-7150) за час
прострочення з 01.10.2010 р. до 30.09.2013 р. з
урахуванням індексу інфляції 105,4% (101,6%
за жовтень-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х
99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у
розмірі 1233,90 грн. (22850 х 105,4% = 24083,90 - 22850);

- із суми боргу 15000 грн. за час
прострочення з 01.10.2010 р. до 30.09.2013 р. з
урахуванням індексу інфляції 105,4% (101,6%
за жовтень-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х
99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у
розмірі 810 грн. (15000 х 105,4% = 15810 - 15000);

- із суми боргу 13100 грн. за час
прострочення з 01.11.2010 р. до 30.09.2013 р. з
урахуванням індексу інфляції 104,9% (101,1%
за листопад-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х
99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у
розмірі 641,90 грн. (13100 х 104,9% = 13741,90 - 13100);

- із суми 8000 грн. за час прострочення з
01.11.2010 р. до 30.09.2013 р. з урахуванням
індексу інфляції 104,9% (101,1% за
листопад-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х 99,8
за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у розмірі
392 грн. (8000 х 104,9% = 8392 - 8000).

Розмір 3% річних згідно розписок
відповідача складає 9393,26 грн. згідно
наступного розрахунку:

- 22850 х 3% = 685,50 : 365 дн. = 1,88 грн. за день х 1095
дн. (3 роки) = 2058,60 грн.;

- 15000 х 3% = 450 : 365 = 1,23 х 1095 = 1346,85 грн.;

- 13100 х 3% = 393 : 365 = 1,08 х 1073 дні за період з
31.10.2010 р. до 08.10.2013 р. (62+365+365+281) = 1158,84 грн.;

- 8000 х 3% = 240 : 365 = 0,66 х 1073 = 708,18 грн.;

- 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 646
днів за період з 01.01.2012 р. до 08.10.2013 р.
(365+281) = 1059,44 грн.;

- 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 614
днів за період з 02.02.2012 р. до 08.10.2013 р.
(333+281) = 1006,96 грн.;

- 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 586
днів за період з 02.03.2012 р. до 08.10.2013 р.
(305+281) = 961,04 грн.;

- 3000 дол. = 23970 грн. х 3% = 719,10 : 365 =1,97 х 555
днів за період з 02.04.2012 р. до 08.10.2013 р.
(274+281) = 1093,35 грн.

З урахуванням викладеного заявлена
вимога про стягнення боргу за
договором позики з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних за порушення
грошового зобов'язання підлягає до
часткового задоволення на суму 155316,06
грн. (142845+3077,80+9393,26).

З відповідача слід частково стягнути у
користь позивача понесені останнім
судові витрати, зокрема, 1553,16 грн.
витрат за сплату судового збору
пропорційно до розміру задоволеного
позову.

Щодо стягнення понесених позивачем
витрат на правову допомогу в розмірі
12000 грн. згідно оригіналу квитанції від
26.09.2013 р. (а.с.83), суд враховує, що
позивачем не розмежовано витрати за
складання позовної заяви, та визначає
розмір компенсації витрат на правову
допомогу відповідно до вимог ст.1
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», згідно якої розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні. Оскільки
тривалість участі адвоката позивача у
судових засіданнях по даній цивільній
справі не перевищує двох годин, то
стягненню підлягає 974,40 грн. (1218 х 40% = 487,20
грн. х 2)) витрат на правову допомогу.

Таким чином, з відповідача слід
стягнути на користь позивача 155316,06 грн.
боргу з урахуванням індексу інфляції, 3%
річних та судові витрати в розмірі 2527,56
грн. (1553,16+974,40).

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 213-215, 226 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 142845 (сто
сорок дві тисячі вісімсот сорок п'ять)
грн. боргу, 3077 (три тисячі сімдесят сім)
грн. 80 коп. інфляційних втрат, 9393
(дев'ять тисяч триста дев'яносто три)
грн. 26 коп. 3% річних, всього 155316 (сто
п'ятдесят п'ять тисяч триста
шістнадцять) грн. 06 коп. боргу за
договором позики та 2527 (дві тисячі
п'ятсот двадцять сім) грн. 61 коп. судових
витрат, а всього 157843 (сто п'ятдесят сім
тисяч вісімсот сорок три) грн. 67 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Тисменицьким районним судом за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець