Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів -Чужі Ю.Г., Кондора
Р.Ю.

при секретарі - Голінко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
апеляційною скаргою прокуратури
Закарпатської області в інтересах
держави, територіальної громади міста
Ужгорода в особі Ужгородської міської
ради, інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
11 квітня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

19 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із даним позовом, який обгрунтувала
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, фундамент виробничо
офісних приміщень 10% готовності
збудований на земельній ділянці, що
перебувала у його користуванні на
підставі договору оренди землі від 22
травня 2007 року, з відповідними змінами
та доповненнями і продовженим на
підставі рішення Ужгородської міської
ради від 14 травня 2010 року за № 1427
строком користування на 5 років.

Згідно п. 37 Договору оренди землі, право
на орендовану земельну ділянку у разі
смерті фізичної особи-орендаря
переходить до спадкоємців.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
оренду землі" право на оренду земельної
ділянки переходить після смерті
фізичної особи орендаря, якщо інше не
передбачено договором оренди, до
спадкоємців.

Нотаріусом було заведено спадкову
справу, яка відмовила у видачі
свідоцтва, оскільки в наявності є
тільки витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно і відсутній витяг про
реєстрацію права власності.

В БТІ м. Ужгорода пояснили, що оскільки
вказаний нерухомий об'єкт є
незавершений будівництвом, то вони
проводили реєстрацію права власності
не видаючи витяг про реєстрацію, а
одразу видали витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Згідно листа нотаріуса від 13 березня 2013
року, за №38101-16, позивачка являється
єдиним спадкоємцем першоі черги за
померлим ОСОБА_3, інших спадкоємців
станом на 13 березня 2013 року - немає.

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно, виданого 18 липня 2011
року за №30648553 на об'єкт незавершеного
будівництва, розташованого в АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 є власником незавершеного
будівництвом виробничо-офісних
приміщень 10% готовності.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Посилаючись на вказане позивачка у
збільшених позовних вимогах просила
визнати за нею право власності на
незавершене будівництво
виробничо-офісних приміщень 10%
готовності (фундамент), розташований в
АДРЕСА_1. та визнати за нею право на
оренду земельної ділянки площею 1000
кв.м., розташовану в АДРЕСА_1,
кадастровий №-28:001:0036.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 11 квітня 2013 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
незавершене будівництво
виробничо-офісних приміщень 10%
готовності (фундамент), розташованих в
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право на оренду
земельної ділянки площею 1000 кв.м.,
розташовану в АДРЕСА_1, кадастровий
№-28:001:0036.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням прокуратура Закарпатської
області в інтересах держави,
територіальної громади міста Ужгорода
в особі Ужгородської міської ради,
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність судового рішення із-за
порушення норм матеріального права,
неповного встановлення обставин
справи, просить скасувати оскаржуване
нею рішення та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

В запереченні ОСОБА_4, представник
позивачки, просить апеляційну скаргу
відхилити і залишити без змін рішення
суду першої інстанції.

Представник прокуратури ОСОБА_5
підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_4
просив відхилити апеляційну скаргу з
підстав зазначених в запереченні і
залишити без змін рішення суду, яке
ухвалено з дотриманням вимог закону

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, чоловік позивачки, після
смерті якого відкрилася спадщина.

Згідно листа нотаріуса від 13 березня 2013
року за №38101-16 позивачка ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем першоі черги за
померлим ОСОБА_3, інших спадкоємців
станом на 13 березня 2013 року - немає.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно виданого 18.07.2011 року
за №30648553 комунальним підприємством
«Бюро технічної інвентаризації м.
Ужгорода» Ужгородської міської ради за
спадкодавцем ОСОБА_3 зареєстровано
право власності на нерухоме майно -
незавершене будівництво
виробничо-офісних приміщень 10%
готовності, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказане вище нерухоме майно
знаходиться на земельній ділянці
(кадастровий №-28:001:0036).

Встановлено, що фундамент збудований
на земельній ділянці, що перебувала в
ОСОБА_3 у користуванні на підставі
додаткової угоди від 17 червня 2010 року
про внесення змін та доповнень до
договору оренди земельної ділянки від
22 травня 2007 року, укладеної на підставі
рішення V сесії V скликання
Ужгородської міської ради від 14 травня
2010 року за № 1427, строком користування
на 5 років.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене суд дійшов
вірного висновку про визнання за
позивачкою ОСОБА_1 права власності на
незавершене будівництво
виробничо-офісних приміщень 10%
готовності (фундамент), розташоване в
АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги, що даний
спір належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства не
заслуговують на увагу, оскільки спори
про спадкування підлягають розгляду
судами виключно у порядку цивільного
судочинства.

Рішення суду в частині визнання за
ОСОБА_1З права на оренду земельної
ділянки площею 1000 кв.м., розташовану в
АДРЕСА_1, кадастровий №-28:001:0036, в
порядку спадкування після померлого
ОСОБА_3 підлягає скасуванню на підставі
п. 4 ст. 309 ЦПК України і в задоволенні
вказаної вимоги слід відмовити,
оскільки стороною додаткової угоди від
17 червня 2010 року про внесення змін та
доповнень до договору оренди земельної
ділянки від 22 травня 2007 року є
Ужгородська міська рада, яка не
залучена до участі в справі і суд
вирішив питання про права та обов'язки
вказаної юридичної особи.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури
Закарпатської області в інтересах
держави, територіальної громади міста
Ужгорода в особі Ужгородської міської
ради, інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 11 квітня 2013 року в частині
визнання за ОСОБА_1 право на оренду
земельної ділянки площею 1000 кв.м.,
розташовану в АДРЕСА_1, кадастровий
№-28:001:0036, скасувати і в
задоволенні вказаної вимоги відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: