Справа № 648/4875/14-ц
Провадження № 2/648/1284/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року Білозерський районний
суд Херсонської області

в складі головуючого - судді: Сокирко
Л.М.

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія
«Оранта», ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог, на стороні
позивача: ОСОБА_3 про відшкодування
збитків, заподіяних
дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н
о в и в:

Позивач 9 жовтня 2014 року звернувся
до суду з вказаним позовом, мотивуючи
його тим, що 3 червня 2013 року о 07 год. 58
хв. у смт. Білозерка на перехресті
вулиці Карла Маркса та провулку
Торговий відбулася
дорожньо-транспортна пригода, а саме
водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Ford
Transit , номерний знак НОМЕР_1, в порушення
вимог пунктів 2.3 «б», 16.11 Правил
дорожнього руху України, на перехресті
нерівнозначних доріг, рухаючись по
другорядній дорозі, не надав дорогу
транспортному засобу Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3, з причепом ОДА3 8144,
номерний знак НОМЕР_2, під його
керуванням, та на якому він наближався
до перехрещення проїзних частин по
головній дорозі. В результаті
зіткнення транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Відповідно до постанови
Білозерського районного суду
Херсонської області у справі №
648/2178/-13-п, водія ОСОБА_2 було визнано
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, а саме за скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. З та 4 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань. чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Право на відшкодування шкоди,
завданої майну фізичної та юридичної
особи, згідно з вимогами ч. З ст. 386 ЦК
України має власник.

Згідно ч. 1 ст. 395 ЦК України
речовим правом на чуже майно, є право
володіння.

Відповідно до ст. 396 ЦК України
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права.

Доказами, що підтверджують
правову підставу володіння
автомобілем, можуть бути свідоцтво про
реєстрацію автомобіля або документ, що
підтверджує право користування
вказаним автомобілем.

Доказами, що підтверджують
правову підставу його володіння
рухомим майном - автомобілем Opel Vectra,
номерний знак НОМЕР_3, номер кузова
НОМЕР_4, є свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, серії НОМЕР_5,
видане 15.10.2002 року МРЕВ ДАІ м. Херсон
УДАІ УМВС України в Херсонській
області на ім'я ОСОБА_3.

Також, ОСОБА_3, відповідно до
безстрокової довіреності від 03.06.2013,
посвідченої приватним нотаріусом,
реєстр № 989, уповноважив його правом
розпорядження та експлуатації
автомобіля Opel Vectra, номерний знак
НОМЕР_3, водночас, представляти його
права, як власника автомобіля,
пов'язані із захистом прав від порушень
з боку третіх осіб, зокрема право
подачі позову про відшкодування
заподіяної автотранспорту шкоди.

15 травня 2013 року. згідно договору
серії АС/3636107 обов'язкового страхування
цивільно-правова відповідальність за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб під час експлуатації
наземного транспортного засобу Opel Vectra,
номерний знак НОМЕР_3, застрахована в
Страховому товаристві з додатковою
відповідальністю «Гарантія», терміном
на один рік (до 14.05.2014).

Відповідно до п. 9.2 ст. 9
зазначеного Закону, розмір страхової
суми за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000 гри. на
одного потерпілого, а п. 12.1. ст. 12
передбачено, що розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За умовами п. 4 цього Договору
страхування. ліміт відповідальності
ВАТ «НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну
майну визначена в сумі 50 000,00 (п'ятдесят
тисяч) грн., відповідно до п. 5 цього
Договору з розміром франшизи - 510,00
(п'ятсот десять) грн. Зазначене
підтверджується листом Відповідача
ВАТ «НАСК «ОРАНТА» від 24.09.2014 № 09-02-09-17918.

В силу вимог п. 36.6. ст. 36 Закону
України № 1961-ІУ, відповідачем ОСОБА_2
має бути компенсована йому сума
франшизи у розмірі 510 грн., яку він до
тепер не отримав.

Керуючись ст. 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», він, письмово надав до
Херсонської філії ВАТ «НАСК «Оранта»
повідомлення про страховий випадок.

11 червня 2013 року, на замовлення
відповідача ВАТ «НАСК «Оранта, » в ТОВ
«Гарант Асістанс» автотоварознавчого
дослідження аварійним комісаром
останнього, був проведений огляд його
пошкодженого транспортного засобу Opel
Vectra, номерний знак НОМЕР_3.

5 липня 2013 року він подав
відповідачу ВАТ «НАСК «Оранта»
письмову заяву про страхове
відшкодування, надавши усі документи,
передбачені ст. 35 цього Закону для
приєднання до страхової справи № 7311.

В жовтні 2013 року він отримав
письмове повідомлення від 23.10.2013 року
№ 09-02-09/23326 про прийняття
відповідачем ВАТ НАСК «Оранта», на
підставі страхового акту № ОЦВ-13-7311/1,
рішення про виплату йому страхового
відшкодування у розмірі 23 438 грн. 83
коп.

Наприкінці вересня 2014 року, він
отримав від відповідача ВАТ «НАСК
«Оранта» листа від 24.09.2014 № 09-02-09/17918, про
те, що відповідно до
автотоварознавчого дослідження
№ 41182X0-18.06/5 ринкова вартість
транспортного засобу Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3 становить 25498 грн. 83 коп., а
вартість відиовлювального ремонту - 63823
грн.51 коп., тобто транспортний засіб
вважається фізично знищеним.
Відповідно до проведеного
маркетингового дослідження від 08.07.2013
року № 5539. вартість залишків цього
транспортного засобу складає 1550 гри.

Отримати від відповідача ВАТ
«НАСК «Оранта» належно завірену копію
автотоварознавчого дослідження для
приєднання до позовної заяви, не
надалося можливим, оскільки Відповідач
надав письмову відмову від 24.09.2014 року,
мотивувавши, тим, що автотоварознавче
дослідження №41182X0-18.06/5, проведене ТОВ
«Гарант Асістанс», є власністю
страхової компанії, тому може бути
надане лише на запит суду.

Відповідачем ВАТ «НАСК «Оранта», на
підставі страхового акту № ОЦВ-13-7311/1,
була визначена сума страхового
відшкодуванняа 25 498 грн. 83 коп.
(ринкова вартість т/з) - 1 550 гри. (залишки
від т/з) - 510 гри. (франшиза) = 23 438,83 гри. -
сума яка підлягає виплаті.

З нарахованою Страховиком сумою
страхового відшкодування, не оспорюючи
її правильність, він погодився ще у
жовтні 2013 року. Отже, датою узгодження
сторонами суми відшкодування, вважає, є
23 жовтня 2013 року, тобто, дата
направлення йому листа Страховиком
про нараховану суму відшкодування, а
тому Страховик повинен був сплатити
вказану суму, відповідно до ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» протягом 15 днів, тобто до 08
листопада 2013 року включно, чого
відповідач ВАТ «НАСК «Оранта»
своєчасно не зробив.

24 вересня 2014 року за повідомленням
відповідача ВАТ «НАСК «Оранта», ним в
ПАТ КБ «Правекс-Банк» було отримане
страхове відшкодування в сумі 23 438 грн.
83 коп., згідно квитанції № 10.

Вважає, що відповідач ВАТ «НАСК
«Оранта» на даний час, відповідно до
чинного цивільного законодавства та
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» повинен
сплатити йому пеню в сумі 3 526 грн. 04
коп., 3 % річних від суми боргу - 612 грн. 62
коп., та інфляційні нарахування на суму
боргу - 3422 грн. 07 коп., так як
відповідно до ст. 36 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» він зобов`язаний був
протягом 15 днів, тобто до 08 листопада 2013
року включно, виплатити йому страхове
відшкодування, чого не зробив, тому
періодом, за який розраховуються
штрафні санкції, є період з 08
листопада 2013 року по день
перерахування грошей на його картковий
рахунок - 22 вересня 2014 року.

Просив стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта»
на його користь 7560 грн.73 коп., з яких:
пеня в розмірі 3 526 грн. 04 коп., три
процента річних від простроченої суми
в розмірі 612 грн. 62 коп., інфляційні
нарахування на суму боргу в розмірі 3 422
грн. 07 коп., стягнути з ОСОБА_2 на його
користь в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
ДТП (франшизу) в розмірі 510 грн.,
стягнути з відповідачів пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, на
його користь судовий збір.

В ході судового засідання, позивач
позовні вимоги до відповідача ВАТ
«НАСК «Оранта» підтримав в повному
обсязі та просив стягнути з ВАТ «НАСК
«Оранта» на його користь 7560 грн. 73
коп. Позовні вимоги до відповідача
ОСОБА_2 просив залишити без розгляду.

Згідно ухвали Білозерського районного
суду Херсонської області від 25
листопада 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків, заподіяних
дорожньо-транспортною пригодою були
залишені без розгляду.

Представник відповідача ВАТ «НАСК
«Оранта» в судове засідання не прибув,
однак подав до суду заяву, в якій
просив справу розглядати за його
відсутності, позовні вимоги винав в
повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог, на стороні позивача: ОСОБА_3 в
судове засідання не прибув, будучи
належним чином повідомленим про час та
місяце розгляду справи.

Суд вважає, що неявка третьої особи в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи

Суд, заслухавши позивача, його
представника, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи зі слідуючого :

Матеріалами справи встановлено,
що 3 червня 2013 року о 07 год. 58 хв. у смт.
Білозерка на перехресті вулиці Карла
Маркса та провулку Торговий відбулася
дорожньо-транспортна пригода, а саме:
водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Ford
Transit , номерний знак НОМЕР_1, в порушення
вимог пунктів 2.3 «б», 16.11 Правил
дорожнього руху України, на перехресті
нерівнозначних доріг, рухаючись по
другорядній дорозі не надав дорогу
транспортному засобу Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3, з причепом ОДА3 8144,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1, та на якому він наближався до
перехрещення проїзних частин по
головній дорозі. В результаті
зіткнення транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Відповідно до постанови
Білозерського районного суду
Херсонської області у справі №
648/2178/-13-п, водія ОСОБА_2 було визнано
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, а саме за скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. З та 4 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Право на відшкодування шкоди, завданої
майну фізичної та юридичної особи,
згідно з вимогами ч. З ст. 386 ЦК України,
має власник.

Відповідно ч. 1 ст. 395 ЦК України речовим
правом на чуже майно, є право володіння.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права.

Доказами, що підтверджують правову
підставу володіння автомобілем, можуть
бути свідоцтво про реєстрацію
автомобіля або документ, що
підтверджує право користування
вказаним автомобілем.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу,
серії НОМЕР_5, виданого МРЕВ ДАІ м.
Херсона УДАІ УМВС України в
Херсонській області 15.10.2002 року,
власником автомобіля Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3, яким керував позивач, є
ОСОБА_3.

Крім того, судом встановлено, що
позивач в момент дорожньо-транспортної
пригоди мав право керування
транспортним засобом, відповідно до
посвідчення водія серії ВАЕ/813728,
виданого МРЕВ ДАІ м. Херсона 11.05.2012 року
та безстрокової довіреності, виданої
ОСОБА_3 03.06.2013 року, посвідченої
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованої в реєстрі за № 989,
якою ОСОБА_3 уповноважив позивача
правом розпорядження та експлуатації
автомобіля Opel Vectra, номерний знак
НОМЕР_3, та одночасно, представляти
його права, як власника автомобіля,
пов'язані із захистом прав від порушень
з боку третіх осіб, зокрема право
подачі позову про відшкодування
заподіяної автотранспорту шкоди.

Із роз'яснень, викладених у п. 13
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 № 4 вбачається, що
відповідно до статей 386,395,396 ЦК України
положення щодо захисту права власності
поширюються також на осіб, які хоч і не
є власниками, але володіють майном на
праві господарського відання,
оперативного управління або на іншій
підставі, передбаченій законом чи
договором (речове право); такі особи
також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

До таких осіб належить і особа,
яка керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1. Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

Відповідно до п. 2.2. Правил
дорожнього руху України, власник
транспортного засобу, а також особа,
яка використовує такий транспортний
засіб на законних підставах, можуть
передавати керування транспортним
засобом іншій особі, що має при собі
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії. Власник транспортного
засобу може передавати такий засіб у
користування іншій особі, що має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії, передавши їй реєстраційний
документ на транспортний засіб.

За положеннями ч. 1 та ч .2 ст. 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України,
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи, або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п. 16 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», згідно статті 21
Закону № 1961-IV на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
зобов'язані застрахувати ризик своєї
цивільної відповідальності, яка може
настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим, при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті ДТП безпосередньо
до особи, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, суд має
право виключно в порядку,
передбаченому ст. 33 ЦПК України,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика, є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Відповідно до ст. 999 ЦК України,
законом може бути встановлений
обов'язок фізичної або юридичної особи
бути страхувальником життя, здоров'я,
майна або відповідальності перед
іншими особами за свій рахунок чи за
рахунок заінтересованої особи
(обов'язкове страхування).

Відповідно до ст. З Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (надалі -
Закону України № 1961-IV) з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок ДТП та захисту
майнових інтересів страхувальників
здійснюється обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 6 зазначеного
Закону, страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортиої
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок-якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застраховано за
договором.

15 травня 2013 року згідно договору
серії АС/3636107 обов'язкового
страхування, цивільно-правова
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3, застрахована в
Страховому товаристві з додатковою
відповідальністю «Гарантія» терміном
на один рік (до 14.05.2014).

16 листопада 2012 року
цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2, відповідно до Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» була застрахована у ВАТ «НАСК
«ОРАНТА», згідно договору АВ/9196792
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності за
шкоду, заподіяну житло, здоров'ю, майну
третіх осіб під час експлуатації
наземного транспортного засобу Ford
Transit, номерний знак НОМЕР_1. Зазначене
підтверджується даними, внесеними до
Єдиного реєстру полісів Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

Відповідно до п. 9.2 ст. 9
зазначеного Закону, розмір страхової
суми за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000 грн. на
одного потерпілого, а п. 12.1. ст. 12
передбачено, що розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності . і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За умовами п. 4 цього Договору
страхування, ліміт відповідальності
ВАТ «НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну
майну. визначена в сумі 50 000 грн.,
відповідно до п. 5 цього Договору з
розміром франшизи - 510 грн. Зазначене
підтверджується листом ВАТ «НАСК
«Оранта» на ім`я позивача за № 09-02-09-17918
від 24.09.2014 року

5 липня 2013 позивач подав
відповідачу ВАТ «НАСК «Оранта»
письмову заяву про страхове
відшкодування, надавши усі документи,
передбачені ст. 35 цього Закону для
приєднання до страхової справи № 7311.

У відповідності до п. 36.1. ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», після розгляду
страховиком наданих йому визначених у
статті 35 цього Закону, документів про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик приймає рішення про виплату
страхового відшкодування або відмову у
виплаті страхового відшкодування.

Листом за № 09-02-09/17918 від 24 вересня
2014 року, відповідач ВАТ «НАСК «Оранта»
повідомив позивача, що відповідно до
автотоварознавчого дослідження №
41182X0-18.06/5, ринкова вартість
транспортного засобу Opel Vectra, номерний
знак НОМЕР_3 становить 25498 грн. 83 коп., а
вартість відиовлювального ремонту - 63823
грн. 51 коп., тобто транспортний засіб
вважається фізично знищеним.
Відповідно до проведеного
маркетингового дослідження від 08.07.2013
року № 5539, вартість залишків цього
транспортного засобу складає 1550 гри.

Відповідно до письмового
повідомлення № 09-02-09/23326 від 23.10.2013 року,
відповідач ВАТ НАСК «Оранта»,
повідомив позивача про прийняте
рішення на підставі страхового акту
№ ОЦВ-13-7311/1 та зобов`язався виплатити
останньому страхове відшкодування у
розмірі 23 438 грн. 83 коп., так як
вартість транспортного засобу
становить 25 498 грн. 83 коп., залишки від
транспортного засобу становлять 1 550
гри. та франшиза 510 грн.

Відповідно до п 36.2 ст. 36 Закону
України № 1961-ІУ, Страховик протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Відповідно до змісту ст. 979 ЦК
України - за договором страхування.
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку), виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК
України, п. 3. ст. 20 Закону України «Про
страхування» - у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний здійснити страхову
виплату у стро, к встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування
здійснюється страховиком у межах
страхової суми, яка встановлюється у
межах вартості майна на момент
укладення договору.

Відповідно до квитанції № 10 від
24 вересня 2014 року, позивач в ПАТ КБ
«Правекс-Банк» отримав від ВАТ НАСК
«Оранта страхове відшкодування в сумі
23 438 грн. 83 коп.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону
передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Оскільки зобов'язання
страховиків у разі настання страхового
випадку зводиться до здійснення
страхової виплати, то таке зобов'язання
є грошовим і в разі прострочення його
виконання настає відповідальність,
передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України ,
зокрема сплата боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За договором про надання послуг,
одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901
ЦК України).

За правилами ч. З ст. 510 ЦК України,
якщо кожна із сторін у зобов'язанні має
одночасно і права, і обов'язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї.

Крім того, ст. 625 ЦК України
розміщена в розділі І "Загальні
положення про зобов'язання" книги 5 ЦК
України, а тому поширює свою дію на всі
зобов'язання, якщо інше не передбачено
в спеціальних нормах, які регулюють
суспільні відносини з приводу
виникнення, зміни чи припинення
окремих видів зобов'язань.

З огляду на викладене,
правовідносини, які склалися між
сторонами на підставі договору
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів, є грошовим
зобов'язанням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 624
ЦК України, якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню в повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

Закон не виключає можливості
одночасного стягнення з боржника пені
(ч. З ст. 549 ЦК України), індексу інфляції
та 3% річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК
України).

Проценти річних, так само як і
інфляційні втрати на суму боргу,
входять до складу грошового
зобов'язання і на відміну від пені, не є
санкцією за порушення грошового
зобов'язання, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процентів і отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання. Таким чином,
три проценти річних є наслідком
невиконання грошового зобов'язання.

Наданим позивачем та
перевіреним судом розрахунком,
підтверджується сума позовних вимог, а
отже за невиконання (прострочення)
грошового зобов'язання, відповідач
зобов`язаний сплатити позивачу 7560
грн. 73 коп. із яких: пеня - 3 526 грн. 04 коп.,
3 % річних від суми боргі - 612 грн. 62
коп., та інфляційні нарахування на суму
боргу - 3422 грн.07 коп.

Дослідивши докази в їх
сукупності, судом встановлено, що
позовні вимоги заявлені позивачем
обґрунтовані, позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, судові витрати, понесені
позивачем та документально
підтверджені, підлягають стягненню з
відповідача, пропорційно до
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 61? 208, 209, 213-215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 9, 22, 25,
29, 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV,
п. 13 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 № 4, ст.ст. 22, 386, 395,
396, 509, 510, 549, 624, 625, 979, 988, 999, 1192 ЦК України,
суд, -

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта
на користь ОСОБА_1 7560 грн. 73 коп.

Стягнути з «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Білозерський районний суд Херсонської
області шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Сокирко Л.М.