АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/47/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О.С. Доповідач -
Варенко О.П. Категорія 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визначення
місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 28 жовтня 2006 року
він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 Від
шлюбу мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 2010
року подружні відносини між сторонами
погіршились, подружжя стало мешкати
окремо, донька залишилась проживати з
відповідачкою. Вважає, що дитині буде
краще, якщо вона проживатиме з ним, він
має власний бізнес, стабільний
прибуток, завдяки якому має можливість
забезпечити дитині всі необхідні умови
для проживання, повноцінного розвитку.
Відповідачка не має стабільного та
достатнього заробітку для
матеріального забезпечення дитини.
Квартира, в якій мешкає відповідачка,
непридатна для проживання в ній дитини,
немає умов для навчання, дитина
постійно скаржиться на погіршений стан
здоров'я. Просив визначити місце
проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з ним за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з'явилися
з невідомих суду причин, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Вислухавши пояснення представника
органу опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

Судом встановлено, що 28 жовтня 2006 року
сторони зареєстрували шлюб, що
підтверджується Свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2006 року,
виданим Красногвардійським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис за № 997 (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину
- доньку ОСОБА_4, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 14 лютого 2007 року, виданим
Красногвардійським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис №125 (а.с.14).

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 вересня 2011 року шлюб між сторонами
розірвано (а.с.106).

Згідно довідки КЖЕП №34 від 20 жовтня 2011
року, дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешкає та зареєстрована за місцем
реєстрації та проживання своєї матері
ОСОБА_3 (а.с.116).

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, для
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, створені належні умови
для проживання (а.с.122).

ОСОБА_3, згідно свідоцтву про право
власності на житло від 22 грудня 1998 року,
на праві спільної сумісної власності є
власницею АДРЕСА_1 (а.с.109).

Згідно копії трудової книжки та
довідки з місця роботи відповідачка
працевлаштована та має постійний
заробіток (а.с.111-112,118). Відповідно до
сертифікату про проходження
профілактичного наркологічного огляду
від 19 січня 2012 року та медичної довідки
про проходження обов'язкових
попереднього та періодичного
психіатричних оглядів (а.с.117), ОСОБА_3 не
перебуває на обліку нарколога чи
психіатра.

Відповідно до психолого-педагогічної
характеристики ОСОБА_4, малолітня
дитина розвивається гармонійно,
характеризується позитивно (а.с.121
зворот).

Згідно пояснень, наданих у судовому
засіданні представником органу опіки
та піклування Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради Гулідової М.В.,
між колишнім подружжям ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 мається спір щодо місця
проживання їхньої спільної дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Питання щодо цього
спору виносилось на засідання комісії
з питань захисту прав дитини
Ленінського району м.
Дніпропетровська, яке відбулось 11.09.2013
року, 10.10.2013 року, проте мати дитини -
ОСОБА_3 не з'явилась на засідання. За
результатами виходу спеціалістів
управління служби у справах дітей за
місцем реєстрації ОСОБА_3, зі слів
матері останньої та сусідів
встановлено, що з вересня 2013 року
ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_4
проживають на території Російської
Федерації. Відповідно до ст.72 Порядку
діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної з захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р.
№ 866, висновок про визначення місця
проживання малолітніх дітей надається
органом опіки та піклування за місцем
проживання дитини. Отже, надати
висновок органу опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради щодо визначення
місця проживання дитини ОСОБА_4 немає
можливості.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, керуючись
ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, ст.161 Сімейного кодексу
України, обґрунтовано відмовив
позивачу ОСОБА_2 у задоволенні його
позовних вимог та дійшов вірного
висновку, що для розлучення
малолітньої дитини ОСОБА_4 з матір'ю
немає підстав, а саме тих виняткових
обставин, що передбачені ч.2 ст. 161
Сімейного кодексу України.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Доводи позивача в апеляційній скарзі
про те, що суд першої інстанції порушив
його процесуальні права, оскільки
жодного разу належним чином не
повідомив його про час та місце
розгляду справи, спростовуються
матеріалами справи (а.с.24, 45, 48, 62).
Посилання на неналежну оцінку судом
першої інстанції неприпустимої
поведінки ОСОБА_3, як матері його
дитини, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами та зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування рішення суду
першої інстанції, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді