Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/434/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Забуранний Р.А. Категорія -5
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
- Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

за участю секретаря
- Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, орган опіки
та піклування Новомиргородської
районної адміністрації
Кіровоградської області, про усунення
перешкод у користуванні власністю, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області від 18 грудня
2013 року і

в с т а н о в и л а :

06 вересня 2013 року ОСОБА_3
звернулася з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третіми особами вказувала ОСОБА_6 і
орган опіки та піклування
Новомиргородської районної
адміністрації Кіровоградської
області, про усунення перешкод у
користуванні власністю.

В обґрунтування позову зазначала,
що їй та ОСОБА_6 на праві спільної
сумісної власності належить будинок
АДРЕСА_1 Новомиргородського району
Кіровоградської області, оскільки був
придбаний ними під час перебування у
шлюбі.

ОСОБА_6 без її згоди дозволив
відповідачам тимчасово проживати в
зазначеному будинку, а коли у її сім'ї
виникла необхідність проживати в цьому
будинку, відповідачі відмовилися його
звільнити. 26 липня 2013 року ОСОБА_6
надіслав ОСОБА_4 письмову вимогу, яку
погодив з нею (позивачкою), про
звільнення будинку до 20.08.2013 року, але
ця вимогам відповідачами не була
виконана.

Відповідачі не є членами її сім'ї,
тому вона як власник будинку, має право
звертатися з позовом про усунення
перешкод у користуванні вказаним
будинком та господарськими будівлями.

Посилаючись на зазначені
обставини, ст.41 Конституції України
ст.ст.316,369, 386, 391 ЦК України позивачка
просила суд усунути перешкоди у
користуванні спірним будинком та
зобов'язати відповідачів звільнити
вказаний будинок.

Рішенням Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
суду як такого, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, просить
постановити нове рішення, яким її
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі. Посилається на те, що суд дійшов
помилкового висновку про те, що
відповідачі є членами сім'ї власника
будинку (ОСОБА_6.), а тому не позбавлені
права користування цим будинком.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та її представника, адвоката
ОСОБА_7, які підтримували доводи
апеляційної скарги, заперечення на
скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачкою не
доведено наявність підстав для
усунення перешкод у користуванні її
правом власності, оскільки відповідачі
є членами сім'ї власником будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_6, а тому їх виселення
можливе лише з підстав, передбачених
ст.116 ЖК України.

Проте з таким висновком суду у повній
мірі погодитися не можна.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.391 ЦК України, на яку як на
підставу для задоволення позову про
зобов'язання відповідачів звільнити
спірний будинок посилалася позивачка,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Таким чином, право на пред'явлення
позову про захист порушеного права має
власник майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 з
08.09.1991 року перебувають у шлюбі (а.с.5).

У 2004 році ОСОБА_6 без відповідного
документального оформлення придбав
будинок по АДРЕСА_1. З 2005 року ОСОБА_3 і
ОСОБА_6 спільно не проживали, сімені
відносини не підтримували.

Свідоцтво про право власності на
спірний будинок ОСОБА_6 отримав 23
лютого 2007 року (а.с.6).

Отже, на час пред'явлення позову і
розгляд справи судом, єдиним власником
будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_6

Сама по собі та обставина, що спірний
будинок придбано під час перебування
позивачки у шлюбі з ОСОБА_6 не свідчить
про безумовне набуття нею права
власності на цей будинок. Доказів того,
що у встановленому законом порядку за
ОСОБА_3 визнано право власності на
будинок або його частину в матеріалах
справи немає.

Суд не звернув уваги на зазначені
обставини, а тому дійшов помилкового
висновку про те, що позивачка має право
на пред'явлення позову про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Крім того, із пояснень сторін
встановлено, що в провадженні
апеляційного суду Кіровоградської
області перебуває справа за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
ОСОБА_3, про виселення наймачів з
житлового приміщення.

Невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права,
відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку і ухвалення нового рішення про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного
суду Кіровоградської області від 18
грудня 2013 року скасувати й ухвалити
нове рішення, яким ОСОБА_3 відмовити у
задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: ОСОБА_6, орган опіки та
піклування Новомиргородської районної
адміністрації Кіровоградської
області, про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді