АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Осаулов А.А.
№ 22-ц/796/970/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
визнання виданого 31 січня 2013 року
Шевченківським районним судом м. Києва
виконавчого листа № 2-3514/10 про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на
користь Відкритого акціонерного»
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованості по кредиту сумі 1 067 551,49
грн., витрат по платі судового збору в
сумі 1700,00 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30,00 грн., а всього
1 069 281,49 грн., таким, що не підлягає
виконанню,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1
про визнання таким, що не підлягає
виконанню, виданого 31 січня 2013 року
Шевченківським районним судом м. Києва
виконавчого листа № 2-3514/10 про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на
користь Відкритого акціонерного»
товариства «Комерційний банк «Надра»
(далі - ВАТ «КБ «Надра») заборгованості
по кредиту сумі 1 067 551,49 грн., витрат по
платі судового збору в сумі 1700,00 грн.,
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30,00
грн., а всього 1 069 281,49 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказану ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою визнати таким,
що не підлягає виконанню, виданий 31
січня 2013 року Шевченківським районним
судом м. Києва виконавчий лист № 2-3514/10
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
солідарно на користь ВАТ «КБ «Надра»
заборгованості по кредиту сумі 1 067 551,49
грн. витрат по платі судового збору в
сумі 1700,00 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30,00 грн., а всього
1 069 281,49 грн. Зазначає, що судом першої
інстанції було допущено помилку у
виконавчому листі № 2-3514/10 в частині
зазначення дати набрання законної сили
заочного рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 27 квітня 2010
року. Замість дати 14 червня 2010 року
судом першої інстанції було помилково
зазначено дату 22 серпня 2010 року. Відтак,
строк пред'явлення вказаного
виконавчого листа до виконання
закінчився 14 червня 2013 року. Натомість,
заява про примусове виконання рішення
суду була подана лише 12 серпня 2013 року,
тобто з пропуском встановлених ст. 21
Закону України «Про виконавче
провадження» строків. На думку
апелянта, судом було сфальсифіковано
матеріали справи щодо перегляду
заочного рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 27 квітня 2010
року, оскільки вона заяви про перегляд
заочного рішення ніколи не подавала.
Крім того, вказана заява не була
підписана особою, яка її подала.

В апеляційній інстанції представник
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та
просить її задовольнити.

В судове засідання представник ВАТ «КБ
«Надра» та відповідач ОСОБА_2 не
з'явилися, повідомлені про місце і час
розгляду справи, а тому судова колегія
дійшла висновку про можливість
слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 27 квітня 2010
року задоволено позов ВАТ «КБ «Надра»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на
користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість
по кредиту у сумі 1 067 551 грн. 49 коп., 1700
грн. судового збору, 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 1 069 281 грн. 49
коп. (а. с. 49-50).

На примусове виконання вказаного
рішення 31 січня 2013 року Шевченківським
районним судом м. Києва було видано
виконавчий лист № 2-3514/10. У вказаному
виконавчому листі датою набрання
законної сили рішення суду було
зазначено 22 серпня 2010 року, строк
пред'явлення до виконання - до 22 серпня
2013 року (а. с. 70).

ОСОБА_1 порушила перед судом питання
про визнання вказаного виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
посилаючись на те, що в ньому було
неправильно зазначено дату набрання
законної сили заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 27 квітня 2010 року та строк
пред'явлення його до виконання. Cтрок
пред'явлення вказаного виконавчого
листа до виконання закінчився 14 червня
2013 року. Заява про примусове виконання
рішення суду була подана ПАТ «КБ
«Надра» лише 12 серпня 2013 року, тобто з
пропуском встановлених ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»
строків.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1
про визнання виданого 31 січня 2013 року
Шевченківським районним судом м. Києва
виконавчого листа № 2-3514/10 таким, що не
підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України
передбачено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

При цьому, словосполучення «або з інших
причин» у реченні першому ч. 4 ст. 369 ЦПК
України стосується словосполучення
«якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням» та не надає розширеного
тлумачення підстав, за наявності яких
суд може визнати виконавчий лист таким,
що не підлягає виконанню.

Таким чином, відповідно до змісту ст. 369
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню лише у випадку 1)
якщо його було видано помилково або; 2)
якщо у боржника повністю або частково
відсутній обов'язок у зв'язку з його
припиненням.

Відтак, визначені ОСОБА_1 обставини не
можуть слугувати підставою для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Наявність помилки при зазначенні у
виконавчому листі дати набрання
рішення суду законної сили та строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання може бути підставою для
внесення судом до виконавчого листа
відповідних виправлень.

При цьому, вирішення питання про
прийняття виконавчого документу до
виконання та перевірка дотримання
строків пред'явлення виконавчого листа
до виконання належить до компетенції
державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною першою ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК
України, ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
процесуального права та підстав для
скасування оскаржуваної ухвали.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді