Справа № 303/5114/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2014 року

м.Мукачево

Мукачівський місьрайонний суд
Закарпатської області в складі
одноособово:

головуючого - судді
Іваницького Р.С.

при секретарі судового
засідання Чудіній В.М.

за участі позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Мукачево
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про завдання матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до
Мукачівського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_2 про завдання
матеріальної та моральної шкоди в
розмірі 6 000 гривень, мотивуючи тим, що
ОСОБА_2 умисно безпідставно
упереджено вчинила на протязі
декількох років тяганину і не
виконувала дговору про послуги. А
оплату проводилося по повному
розрахунку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримав та просить
його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, але подала до
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги
заперечила, в задоволенні позову
просила відмовити (а.с.85).

Представник відповідачки ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд неповідомив, хоча
про час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином..

Почувши думку сторони,
дослідивши письмові матеріали у
справі, встановлено, що позивач
ОСОБА_1 зареєстрований та приживає з
20.06.1978 року за адресою АДРЕСА_1,
відповідно до довідки ТОВ
«І.Т.В.Сервіс» № 3-03571 від 17.07.2013 року
та Акта № 39 від 22.03.2011 року (а.с.24, 31).
Позивач неодноразово звертався до
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради та Мукачівського
управління міського господарства КП
ЖРЕП № 3, про складання акту на
залиття його квартири АДРЕСА_1,
відповідно до звернень позивача
неодноразово проводились комісійні
обстеження даної квартири та
відмовлялося в складанні акта так як
слідів залиття виявлено не було.
Також, встановлено, що квартира
позивача знаходиться у занедбалому
стані, поточний ремонт не проводився
декілька десятків років, відповідно
до повідомлень виконавчого комітету
Мукачівської міської ради № Л-498/01-20
від 19.04.2012 року, № Л -297/05-08 від 06.03.2013
року та повідомлення Мукачівського
управління міського господарства КП
ЖРЕП № 3 № 2/12-4 від 12.01.2012 року (а.с.26, 27,
30). Позивач ОСОБА_1 звертався до
Мукачівського МВ УМВС України та
Мукачівського міськрайонного суду
про порушення кримінальної справи
відносно громадянки ОСОБА_2 за
підробку документів, відповіно до
перевірок у відкритті кримінальної
справи відмовлялося в зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
злочину, згідно до листа начальника
Мукачівського МВ УМВС України в
Закарпатській області № 15550 від
02.06.2012 року та постанови
Мукачівського міськрайонного суду
від 06.07.2012 року (а.с.28, 29). Кошториси за
виконаний ремонт (кухні, ванна-туалет,
коридор) квартири позивача від 4.02. 2011
року та 5.01.2012 року є ідентичними та
невідповідають вимогам складення
кошторису будівельно-ремонтних робіт
(а.с. 21, 23).

Статтею 57 ЦПК України,
встановлено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 59 ч.2 ЦПК України,
визначено, що обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

2із2

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 3 Постанови
пленуму ВСУ «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди № 4 від 31.03.95,
визначено, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 абз. 2 з вище зазначеної
постанови, вказано, що відповідно до
загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача
та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Пунктом 2 Постанови пленуму ВСУ «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди № 6 від 27.03.92, розглядаючи позови
про відшкодування шкоди, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статей
ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи ...

З наданих суду пояснень та доказів
позивача, не вбачається, конкретно
які дії вчинила відповідачка ОСОБА_2,
що спричинили матеріальну та
моральну шкоду, а також позивачем
недоведено обставини за яких могла
б бути вчинена шкода, отже суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав до задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 158, 174, 209, 215-218 ЦПК
України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,
Постанови пленуму ВСУ «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди № 6
від 27.03.92, Постанови пленуму ВСУ «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди № 4 від 31.03.95, суд,-

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про завдання та стягнення
матеріальної та моральної шкоди в
розмірі 6 000 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 07.02.2014
року.

Головуючий

Р. Іваницький