Номер провадження 2/754/6098/14
У Х В А Л А

Іменем України

01.10.2014
м. Київ

Суддя Деснянського районного
суду міста Києва Петріщева І.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМІРКО", ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про звільнення з посади
директора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить визнати його таким, що
звільнений з посади директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМІРКО" (), на підставі ст. 38 Кодексу законів
про працю України з 23.09.2014 року.

Перевіривши зазначену позовну
заяву й додані до неї матеріали, суд
приходить до висновку про залишення
позовної заяви без руху, оскільки вона
подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК
України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.
Позовна заява має відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

З змісту позовної заяви та
доданих до неї матеріалів вбачається,
що зміст позовних вимог
неконкретизований в частині: "на
підставі ст. 38 Кодексу законів про
працю України", оскільки зазначена
стаття, яка є предметом спору, містить
кілька частин, які не визначені
позивачем.

Як зазначає Пленум ВС України у
Постанові №2 від 12.06.2009р. "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
у позовній заяві повинні міститися не
лише позовні вимоги, а й бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, і зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину".

Проте позовні вимоги повинні бути
конкретизовані.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси
успосіб, визначений законами України.

Захист порушених прав та
інтересів можливий кількома способами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує
право;

4) відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення,
дії чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Суд не може захищати порушені
права та інтереси у спосіб, не перед
бачений ні законом, ні договором.

Позивач пови нен подбати про
обрання саме такого способу захисту
своїх прав, який ґрунтуються на законі
або договорі.

Таким чином, судами неможливо
застосування таких способів захисту
прав та законних інтересів осіб, які не
передбачені чинним законодавством,
зокрема статтею 16 ЦК, та які не
випливають із положень законодавства.

Судом встановлено, що вимога
позивача про визнання його таким, що
звільнений з посади директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМІРКО", на підставі
ст. 38 Кодексу законів про працю України,
не конкретизована у повному обсязі та
не відповідає можливим способам
захисту цивільних прав та інтересів,
передбачених законом, договором, тому
позивачу необхідно усунути зазначений
недолік, конкретизувавши зміст
позовних вимог.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СМІРКО",
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про звільнення з посади
директора залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків три дні з дня отримання копії
цієї ухвали, у разі невиконання ухвали
суду в зазначений строк позовну заяву
вважати неподаною та повернути
позивачеві зі всіма доданими до неї
документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Петріщева І.В.