Провадження № 2/522/958/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою, в подальшому уточнивши її, до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій просить
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди у користуванні ? частиною
квартири АДРЕСА_1 шляхом вільного
доступу до квартири; вселити його у
вищевказану квартиру та визначити
наступний порядок користування
квартирою: виділити в користування
ОСОБА_2 житлову кімнату №4 на плані
технічного паспорту пл. 18, 8 кв. м., кухню
за №3 на плані технічного паспорту пл. 5,
0 кв. м. та коридор за №2 на плані
технічного паспорту пл. 3, 0 кв. м.;
виділити в користування ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 житлову кімнату за №6 на
плані технічного паспорту пл. 19, 9 кв. м.
та житлову кімнату за №7 на плані
технічного паспорту пл. 11, 8 кв. м., кухню
за №8 на плані технічного паспорту пл.
10, 7 кв. м. та коридор за №5 на плані
технічного паспорту пл. 7, 3 кв. м.; у
спільному користуванні сторін
залишити коридор за №1 на плані
технічного паспорту пл. 10, 2 кв. м. та
санвузол за №9 на плані технічного
паспорту пл. 3, 1 кв. м.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що йому на підставі договору
дарування від 22 грудня 2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за р. №1062, належить на
праві спільної часткової приватної
власності ? частина квартири АДРЕСА_1.
Іншими співвласниками квартири є
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
їх син ОСОБА_5 в рівних частках на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 15 травня 1996 року за №10-2069,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради народних депутатів
відповідно до розпорядження від 15
травня 1996 року №76558.

Також зазначив, що відповідачі своїми
діями створюють йому перешкоди у
користуванні вказаною квартирою
шляхом не допуску в неї. У зв'язку з цим,
позивач звернувся до суду з дійсним
позовом.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Першої Одеської
державної нотаріальної контори, в
якому просили визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 28 листопада 2003 року,
договір дарування ? частини квартири
АДРЕСА_1, а також визнати за ОСОБА_3 та за
ОСОБА_4 право власності на 1/20 частині
кожному на спірну квартиру.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявила клопотання про
залишення без розгляду вищевказаних
зустрічних позовних вимог. Тому
відповідною ухвалою суду від 01 грудня
2014 року вказане клопотання задоволено,
позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Першої Одеської державної
нотаріальної контори про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та договору дарування
залишені без розгляду, а позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
вселення - продовжені розглядом по
суті.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у судовому засіданні позивні
вимоги ОСОБА_2 визнала та не
заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, вислухавши думки сторін,
повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватись та розпоряджатись своєю
власністю.

Статтею 64 Конституції України
передбачено, що конституційні права і
свободи людини та громадянина не
можуть бути обмежені, крім випадків
передбачених Конституцією.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 22
грудня 2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за р. №1062,
належить на праві спільної часткової
приватної власності ? частина квартири
АДРЕСА_1 (а. с. 3, 4).

Згідно технічного паспорту виданого КП
«ОМБТІ та РОН» 30 листопада 2012 року
вищевказана квартира складається з
трьох кімнат житловою пл. 50, 5 кв. м., у
тому числі: 1-а кімната за №4 на плані
технічного паспорту пл. 18, 8 кв. м., 2-а
кімната за №6 на плані технічного
паспорту пл. 19, 9 кв. м., 3-я кімната за №7
на плані технічного паспорту пл. 11, 8 кв.
м., кухня за №3 на плані технічного
паспорту пл. 5, 0 кв. м., кухня за №8 на
плані технічного паспорту пл. 10, 7 кв. м.,
санвузол за №9 на плані технічного
паспорту пл. 3, 1 кв. м., коридор за №1 на
плані технічного паспорту пл. 10, 2 кв. м.,
коридор за №2 на плані технічного
паспорту пл. 3, 0 кв. м., коридор за №5 на
плані технічного паспорту пл. 7, 3 кв. м.
Загальна пл. квартири складає 89, 8 кв. м.
(а. с. 6).

Співвласниками іншої частини квартири
є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
їх син ОСОБА_5 в рівних частках на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 15 травня 1996 року за №10-2069,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради народних депутатів
відповідно до розпорядження від 15
травня 1996 року №76558 (а. с. 100).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 створюють перешкоди позивачу у
користуванні вказаною квартирою
шляхом не допуску в неї.

15 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
заявою до ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 з
проханням засвідчити факт створення
перешкод з боку відповідачів шляхом
складання на місці посадовою особою
належним чином посвідченого акту, на що
листом №148 від 24 квітня 2013 року ЖУФ
«Ренесанс» ЛТД-92 було надано відповідь,
а також роз'яснено про необхідність
звернення до суду за захистом своїх
прав (а. с. 10).

30 квітня 2013 року ЖУФ «Ренесанс» ЛТД
було складено акт, яким зафіксований
факт не допуску позивача до квартири
АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Таким чином, ОСОБА_2 фактично
позбавлений можливості користуватись
та володіти своєю часткою у
вищевказаній квартирі, що є порушенням
ст. 155 Житлового кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу
УРСР власник квартири не може бути
позбавлений права користування
квартирою, крім випадків передбачених
законодавством СРСР та УРСР.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном, а згідно
ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від
22 грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» встановлено, що
квартира не підлягає поділу в натурі
якщо неможливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватись як окремі квартири,
у такому випадку може бути встановлено
лише порядок користування
приміщеннями квартири. У протилежному
випадку може бути встановлений порядок
користування приміщенням квартири,
якщо про це заявлено позов.

Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача щодо зобов'язання
відповідачів не чинити перешкоди у
користуванні ? частиною квартири
АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу до
квартири, вселення у вищевказану
квартиру та визначення порядку
користування квартирою. При вирішенні
дійсного спору, суд також враховує, що
представник відповідачів визнала
позовні вимоги ОСОБА_2

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд також вирішує
питання щодо розподілу між сторонами
судових витрат.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок звернення до
суду з позовом позивач поніс додаткові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 114, 71 (а. с. 1), а також витрати,
пов'язані з поданням заяви про
витребування доказів (а. с. 136) в розмірі
121, 80 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України підлягають солідарному
стягненню з відповідачів на користь
ОСОБА_2

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись п. 14 Постанови Пленуму ВСУ
№20 від 22 грудня 1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності», ст.
ст. 15, 16, 317, 319, 321, 358 ЦК України, ст. ст. 3, 4,
10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
власністю та вселення, - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити
перешкоди у користуванні ? частиною
квартири АДРЕСА_1 шляхом вільного
доступу позивача до квартири.

Встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1:

- виділити в користування ОСОБА_2
житлову кімнату №4 на плані технічного
паспорту пл. 18, 8 кв. м., кухню за №3 на
плані технічного паспорту пл. 5, 0 кв. м.
та коридор за №2 на плані технічного
паспорту пл. 3, 0 кв. м.;

- виділити в користування ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлову кімнату за №6
на плані технічного паспорту пл. 19, 9 кв.
м. та житлову кімнату за №7 на плані
технічного паспорту пл. 11, 8 кв. м., кухню
за №8 на плані технічного паспорту пл.
10, 7 кв. м. та коридор за №5 на плані
технічного паспорту пл. 7, 3 кв. м.;

- залишити у спільному користуванні
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 коридор за №1 на
плані технічного паспорту пл. 10, 2 кв. м
та санвузол за №9 на плані технічного
паспорту пл. 3, 1 кв. м.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму
судових витрат у розмірі 236 (двісті
тридцять шість) грн. 51 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Ю.Б. Свячена