Справа № 144/1775/13-ц Провадження №
22-ц/772/388/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Герман О. С.Категорія:
23Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Сала Т.Б., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці, в залі судових
засі-дань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідаль-

ністю «Продовольча компанія
«Зоря Поділля» за участю третьої осо-

би, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на сто -

роні позивача відділу
Держземагентства у Теплицькому районі
Він-

ницької області про визнання
недійсним договору оренди землі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3 на рішення
Теплицького районного суду Вінницької
об-ласті від 16 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

30 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
Теплицький районний суд Ві-нницької
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Про-довольча компанія «Зоря Поділля» (
далі - ТОВ «ПК «Зоря Поділля» ) про
виз-нання недійсним договору оренди
землі. Позов мотивований тим, що
позивачка на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 103580 від 06 квітня 2005 року є
власницею земельної ділянки площею 2,1025
га, що знаходиться на території
Великомочульської сільської ради
Теплицького

району Вінницької області та
призначена для ведення товарного
сільськогоспо-дарського виробництва.
Між сторонами у справі 24 серпня 2010 року
був укла-дений договір оренди вказаної
земельної ділянки та зареєстрований у
відділі Держкомзему у Теплицькому
районі Вінницької області 04 липня 2011
року в державному реєстрі земель під №
01897. Однак договір, як виявила
позивачка, є недійсним через
відсутність окремих його істотних
умов, а саме:

не зазначені існуючі обмеження (
обтяження ) щодо використання
земельної ді-лянки, умови передачі її у
заставу та внесення до статутного
фонду права орен-ди.

Рішенням Теплицького районного суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
у позові ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 42-43 ).

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, позивачка ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_3 оскаржують його в
апеляційному порядку, просять дане
рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Апелянти вважають оскаржуване рішення
ухваленим за невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи ( а. с. 46-50 ).

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивіль-ного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони поси-лаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обгрунтованості є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обстави-нам справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Вказаний спір з приводу дійсності
чи недійсності договору оренду
земель-ної ділянки, її використання за
призначенням орендарем, що виник і має
місце між сторонами у справі,
регулюється Земельним і Цивільним
кодексами України, Законом України
«Про оренду землі».

Ухвалюючи рішення про відмову у
позові з тих підстав, що в оспорюваному
договорі відсутні окремі його істотні
умови, суд першої інстанції виходив з
того, що на час укладення оспорюваного
правочину ( 23 грудня 2010 року ) тер-міном
дії протягом п'яти років, статтею 15
Закону України «Про оренду землі» були
визначені істотні умови договору
оренди землі, відсутність хоча б однієї
з яких є підставою для відмови у
державній реєстрації договору, для
визнання його недійсним. Судом
встановлено, що в оспорюваному
договорі оренди землі вказані всі
необхідні істотні його умови, яких
сторони досягли, підписуючи цей
договір, в подальшому зареєстрований в
установленому порядку у відділі
Держкомзему у Теплицькому районі
Вінницької області.

Твердження позивача про відсутність
у договорі існуючих обмежень (
обтя-жень ) щодо використання земельної
ділянки за висновком суду першої
інстан- ції є необґрунтованим через те,
що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про оренду землі» істотною умовою
договору є саме існуючі обмеження (
обтяжен-ня ) щодо використання
земельної ділянки, а не відомості про
відсутність чи на-явність таких
обмежень як, для прикладу, вимагає ст. 132
Земельного кодексу України при
укладенні угод щодо переходу права
власності на земельну ділянку.

Тобто, в договорі мають бути вказані
конкретні види обтяжень ( обмежень )
щодо використання земельної ділянки у
разі їх наявності. При цьому обов'язко-
во зазначаються підстави встановлення
обтяжень ( обмежень ). Суд прийняв до
уваги додані до договору оренди землі
державний акт на право власності на
зе-мельну ділянку та кадастровий план
останньої з відображенням того, чи
існу-ють обтяження ( обмеження ) у
використанні земельної ділянки, чи
встановлені земельні сервітути.

Жодних зауважень, застережень від
ОСОБА_2 щодо нерозуміння нею, нез-годи з
окремими умовами договору під час його
підписання не надходило.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
досягнення сто-ронами взаємної згоди з
усіх істотних умов договору та,
враховуючи недоведе-ність позивачкою
заявлених вимог, вмотивовано відмовив
у позові.

Відповідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
не-додержання в момент його вчинення
сторонами вимог, встановлених
частина-ми першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Саме на
дану норму права посилається, крім
іншого, апелянт у скарзі на судове
рішення, заз-начаючи також ненадання
судом оцінки стану реєстраційної
справи оспорюва-ного договору,
реєстрації договору оренди землі не у
Теплицькому відділенні Вінницької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК», а у
відділі Держкомзему у Теп-лицькому
районі Вінницької області. Проте,
вказані мотиви апеляційної скарги є
надуманими, такими, що не спростовують
висновку суду першої інстанції що-до
безпідставності позову, на увагу вони
не заслуговують.

Суд першої інстанції дав вірну
оцінку запереченням представника
відповіда-ча на заявлений ОСОБА_2 позов
як такий, що є безпідставним, не
відповідаю-чим нормам матеріального
права, якими регулюються
правовідносини, що ма-ють місце між
сторонами у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
за-перечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено,
що апеляційний суд відхиляє
апеля-ційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК Украї-ни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Продовольча
компанія «Зоря Поділля» про виз-нання
недійсним договору оренди землі -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошен-ня, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціа-лізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: