10 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя у складі:
головуючого - судді Шатілової Л.Г., при
секретарі Марчук К.І., розглянувши у
відкритому судовому засідання в залі
суду м. Маріуполя цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
Представник позивача звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
позові вказав, що 27.11.2007 року між ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та відповідачкою був
укладений договір № б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 27.11.2007 року отримав кредит
у розмірі 250 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,0% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
карти. Відповідачка у встановлені
договором строки зобов'язання з
повернення кредиту не виконала, у
зв'язку з чим Банк звернувся з позовом
до суду про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
станом на 31.10.2013 рік на загальну суму
кредитом - 5890,93 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом -
9341,53 гривень, заборгованість по комісії
за користуванням кредитом - 2945,50
гривень, штраф фіксована сума - 250
гривень, штраф процентна складова - 908,90
Представниця позивача у судове
засідання не з'явилася, до суду надала
письмову заяву, в якій просила справу
розглянути за її відсутності, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила суд їх задовольнити, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлялася у встановленому
законом порядку. Причину неявки суду не
повідомила, заяву про розгляд справи у
її відсутність суду не надала.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідачки та ухвалити
заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України, оскільки представниця
позивача не заперечувала проти
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.11.2007 року
між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
відповідачкою був укладений договір №
б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 27.11.2007
року отримав кредит у розмірі 250
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії карти.
Відповідачка у встановлені договором
строки зобов'язання з повернення
кредиту не виконала, у зв'язку з чим
Банк звернувся з позовом до суду про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором станом на 31.10.2013
рік на загальну суму 19336,86 гривень, а
саме: заборгованість за кредитом - 5890,93
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 9341,53 гривень,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2945,50 гривень,
штраф фіксована сума - 250 гривень, штраф
процентна складова - 908,90 гривень.

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

У відповідності до статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати кредит
позичальнику в розмірі й на умовах
передбачених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит і
сплатити відсотки. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
умов кредитного договору
підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, у судовому засідання
встановлено, що позивач свої
зобов'язання за даним кредитним
договором виконав.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Враховуючи вищевказану
норму закону, суд не може стягнути з
боржниці штраф у вигляді фіксованої
частини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 умови
кредитного договору не виконує,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, з відповідачки слід
стягнути на користь позивача:
заборгованість за кредитом - 5890,93
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 9341,53 гривень,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2945,50 гривень,
штраф процентна складова - 908,90 гривень,
а всього - 19086,86 гривень, задовольнивши
позов частково. У задоволенні решти
позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з квитанції про сплату
судового збору, розмір судових витрат
складає 229,40 гривень, а тому з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати за сплату
судового збору пропорційну до розміру
задоволених позовних вимог (позовні
вимоги підлягають задоволенню на: 19086,86
гривень ?100% : 19336,86 гривень ціни позову =
98,7 %), тобто 98,7 % від ціни позову (98,7% ? 229,40
гривень :100% = 226,42 гривень), що складає
226,42 гривень.

На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 614, 615, 651,
ст. 1049, ст. 1054 ЦК України, керуючись ст. 10,
11, 60, 88, 169, 197, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50 , для
погашення заборгованості р/р №
3111, для відшкодування судових
витрат р/р № 0001, МФО № 305299)
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 27.11.2007 року у розмірі 19086
(дев'ятнадцять тисяч вісімдесят шість)
гривень 86 копійок та судовий збір у
розмірі 226 (двісті двадцять шість)
гривень 42 копійки.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня проголошення заочного
рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Л.Г. Шатілова