Провадження № 22-ц/783/6466/14 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Малярчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Мультимедіа Груп" на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес мультимедіа груп" про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним заочним рішенням суду позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_6 інформацію, що оприлюднена у статті під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1", що надрукована у газеті "Експрес" від ІНФОРМАЦІЯ_2 року НОМЕР_1, про те, що ОСОБА_6 є бізнес-партнером міжнародного шахрая доктора ОСОБА_5, здійснював разом із ним незаконні шахрайські операції шляхом обману важкохворих людей, з метою отримання прибутку, яку викладено у наступних фрагментах статті:

"Керівник "Свободи" мав прямий фінансовий зиск від шахрайських операцій";

"Жертвами спільного моторошного бізнесу родини ОСОБА_6 та доктора ОСОБА_5 стали тисячі безневинних людей";

"Міжнародний шахрай доктор ОСОБА_5 і … його бізнес-партнер ОСОБА_6";

"Головний партнер доктора ОСОБА_5 в Україні - людина на сьогодні теж широко відома, публічна. Чи не щодня його прізвище з'являється у новинах - на телебаченні, радіо, у пресі. Щоправда, через характер його основної діяльності важко відразу зрозуміти, що поєднує цю людину з доктором ОСОБА_5 проте зв'язок це глибокий, давній, ґрунтований на тісних емоційних та фінансових засадах. Прізвище цієї людини - ОСОБА_6";

"Родина ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - бізнес-партнери уже впродовж майже двох десятиліть. Якщо назвати речі своїми іменами, то їхній бізнес - обман важкохворих людей, що перебувають у відчаї. Їхні долі цьому страхітливому бізнесі чітко поділені. Їхні ролі у цьому бізнесі - чітко визначені. І їхня мета - теж абсолютно зрозуміла - гроші, нажива за всяку ціну, у тому числі й ціною людського життя";

"Спільника родини ОСОБА_6 заарештовано. ОСОБА_6 далі рекламує доктора ОСОБА_5 та його препарат… Препарат, що як це вже відомо сьогодні, сіє смерть".

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес мультимедіа груп" спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_6, що поширена ним ІНФОРМАЦІЯ_2 року у НОМЕР_1 газети "Експрес" у статті під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" у спосіб найбільш близький до способу її поширення шляхом публікації резолютивної частини судового рішення на тій самій шпальті газети "Експрес" і тим самим шрифтом, що і спростоване повідомлення, протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес мультимедіа груп" на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 229,41 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2014 року заяву директора ТзОВ "Експрес мультимедіа груп" про перегляд заочного рішення від 06.06.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ТзОВ "Експрес мультимедіа груп" про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без задоволення.

Заочне рішення оскаржило ТзОВ "Експрес мультимедіа груп" в особі директора М.Р.Коман. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що ТзОВ "Експрес мультимедіа груп" є неналежним відповідачем у даному спорі оскільки не здійснювало поширення вказаної інформації. Посилається на те, що у відповідності до ч.4 ст.277 ЦК України та згідно з роз"ясненнями наданими у Постанові Пленуму ВСУ України від 27.02.2009р. №1, що якщо позов пред"явлено про спростування недостовірної інформації опублікованої в засобах масової інформації то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно з ст.21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. Зазначає, що станом на дату виходу спірної публікації - ІНФОРМАЦІЯ_2 року ТзОВ "Експрес Мультимедіа груп" було засновником газети "Експрес", а редакцією газети на той час було ТзОВ "Експрес Медіа Принт", що підтверджується копією сторінки газети з вихідними даними. Відтак стверджує, що ТзОВ "Експерс Мультимедіа груп" не поширювало спірної інформації, а тому є неналежним відповідачем у справі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та вирішити питання судових витрат пов"язаних з поданням заяви про перегляд заочного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Малярчук О.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у в газеті "Експрес" опублікована стаття під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.9-16).

Дані обставини не заперечуються відповідачем та підтверджені в судовому засіданні апеляційної інстанції оригіналом газети.

Звертаючись з позовом про спростування недостовірної інформації, позивач обгрунтовував його тим, що інформація викладена в даній статті спрямована на порушення його немайнових прав і приниження честі, гідності і ділової репутації як народного депутата, голови політичної партії ВО "Свобода" і публічного політика.

Згідно з ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в силу ст.277 ЦК України не надано належних та допустимих доказів щодо достовірності інформації. Інформація опублікована у газеті "Експрес" від ІНФОРМАЦІЯ_2 року є негативною по відношенні до позивача.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Конституцією України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім"ї. Кожен зобов"язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.ст.28,32,68).

У роз"ясненнях наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", зазначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б дали підстави вважати, що надрукована інформація відповідає дійсності та є правдивою. В свою чергу позивач довів факт поширення інформації, а також те, що даною статтею порушені його особисті немайнові права, які полягали в приниженні його честі, гідності та ділової репутації як народного депутата, публічного політика та учасника суспільних відносин.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки є лише засновником газети, а не редакцією, посилаючись на ст.21 ЗУ "Про пресу".

Однак такі доводи апелянта колегія суддів не приймає до уваги враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України відповідачем та позивачем у справі можуть бути фізичні та юридичні особи.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку(ч.1 ст.80 ЦК України).

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз"яснено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила

недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

Однак у разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

Враховуючи наведені роз"яснення та дослідивши матеріали справи, зокрема витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з такого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Медіа Принт", яке на час виходу випуску НОМЕР_1 газети "Експрес" від ІНФОРМАЦІЯ_2 року було редакцією газети "Експрес", не має статусу юридичної особи та не зареєстровано в передбаченому законом порядку (а.с.120-122), а відтак позов пред"явлений до належного відповідача, а саме засновника газети ТзОВ " Експрес Мультимедіа Груп".

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції увалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із вище зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Мультимедіа Груп" відхилити .

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин