Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2207/13-ц

номер провадження 2/695/49/14

29 жовтня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді
Матвієнко М.В.,

при секретарі Овдієнко
Н.Г.,

за участю представників:

позивача - адвоката
ОСОБА_1,

відповідача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Золотоноша
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (СК «Глобус») про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої ушкодженням
здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного
суду від 24.10.2013р. в якості
співвідповідача по справі притягнуто
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (СК «Глобус»).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
її представник адвокат ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримали та пояснили, що
внаслідок ДТП, що сталася 20 листопада
2012 року в м. Золотоноша по вул. Шевченка,
за участю автомобіля «BYD», д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_4, який скоїв
наїзд на позивача ОСОБА_3, яка рухалась
на велосипеді та внаслідок ДТП
отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Постановою слідчого СВ Золотоніського
МВ УМВС України від 19.10.2013р. повторно
закрито кримінальне провадження
відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.
Відповідач ОСОБА_4 являється фактичним
володільцем джерела підвищеної
небезпеки, який на відповідній
правовій основі керував автомобілем в
момент ДТП. Цивільна відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована СК «Глобус»
відповідно до страхового поліса №
АС/0787133 та № АВ/9997234 від 09.11.2012р.
Внаслідок отриманих під час ДТП травм
ОСОБА_3 перебувала на лікуванні та
понесла матеріальні витрати, які
становлять 4 000 грн., що стверджується
документально, які просила стягнути з
відповідачів солідарно. Крім того, вона
просить стягнути із відповідачів
моральну шкоду, в сумі 30 000 грн., яку
вона обґрунтовує її фізичними
стражданнями у зв'язку з отриманими
травмами, ступенем тяжкості моральних
страждань, психологічним стресом,
завданим їй внаслідок ДТП та іншими
негативними обставинами в її житті, що
настали після пригоди.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнали та пояснили, що
незважаючи на те, що ОСОБА_4 на момент
ДТП являвся належним володільцем
джерела підвищеної небезпеки, причиною
ДТП є порушення Правил дорожнього руху
України з боку позивача ОСОБА_3 Даний
факт стверджується постановою від
19.10.2013р. про закриття кримінального
провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286
КК України у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення.
Крім того, його цивільна
відповідальність на день ДТП була
застрахована СК «Глобус», а тому
матеріальну та моральну шкоду,
відповідно до поліса обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, вони вважають, що
повинна виплатити СК «Глобус».

Представник відповідача страхової
компанії «Глобус» в судове засідання
не прибув. Від СК «Глобус» до суду
надійшло заперечення, щодо позову за
вх. № 14517 від 29.10.2014р., де зазначено, що
кваліфікуючим документом по
страховому випадку є постанова (вирок)
суду, яка підтверджує факт настання ДТП
та вину водія в її виникненні, яку
позивачем надано не було. Крім того,
позивач не подала заяву про страхове
відшкодування, чим унеможливила
прийняття страховиком рішення про
виплату або відмову у виплаті
страхового відшкодування, а тому позов
СК «Глобус» не визнає, оскільки ним
жодним чином не порушено права
позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, докази
надані сторонами, їх доводи в судовому
засіданні, вважає, що позов ОСОБА_3
підлягає до часткового задоволення,
виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини...
фізичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки
розуміють діяльність, пов'язану з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
осіб, які цю діяльність здійснюють, та
інших осіб.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4,
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір оренди, підряду, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 ПДР України).

Головною особливістю відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, є те, що володілець
небезпечного об'єкта зобов'язаний
відшкодувати шкоду незалежно від вини
цієї особи. Перед потерпілим несуть
однаковий обов'язок відшкодувати
завдану шкоду як винні, так і невинні
володільці об'єктів, діяльність з якими
є джерелом підвищеної небезпеки. Разом
із тим шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, завжди є
неправомірною та передбачає безвинну
відповідальність власника такого
джерела.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК
України «Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди в
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 34.4. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні особи,
у штаті яких є аварійні комісари чи
експерти.

Відповідно до п. 36.1. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик, керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування або про відмову у
здійсненні страхового відшкодування.
Рішення про здійснення страхового
відшкодування приймається у зв'язку з
визнанням майнових вимог заявника або
на підставі рішення суду, у разі якщо
спір про здійснення страхового
відшкодування розглядався в судовому
порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди
перевищує ліміт відповідальності
страховика, розмір страхової виплати
за таку шкоду обмежується зазначеним
лімітом.

Суд, дослідивши та проаналізувавши
надані сторонами докази, вважає, що
позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення в
частині стягнення матеріальних витрат,
понесених нею особисто, відповідно до
наданих квитанцій, сума яких складає 4
000 грн., та які витрачені позивачем на
лікування внаслідок ушкодження
здоров'я, заподіяного дією джерела
підвищеної небезпеки. Зазначені
матеріальні витрати підлягають
стягненню із відповідача СК «Глобус»
на користь ОСОБА_3, оскільки
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_4 була застрахована
даним страхувальником та строк дії
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладений між вказаними
сторонами на час виникнення ДТП не
закінчився та страхувальником вчасно
було повідомлено страховика про
настання страхового випадку. Оскільки
згідно п.9.3. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, що діяла на момент
укладення договору), обов'язковий ліміт
відповідальності страховика з шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих
становить 100 000 грн., моральної шкоди
страховик відшкодовує не більше 5%
вищевказаного ліміту, тобто не може
перевищувати 5 000 грн. таким чином сума
моральної шкоди, яку належить стягнути
з страховика на користь ОСОБА_3
становить 5 000 грн. При цьому суд
виходить також із ступня тяжкості
завданих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень,
які є тяжкими за ознаками небезпеки для
життя в момент їх заподіяння та їх
тривалості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо
груба необережність потерпілого
сприяла виникненню або збільшенню
шкоди, то залежно від ступеня вини
потерпілого ( а в разі вини особи, яка
завдала шкоди, - також залежно від
ступеня її вини) розмір відшкодування
зменшується, якщо інше не встановлено
законом.

Із постанови про закриття
кримінального провадження від 19.10.2013р.
вбачається, що кримінальне провадження
відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст 286 КК України
закрите за відсутністю в його діях
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
оскільки відповідно до висновків
судово-автотехнічних експертиз в
причинному зв'язку із виникненням ДТП,
з технічної точки зору знаходився
виїзд велосипедиста ОСОБА_3 на смугу
руху автомобіля «BYD», д.н.з. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4 на відстані меншій
ніж зупиночний шлях даного автомобіля
при застосуванні водієм екстреного
гальмування в умовах місця пригоди.

Суд вважає, оскільки виникненню ДТП
сприяла груба необережність позивача
ОСОБА_3, то з ОСОБА_4, як володільця
джерела підвищеної небезпеки, належить
стягнути 10 000 грн. моральної шкоди,
зменшивши таким чином розмір
відшкодування моральної шкоди, але
разом з тим враховуючи ступінь
тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати по справі підлягають стягненню
із відповідачів у дохід держави по 121,80
грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1193, 1194 ЦК
України, Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01.03.2013р., ст.ст. 60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (СК «Глобус») на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану
ушкодженням здоров'я в сумі 4 000 грн. та
моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» на користь
держави судові витрати по 121,80 грн. з
кожного.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 03
листопада 2014р.