Номер провадження 2/754/5945/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенко С.В.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду вказаним з позовом.

Мотивувала свої вимоги тим, що 07.09.80
року між сторонами укладено шлюб. Від
шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вказувала, що спільне життя з
відповідачем не склалося, сторони
мають різні погляди на життя.

Зазначала, що шлюбні відносини
припинені, спільне господарство та
спільний сімейний бюджет не ведуть,
шлюб існує формально.

Вказувала, що за час перебування
у шлюбі подружжя придбало квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. Оскільки досягти
згоди щодо поділу вказаного майна не
вдалося, позивач просить визнати за нею
право власності на 1/2 частини вказаної
квартири.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала у повному
обсязі. Представник відповідача у
судовому засіданні не заперечувала
протии задоволення

позову.

Вислухавши пояснення учасників,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 07.09.80 року у Відділі
РАЦС Подільського району м. Києва,
актовий запис № 834.

Від шлюбу мають двох дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі
вищевикладені обставини у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
шлюб підлягає розірванню, так як
сторони однією сім'єю не проживають,
спільне господарство не ведуть, мають
різні інтереси та погляди, втратили
почуття любові та поваги один до
одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін
розпались і поновлені бути не можуть,
тому шлюб повинен бути розірваний.

Судом встановлено, що за час
перебування в шлюбі, а саме у березні 2008
року подружжя придбало квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 05.03.08 року, виданим ГУЖЗ КМДА,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом (частина 3 статті 368 ЦК України).

Судом встановлено, що домовленості між
сторонами щодо поділу майна немає.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 07.09.80 року у Відділі
РАЦС Подільського району м. Києва,
актовий запис № 834, розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у сумі 3 897,60
грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий