У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» про захист прав
споживачів,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до КП «Компанія «Вода
Донбасу» про захист прав споживачів.

Позивач посилався на те, що він
перебуває з відповідачем у фактичних
договірних правовідносинах. 29 січня 2013
року відповідачем була здійснена
періодична повірка засобів обліку. З
листа відповідача від 05 квітня 2013 року
йому стало відомо, що у зв'язку з
несвоєчасним здійсненням періодичної
повірки засобів обліку за період з
липня 2012 року по грудень 2012 року у нього
виникла заборгованість у розмірі 479 грн
29 коп.

Позивач вважав, що вказані дії
відповідача є неправомірними, оскільки
письмовий договір між сторонами не був
укладений, плата за послуги з
водопостачання згідно з нормативами
споживання вноситься у разі
несправності вже установлених засобів
обліку води, а під час проведення
позивачем повірки засобу обліку ніяких
несправностей встановлено не було.
Крім того, позивач вважав, що
відповідач не має законних підстав
вимагати у споживачів самостійного
проведення періодичної повірки
засобів обліку, оскільки періодична
повірка, обслуговування та ремонт
квартирних засобів обліку проводяться
за рахунок підприємств та організацій,
які надають послуги. Отже, претензії
щодо проведення повірки повинні
направлятись відповідачем до КП «СЕЗ»,
яке згідно з листом представника
відповідача від 05 квітня 2013 року є
виконавцем послуг.

ОСОБА_3 просив зобов'язати КП «Компанія
«Вода Донбасу» перерахувати суми до
сплати за послуги за період з липня 2012
року по грудень 2012 року, виходячи з
середньомісячних показань засобів
обліку за попередні три місяця до
проведення повірки, зобов'язати
відповідача проводити періодичну
повірку засобів обліку.

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 18 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 05 вересня 2013 року, у позові
відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 жовтня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
вищевказаній справі відмовлено на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

31 грудня 2013 року ОСОБА_3 направив поштою
на адресу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ заяву про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 жовтня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, п. п. 10, 15, 16 Правил надання
послуг з центрального опалення,
постачання холодної води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник долучив до заяви копії
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року, ухвали
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 10 листопада 2010 року та
ухвали колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 березня 2010 року,
ухвалені за результатом розгляду
аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, при цьому не
відбувається застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, не може бути предметом
перегляду в порядку, передбаченому
главою 3 розділу V ЦПК України і на них
не може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави встановленої п.
1 ст. 355 ЦПК України.

Як убачається, ухвалою колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 10
листопада 2010 року справу передано на
новий судовий розгляд, тобто остаточно
не вирішено спір, а отже, на вказану
ухвалу не може здійснюватися посилання
як на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту наведених заявником доводів
в обґрунтування заяви та поданих ним як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права копій
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року та ухвали
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 березня 2010 року не
вбачається наявних ознак, які згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами
для перегляду Верховним Судом України
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 жовтня 2013 року
у зв'язку з неоднаковим застосуванням
судами касаційної інстанції п. п. 10, 15, 16
Правил надання послуг з центрального
опалення, постачання холодної води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви копій ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 червня 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року та ухвали
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 17 березня 2010 року
не вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, правовідносини є подібними,
але різні фактичні обставини справи, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» про захист прав
споживачів, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 жовтня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк