АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9929/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Хоруженко Н. В. Доповідач - Козлов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області від 03
вересня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року позивач
звернувся до суду з таким позовом
посилаючись на те, що на підставі
договору № б/н від 26.09.2007 року
відповідач отримав кредит в банку у
розмірі 16000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 22.80 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, але у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору станом на
31.01.2014 року має заборгованість за цим
договором в розмірі 16172,76 грн. (4826,94 грн. -
заборгованість за кредитом, 6193,55 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 3905,95 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 746,32 грн. - штраф
(процентна складова), яку позивач
просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 вересня 2014 року в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду і постановити нове
рішення про задоволення його позову.

Перевіривши доводи скарги колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
зазначеного позову суд виходив з того,
що позивачем пропущений трирічний
строк позовної давності для звернення
до суду з такими позивними вимогами без
поважних причин.

З таким висновком суду погодитися
не можна.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду не відповідає.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно зі ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК
України договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
за укладеним між сторонами 26.09.2007 року
кредитним договором № б/н відповідач
на підставі підписаної ним заяви
отримав у позивача кредит у розмірі 16000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
ознайомившись і погодившись при цьому
з Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою і Тарифами банку, які складають
договір про надання банківських
послуг, а також в заяві на отримання
кредиту вказано, що погашення
заборгованості здійснюється
щомісячно, строк дії кредитної карти
встановлюється до вересня 2011 року,
строк дії кредитного ліміту відповідає
строку дії карти (а.с. 8).

За умовами кредитного договору (п.
п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання
банківських послуг, п. п. 5.10, 5.12 Правил
користування платіжною карткою)
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) у розмірі та в
строки, визначені договором, щомісяця
сплачувати проценти за користування
кредитом, а також сплатити винагороду
банку і штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від
суми позову за порушення строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань більше ніж на 30 днів. Термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років

(а.с. 9-14).

Таким чином, сторони у письмовій
формі домовились про збільшення строку
позовної давності відносно стягнення
заборгованості за кредитом до п'яти
років, як передбачено ст. 259 ЦК України,
тому за наявності такої підписаної
особисто відповідачем заяви не є
обов'язковим додаткового підписання
ним вказаних Умов.

За наданим суду розрахунком відповідач
станом на 31.01.2014 року має
заборгованість за цим кредитним
договором в розмірі 16172,76 грн., в тому
числі: 4826,94 грн. - заборгованість за
кредитом, 6193,55 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
3905,95 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 746,32 грн. - штраф
(процентна складова).

Згідно виписки по рахунку відповідач,
починаючи з 15.10.07 року, періодично
знімав грошові кошти з рахунку, вносив
кошти на рахунок, останнє зняття
кредитних коштів здійснено 09.11.2008 року
і розмір заборгованості становив 4 976,94
грн., а починаючи з 09.11.2008 року
відповідачем здійснено погашення
заборгованості у сумі 150 грн. - 25.11.08
року, а також по 100 грн. - 22.05.09 року і 22.07.09
року, після чого відповідач кредитною
карткою не користувався та
заборгованість не сплачував, а відтак,
з моменту здійснення останнього
погашення заборгованості у позивача
виникло право вимагати виконання
зобов'язання та право на звернення до
суду за захистом своїх прав,
скориставшись яким банк пред'явив
позов до суду 13.03.14 року, тобто в межах
встановленого сторонами п'ятирічного
строку з урахуванням положень ч. 2 ст. 264
ЦК України щодо переривання позовної
давності.

Проте в порушення вимог ст. ст. 212-214
ЦПК України суд на зазначені положення
закону і обставини справи уваги не
звернув, дійшовши помилкового висновку
про пропуск позивачем строку позовної
давності.

За таких обставин рішення суду, як
постановлене з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, підлягає скасуванню на підставі
ст. 309 ЦПК України з постановленням
нового рішення про стягнення вказаної
заборгованості з відповідача.

Підлягають також стягненню з
відповідача на користь позивача судові
витрати по справі відповідно до ст. 88
ЦПК України та Закону України «Про
судовий збір» з урахуванням таких
понесених ним витрат у судах першої і
апеляційної інстанцій пропорційно
розміру задоволених позовних вимог в
розмірі 365,40 грн. (243,60 + 121,80).

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 03
вересня 2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Апостолівським
РВ УМВС України в Дніпропетровській
області 24.12.2001 року) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р
3111, МФО 305299, )
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 26.09.2007 року від 30.12.2006 року
станом на 31.01.2014 року в розмірі 16172,76
грн., з яких 4826,94 грн. - заборгованість за
кредитом, 6193,55 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
3905,95 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 746,32 грн. - штраф
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Апостолівським
РВ УМВС України в Дніпропетровській
області 24.12.2001 року) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р
0001, МФО 305299, )
судовий збір у розмірі 365,40 грн..

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: