Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті
особи: Друга Київська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва
із позовом, до Київської міської ради, в
якому просить суд: визначити
додатковий строк тривалістю в два
місяці для подання нею заяви про
прийняття спадщини, що відкрилася
після смерті матері ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати ОСОБА_5, яка
проживала за адресою: АДРЕСА_1. Після її
смерті відкрилася спадщина на все
належне їй майно, в тому числі на
квартиру АДРЕСА_1. 26 грудня 2003 року
ОСОБА_5 було складено заповіт, згідно
якого, належну їй на праві особистої
власності, на квартиру АДРЕСА_1 вона
заповіла їй. Після смерті матері вона
перебувала в пригніченому стані та
хворіла. На той час вона мешкала не за
місцем її реєстрації в місті Києві, а на
батьківщині своєї матері в АДРЕСА_2.
Стан її здоров'я вимагав обстеження, а
потім тривалого лікування. Внаслідок
хвороби вона була обмежена в
пересуванні, тому не мала можливості
приїхати до Києва, щоб зібрати
необхідні документи для оформлення
спадщини. Маючи намір прийняти
спадщину, 28 травня 2013 року вона
звернулась до нотаріуса Другої
київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після померлої матері на
підставі заповіту. Проте, у прийнятті
заяви їй було відмовлено в зв'язку з
пропуском встановленого
законодавством строк на прийняття
спадщини (шість місяців). При цьому їй
було роз'яснено, що питання про
визначення додаткового строку для
подання заяви може бути вирішено судом.
Спадкоємцем за законом є її рідний брат
ОСОБА_3 Інших спадкоємців померлої
ОСОБА_5, які прийняли спадщину не має.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила позов задовольнити. Пояснила
суду, що влітку 2012 року її мати
захворіла та потрапила до лікарі. Через
два місяці після того вона померла.
Згодом до квартири, де вона проживала
прийшов її племінник та сказав, щоб
вона звільнила квартиру, так як у нього
є заповіт на дану квартиру від її
матері. Вона переїхала до іншої
квартири, а згодом і в село, де
захворіла та довго лікувалася, у
зв'язку з чим не могла звернутися із
заявою про прийняття спадщини після
смерті її матері. Зазначила, що у
власності її матері було дві квартиру,
одну з яких мати заповіла їй, а нішу -
брату та онуку. ЇЇ брат відмовився від
спадщини після смерті матері на
користь свого сина ОСОБА_4

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Уповноважений представник
відповідача, Київської міської ради, в
судове засідання не з`явився, подав до
суду письмові пояснення на позов в яких
зазначив, що Київська міська рада не є
належним відповідачем у справі,
оскільки спадкоємцями померлої є
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Просив розглянути
справу на підставі поданих стороною
доказів, прийняти рішення згідно
чинного законодавства (а.с.32-33).

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив суду, що його батько
ОСОБА_3 відмовився від спадщини, яка
залишилась після смерті бабусі, на його
користь. Він подав до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
як за заповітом так і за законом після
смерті ОСОБА_5 Зазначив, що не
перешкоджає позивачу прийняти
спадщину, але не вірить, що остання
хворіла у зв'язку з чим не могла подати
заяву про прийняття спадщини.

Уповноважений представник третьої
особи, Другої Київської державної
нотаріальної контори, в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, з проханням розглядати справу у
їх відсутність (а.с.29, 37).

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, про день та час судового
розгляду повідомлявся належним чином,
суд про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника відповідача
та третіх осіб - Другої Київської
державної нотаріальної контори та
ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи докази,
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с.4).

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 склала 26
грудня 2003 року заповіт, згідно якого
належну їй на праві особистої
власності квартиру номер АДРЕСА_1
заповіла ОСОБА_1 (а.с.5).

03 березня 2012 року ОСОБА_5 склала
заповіт, відповідно до якого належну їй
на праві власності квартиру АДРЕСА_3
вона заповіла своєму сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та своєму онуку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - в рівних частках кожному
(а.с.51).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

24 вересня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
компетентних органів із заявою про
відмову від належної йому частки у
спадщині за заповітом, що залишилася
після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
спадкоємця за заповітом (а.с.49).

19 грудня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
Дев`ятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадкового майна згідно
заповіту, яке залишилось після смерті
ОСОБА_5 (а.с.48 об.).

20 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Дев'ятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
відмову від спадкового майна за
законом та за заповідальним
розпорядженнями на користь на користь
онука померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 (а.с.57
об.).

17 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Дев'ятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом (а.с.61) та із заявою
допомогу в оформлені документів на
спадщину, на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.61 об).

Листом від 26 вересня 2013 року Дев'ятої
Київської державної нотаріальної
контори ОСОБА_6 роз`яснено, що видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на квартиру, що знаходиться в
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 немає
можливості, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ (а.с.72).

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважних причин, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в
установлений законом шестимісячний
строк не подала заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_5

Відповідно до довідки №143 виданої
Бориспільською ЦРЛ, ОСОБА_1 дійсно у
період часу з 15 липня 2012 року по 21 січня
2013 року знаходилась на лікуванні у
хірурга з діагнозом хронічна венозна
недостатність ІІ-ІІІ ст., хронічний
тромбофлебіт лівої гомілки, трофічна
виразка лівої гомілки з венозною
кровотечею (а.с.12)

Відповідно до довідки виданої Другою
Київською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_1 №2040/02-31 від 28 травня 2013
року, останній роз`яснено про
необхідність звернення до суду з метою
продовження строку прийняття спадщини
(а.с.7).

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК. Суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК, а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття
відповідачами є територіальні громади
в особі відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Аналогічне положення міститься в Листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляд цивільних
справа про спадкування», відповідно до
якого належними відповідачами у спорах
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини є
спадкоємці, які прийняли спадщину, або
територіальні громади в особі органів
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини.

У разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовляти у задоволенні
позову.

Судом, що спадкоємцями майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 за заповітом та за
законом є діти померлої - позивач
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 та онук
померлої - третя особа ОСОБА_4
Спадкоємець ОСОБА_3 відмовився від
спадщини, що залишилася після смерті
ОСОБА_5 за заповітом та за законом на
користь онука померлої ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Частиною першою статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом роз`яснено позивачу та
представнику позивача в судовому
засіданні положення вимог ч.1 ст. 11 та ч.
1 ст. 33 Цивільного процесуального
кодексу України. В той же час, ні
позивачем, ні представником позивача в
судовому засіданні не заявлялось
клопотання про заміну неналежного
відповідача або залучення до участі в
справі співвідповідача.

На підставі вимог ст. 33 Цивільного
процесуального кодексу України
України, суд, за відсутності умов,
передбачених вказаною нормою, не
вправі проводити заміну неналежного
відповідача на належного.

Згідно статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 214
Цивільного процесуального кодексу
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи
те, що позивачем пред'явлено позов до
неналежного відповідача, про
проведення заміни якого позивач не
заявила клопотання, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи: Друга Київська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК
України, ст. ст. 1, 3, 4, 10, 11, 33, 58, 60, 208, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи: Друга Київська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: