Справа № 459/2889/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Новосад М.Д.

при секретарі
Смолій О.В.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

24.06.2014 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3
звернулися до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, 10 січня 2008
року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк»
було укладено угоду про іпотечний
кредит № GCROGI , на підставі якої
ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 40 000
гривень, з виплатою відсотків за його
користування в розмірі 15 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном погашення
10 січня 2019 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«Приватбанк» 10 січня 2008 року було
укладено договір іпотеки, на підставі
якого останній передав в іпотеку банку
нерухоме майно, що належить йому на
праві приватної власності та
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Однак 29.01.2009 року вони отримали лист -
повідомлення від імені відповідача про
безпідставну зміну умов
вищезазначеного договору в частині
підвищення в односторонньому порядку
номінальної ставки відсотків за
кредитом із 15 % аж до 30 % річних. Таку
вважають незаконною , відтак просять
визнати неправомірними дії ПАТ КБ
«Приватбанк» щодо одностороннього
підвищення процентної ставки за
користування кредитом за договором про
іпотечний кредит № GCROGI від 10.01.2008
року. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк»
здійснити коригуючі операції щодо
зниження процентної ставки за
зазначеним договором до межі
визначеною цим же договором , а саме 15%
річних. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк»
здійснити дії по перерахунку
сплачених сум за весь період
обслуговування кредиту за договором та
зобов'язати надати новий графік
погашення кредиту з розрахунку
заборгованості по тілу зазначеного
кредиту в сумі 36 493,29 коп. під 15 % річних
розпочинаючи з дня постановлення
судового рішення, з погашенням кредиту
та сплатою щомісячно нарахованих
Кредитором відсотків ануїтетними
платежами в сумі 625,61 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав та пояснив,
відповідач не мав права в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентних ставок, встановлених
кредитною угодою від 10 січня 2008 року.
Одностороннє рішення банку про
підвищення відсоткової ставки було
реалізоване відповідачем без
належного повідомлення позичальника
про таку зміну, без дотримання порядку
встановленого ч.4 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживача» та без
дотримання процедури, передбаченої
кредитним договором. Додав, що банк
повідомив ОСОБА_3 про зміну відсоткової
ставки лише у січні 2009 року, з
порушенням усіх стркоів та не
відреагував на надісланий лист про
незгоду стосовно зміни умов договору в
частині підвищення відсоткової ставки.
Окірм цього звертав увагу на те, що
збільшення відсоткової ставка є
неправомірним, оскільки з 9 січня 2009
року вступила в дію стаття 1056-1
Цивільного кодексу України, частина з
якої вказує на те, що умова договору
щодо права банку змінювати розмір
процентів в односторонньому порядку є
нікчемною. Зважаючи на наведене
просить визнати незаконним підвищення
процентної ставки за кредитним
договором та зобов'язати відповідача
здійснити зниження відсотків
відповідно до умов договору та зробити
перерахунок усіх внесених нею сум по
кредитному договору. Позовні вимоги
просить задовольнити.

Відтак з наведених ним підстав просить
визнати підвищення відповідачем
відсоткової ставки за користування
кредитом незаконним , а позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовних вимог не
визнала та пояснила, що договір
укладений сторонами , містить
положення , згідно яких банк має право в
односторонньому порядку підвищувати
розмір процентної ставки, і така норма
була обумовлена згодою сторін.
Прийняття банком рішення про
збільшення відсоткової ставки
здійснювалось згідно розпорядження
Банку від 25.12.2008 року та наказом від
05.01.2009 року № КТ-БТ-СП-2009-1/1 «Про зміну
процентної ставки по діючим кредитам
бізнесу Іпотечне кредитування, Авто в
кредит, Мікрокредитування -виданих у
гривні».

Крім цього зазначила, що позивачем
визнані зміни до договору , оскільки
позивач не надав письмового
повідомлення про свою незгоду із
підвищенням процентної ставки та
проводив погашення зазначеного
кредиту , таким чином визнавши нові
умови цього договору.

Також просить застосувати строк
позовної давності, так як позивач
дізнався про порушення оспорюваного
ним права в січні 2009 року , тому міг
своєчасно звернутися до суду за його
захистом. З огляду на наведене просить
відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи суд
прийшов до наступного.

Встановлено, що 10 січня 2008 року між
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» було
укладено кредитний договір № GCROGI,
відповідно до умов якого позичальнику
було надано іпотечний кредит у сумі 40 000
гривень, строком по 10 січня 2019 року, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків з розрахунку 15 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом (а.с. 10-14) .

Згідно п. 8.9 зазначеного договору у
відповідності до ст.651 ЦК України
сторони домовились, що розмір
процентної ставки за кредитним
договором може бути змінено, зокрема, в
сторону збільшення у випадку,
здійснення поточних коливань
відсоткових ставок за вкладами та/або
кредитами, або зміни у
грошово-кредитній політиці НБУ;
підвищення ставки за кредитами
Кредиторів України у відповідній
валюті (по статистиці НБУ); підвищення
ставки більш ніж на 3 (три) відсоткових
пункти за бланковими кредитами
«Овернайт» НБУ з дати укладення цього
договору чи останнього перегляду
відсоткової ставки. При цьому сторони
дійшли згоди , що кредитор не пізніше
ніж за 14 календарних днів до дня зміни
розміру відсоткової вставки в сторону
збільшення повідомляє Позичальника
про встановлення нової відсоткової
ставки із зазначенням її розміру та
початку дії такої ставки, шляхом
направлення поштою відповідного
рекомендованого листа за адресою
Позичальника, що вказана у цьому
договорі, або за іншою адресою, яку
Позичальник письмово повідомив
Кредитору при зміні адреси.

У разі незгоди із встановлюваним
згідно умов цього договору новим
розміром відсоткової ставки ,
Позичальник у строк не більше як 7
календарних днів до дати початку дії
нової відсоткової ставки, вказаної у
повідомленні Кредитора,
зобов'язується надати на зазначену у
договорі адресу Кредитору письмове
повідомлення (відповідь) про свою
незгоду із такою нової ставкою. У
випадку отримання Кредитором в порядку
та в терміни, визначені цим пунктом
договору такого письмового
повідомлення відповіді від
Позичальника, договір вважається
розірваним датою , яка у повідомленні
була визначена, як дата початку нової
ставки. У цю дату Позичальник
зобов'язується повернути кредитору
суму кредиту в повному обсязі,
винагороду та відсотки за фактичний
строк його користування, повністю
виконати інші зобов'язання за
договором.

Крім цього про збільшення відсоткової
ставки Кредитор також протягом 14
календарних днів з дати її збільшення
письмово повідомляє Позичальника ,
шляхом направлення останньому поштою
відповідного повідомлення за адресою
Позичальника , що вказана у цьому
договорі, або за іншою адресою яку
Позичальник письмово повідомив
кредитору при зміні адреси.

Водночас п.8.3 цього ж договору
передбачено, що будь-які повідомлення ,
які направляються Позичальнику в
рамках цього договору повинні бути
здійснені в письмові формі та будуть
вважатися поданими належним чином ,
якщо вони надіслані рекомендованим
листом або доставлені особисто на
адресу Позичальника.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ОСОБА_1 та
ПАТ КБ «Приватбанк» 10 січня 2008 року
було укладено договір іпотеки, на
підставі якого останній передав в
іпотеку банку нерухоме майно, що
належить йому на праві приватної
власності та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вбачається із Наказу ПАТ КБ
«Приватбанк» № КТ -БТ- СП-2009 - 1/1 від
05.01.2009 року підвищення процентної
ставки відбулося із 01.02.2009 року.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього Кодексу зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.5 Правил надання
банками України інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, затверджених
постановою Правління Національного
банку України від 10 травня 2007 року №
168, банки мають право змінювати
процентну ставку за кредитом лише в
разі настання події, незалежної від
волі сторін договору, яка має
безпосередній вплив на вартість
ресурсів банку. Однією з таких підстав
є підвищення облікової ставки
Національного банку України та
нестабільність курсової політики.

При вирішенні питання щодо
правомірності підвищення банком чи
іншою фінансовою установою процентної
ставки слід розрізняти умови
кредитного договору, які встановлюють
односторонню зміну умов договору, від
умов договору, що встановлюють
погоджену сторонами процедуру зміни
договору шляхом прийняття
позичальником пропозиції кредитора
про зміну умов договору відповідно до
вимог статей 641 - 642 ЦК України. При
підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Як вбачається із повідомлення ПАТ КБ
«Приватбанк» за №20.1.3.2/6-34338 від 31.12.2008
року адресованого ОСОБА_3, останню було
повідомлено про одностороннє підняття
банком відсоткової ставки за кредитом
з 01.02.2009 року та запропоновано на
протязі 7 днів з дня отримання даного
повідомлення подати свої заперечення у
разі незгоди. (а.с.36)

Дане повідомлення було надіслано
ОСОБА_3 рекомендованим листом від 09.01.2009
р., що підтверджується реєстром
відправки вихідної кореспонденції ПАТ
КБ «Приватбанк». (а.с.37)

В той же час у судовому засіданні
ОСОБА_1 підтвердив, що відповідний лист
від імені ПАТ КБ «Приватбанк» про
одностороннє підвищення відсоткової
ставки ними було отримано 29.01.2009 року, в
якому було зазначено про таке
підвищення заднім числом, зокрема з
01.02.2008 р.. Не погоджуючись із
недотриманою процедурою цього
підвищення ними було в адресу ПАТ КБ
«Приватбанк» направлено
лист-заперечення.

Як вбачається із відповіді ПАТ КБ
«Приватбанк» № 30.1.0.0/2-090907/1574 від 07.09.2009
року на лист позивачів, можна зробити
висновок, що такий був надісланий ними
01.09.2009 року, тобто поза межами 7-денного
строку, який надавався для висловлення
заперечень з приводу підняття
відсоткової ставки.

При цьому у вищевказаному листі
позивачем не оспорюється збільшена
процентна ставка, а висунута претензія
щодо процедури такої зміни умов
договору, а саме, що між сторонами не
підписувалася додаткова угода. Проте
згідно умов кредитного договору від
10.01.2008 року вбачається, що при зміні
процентної ставки додаткова угода не
укладається (а.с.13).

Окрім цього , заслуговує на увагу і той
факт, що після підняття банком
відсоткової ставки за кредитом, ОСОБА_3
здійснювала платежі, щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
№ GCROGI, тобто фактично прийняла
нові умови кредитного договору із
збільшеною відсотковою ставкою.

Даний факт підтверджується випискою
ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 10.01.2008 р.
по 12.08.2014 р., з якої вбачається, що після
підняття відсоткової ставки (з 01.02.2009
року), ОСОБА_3 здійснювала платежі за
кредитом № GCROGI у повному розмірі,
згідно наданого розрахунку
заборгованості (сплачувала
заборгованість за кредитом та пеню).
(а.с. 59-63).

В силу вимог частини 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642
ЦК України, якщо боржник сплачує
проценти за новою ставкою, то
пропозицію слід вважати прийнятою і
правочин вчиненим, (навіть за
відсутності доказів про належне
повідомлення боржника), оскільки
фактичні дії свідчать про прийняття
пропозиції.

За наведених обставин, суд приходить до
переконання, що після отримання
повідомлення про підвищення
відсоткової ставки за кредитним
договором, позивачами у встановлений у
договорі строк (протягом 7 днів) не
подано повідомлення про свою незгоду
із змінами кредитного договору (навіть
якщо цей строк рахувати із часу
отримання листа 29.01.2009 року) в частині
підвищення процентної ставки, відтак
слід вважати, що позивачі прийняли
такі.

Посилання ОСОБА_4 на ту обставину, що
ПАТ КБ «Приватбанк» без згоди його
дружини проводив списання коштів в
рахунок погашення заборгованості,
об'єктивно спростовується тим, що
згідно умов кредитного договору №
GCROGI від 10.01.2008 року, позивачка
ОСОБА_3 надала згоду на списання коштів
зі всіх своїх рахунків у валюті
кредиту, при наявності на них
необхідної суми коштів, у межах сум, які
підлягають сплаті кредитору.

З наведеного вбачається, що списання
коштів ПАТ КБ «Приватбанк» було
правомірним.

Що стосується тверджень позивача
проте, що на даний час процентна ставка
по кредитному договорі неправомірно
підвищена до 60 %, то такі на думку суду є
хибними, оскільки представник
відповідача у судовому засіданні
пояснила та надала відповідні
розрахунки того, що додаткову
підвищену процентну ставку було
підвищено у зв'язку із невиконанням
ОСОБА_3 умов договору (п.6.2. кредитного
договору від 10.01.2008 р. передбачено,
нарахування подвійного розміру
відсотків визначених п.1.1. даного
договору, у разі порушення
позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту), відповідно як штрафні санкції
і такі не є предметом даного позову.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Також підтримуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на порушення
відповідачем ст.1056-1 ЦК України.

Проте встановлено, що ЦК України
доповнено ст. 1056-1, яка встановлює
заборону банку змінювати розмір
процентів за користування кредитом в
односторонньому порядку, Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
заборони банкам змінювати умови
договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку» від 12 грудня 2008 року, який
набрав чинності 10 січня 2009 року. Тобто
цей закон не скасовує і не помякшує
цивільної відповідальності особи, тому
не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України та ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ним чинності, і не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують цивільну
відповідальність особи.

Крім цього, у висловленій Верховним
судом України в постанові від 19 грудня
2012 року правовій позиції (справа № 6-144
цс 12), якщо умовами кредитного договору
, щодо яких сторони дійшли згоди під час
його укладення , передбачено право
банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користуванням кредитом у разі
настання певних умов з додержанням
встановленої кредитним договором
процедури повідомлення позичальника,
то збільшення банком розміру
процентної ставки за цим кредитним
договором в односторонньому порядку є
правомірним, за умови, що рішення банку
про таку зміну розміру процентної
ставки було прийнято до набрання
чинності Закону України від 12 грудня 2008
року № 661-VI «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
заборони банкам змінювати умови
договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку», тобто до 09 січня 2009 року.

Відтак приймаючи до уваги те, що у
кредитному договорі від 10 січня 2008
сторони досягли домовленості про те, що
банк має право в односторонньому
порядку змінити процентну ставку,
банком прийняте таке рішення 05.01.2009
року , тобто до 09.01.2009 року , позивач
(Позичальник) прийняв такі умови, суд
приходить до переконання що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Окрім цього, представник відповідача
просить застосувати строк позовної
давності, так як позивачі дізнався про
порушення оспорюваного ним права в
січні 2009 року , тому міг своєчасно
звернутися до суду за його захистом.

Як передбачено ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
за заявою сторони у спорі (ч.3) і що сплив
позовної давності , про застосування
якого заявлено стороною у спорі , є
підставою для відмови у позові (ч.4).

Позивачі звернулись до суду із позовом
про захист своїх порушених прав, лише
24.06.2014 року - через 4 роки і 9 місяців з
часу отримання повідомлення банку про
підвищення відсоткової ставки , тобто
поза межами строку звернення до суду,
що є підставою для відмови у позові.
Доказів на підтвердження поважності
причин пропуску даного строку
позивачами не надано, тому суд не
вбачає підстав для його поновлення.

З врахуванням вищенаведеного, суд
прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218,
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій,
щодо одностороннього підвищення
процентної ставки за користування
кредитом неправомірними та
зобов'язання ПАТ КБ «Приват Банк»
здійснити корегуючи операції, щодо
зниження процентної ставки та
здійснення перерахунку за кредитним
договором №CGROGS від 10.01.2008 року -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
М. Д. Новосад