У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення грошової компенсації
вартості частки у майні, що перебуває у
спільній частковій власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення грошової компенсації
вартості частки у майні, що перебуває у
спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що рішенням Зарічненського
районного суду Рівненської області від
04 травня 2012 року за нею визнано право
власності на 37,5/100 частин будинку
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 визнано право
власності на 62,5/100 частин цього ж
будинку. Зазначала, що вона як
співвласник має право на виділ в натурі
частки із майна, що перебуває у
спільній частковій власності.
Посилаючись на висновок судової
будівельно-технічної експертизи від 28
лютого 2013 року, згідно з яким провести
виділ у натурі часток кожного із
співвласників у спірному житловому
будинку з надвірними будівлями
відповідно до їх ідеальних часток є
неможливим, просила стягнути з
відповідача на її користь грошову
компенсацію вартості її частки у
зазначеному житловому будинку у
розмірі 44 870 грн, припинивши за нею
право на частку у праві спільної
часткової власності з дня отримання
зазначеної грошової компенсації.

Рішенням Зарічненського районного
суду Рівненської області від 17
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 09 вересня 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 грошову компенсацію
вартості належної їй 37,55/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 у розмірі 44
870 грн. Ухвалено з дня отримання ОСОБА_4
грошової компенсації вартості її
частки, припинити право останньої на
частку у праві спільної часткової
власності у житловому будинку
АДРЕСА_1, яка складає 37,5/100 частини.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення Зарічненського районного суду
Рівненської області від 17 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 09 вересня 2013
року залишено без змін.

23 грудня 2013 року ОСОБА_3 направила
поштою на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заяву про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, ст. 376 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник долучив до заяви копії
ухвали Вищого господарського суду
України від 10 квітня 2013 року, ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 квітня 2013 року та постанови
Верховного Суду України від 04 грудня 2013
року, ухвалені за результатом розгляду
аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України, ухвалених як судом касаційної
інстанції.

Оскільки постанова Верховного Суду
України від 04 грудня 2013 року не є
судовим рішенням, ухваленим Верховним
Судом України як судом касаційної
інстанції, тому на вказане судове
рішення не може здійснюватися
посилання як на підтвердження
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту наведених заявником доводів
в обґрунтування заяви та поданих ним як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права копій
ухвали Вищого господарського суду
України від 10 квітня 2013 року та ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 квітня 2013 року не
вбачається наявних ознак, які згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами
для перегляду Верховним Судом України
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року у
зв'язку з неоднаковим застосуванням
судами касаційної інстанції ст. 376 ЦК
України.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви копій ухвали Вищого
господарського суду України від 10
квітня 2013 року та ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 квітня 2013 року не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, правовідносини є подібними,
але різні фактичні обставини справи, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення грошової
компенсації вартості частки у майні, що
перебуває у спільній частковій
власності, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк