Справа № 551/1035/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої -
судді Вергун Н.В.,

при
секретарі - Курінній Я.М.,

за участю:
позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
матеріали цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, голови Сагайдацької сільської
ради Шишацького району Полтавської
області ОСОБА_5 про визнання дій
неправомірними та права на
приватизацію земельної ділянки без
погодження меж із суміжними
землекористувачами, -

в с т а н о в и в:

29 вересня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, голови Сагайдацької
сільської ради Шишацького району
Полтавської області ОСОБА_5, в якому
просила визнати неправомірною
відмову останніх у підписанні акту
погодження / відновлення / та
закріплення меж земельної ділянки, що
по АДРЕСА_1, та визнати за нею права на
приватизацію цієї земельної ділянки
без підпису суміжних
землекористувачів.

В обґрунтування поданого
позову, ОСОБА_1 послалася на те, що є
одноосібним власником житлового
будинку з господарськими будівлями,
що по АДРЕСА_1. З метою користування
вказаним нерухомим майном їй було
виділено земельну ділянку,
орієнтовною площею 0.25 га. Маючи намір
на приватизацію вказаної земельної
ділянки, розпочала підготовку
необхідних документів, однак
відповідач ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
голова Сагайдацької сільської ради
Шишацького району ОСОБА_5 відмовилися
від підписання акту погодження меж
земельної ділянки, з огляду на
відсутність іншого проїзду, окрім як
через, належну їй, земельну ділянку,
до суміжної земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_6

З огляду на те, що посилання
відповідачів на підставу не підписання
акту повністю спростовується даними
земельно - технічної експертизи № 345
від 26 липня 2013 року, від так їх
відмова є неправомірною та такою, що
порушує її право на обов'язкову
приватизацію.

Позивач ОСОБА_7 та її
представник - адвокат ОСОБА_2 просили
позов задовольнити, виходячи з
обставин, викладених у позовній заяві
та, як наслідок, відновити порушені
права.

Відповідачі, вказуючи на те, що
їх відмова у підписані акту
погодження / відновлення / меж
земельної ділянки є обґрунтованою,
оскільки між позивачем та сім'єю
ОСОБА_6 існує спір щодо належного та
безперешкодного користування,
належною їм, земельною ділянкою, а від
так просили відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з його
безпідставністю.

Вислухавши пояснення сторін,
їх представників, перевіривши
матеріали справи, наявними в ній,
належними та допустимими доказами, суд
приходить до наступних висновків.

Так, за правилами статті 118 ЗК
України, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної місцевої ради за
місцезнаходження земельної ділянки.
Рішення органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Частиною 6 названої норми закону
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд /
присадибної ділянки /, індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

В ході розгляду справи
встановлено, що позивач 19 лютого 2009
року придбала у власність житловий
будинок з господарськими спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1 на
земельній ділянці фонду місцевої
сільської ради / а. с. 9 - 12 /.

Рішенням п'ятої сесії шостого
скликання від 17 травня 2011 року за
наслідками розгляду заяви ОСОБА_1,
останній надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності земельною / а. с. 13 /.

З метою реалізації права на
приватизацію вказаної земельної
ділянки позивач звернулася до
приватного підприємства « Лада Інформ
» із замовленням про виготовлення
відповідної технічної документації із
землеустрою.

Згідно повідомлення директора
приватного підприємства « Лада Інформ
» за вих. № 1/2709-2011 від 26 вересня 2011 року
позивачу повідомлено про те, що
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку, розміром 0.2500 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, не
має можливості через те, що акт
погодження меж суміжними
землекористувачами ОСОБА_6 та
Сагайдацькою сільською радою
Шишацького району до цього часу не
підписаний / а. с. 14 /.

Як убачається з матеріалів
справи, акт погодження та закріплення
меж земельної ділянки, який, між тим,
недатований, не підписаний як
сільським головою ОСОБА_5, так і
суміжніми землекористувачами ОСОБА_6,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 / а. с. 15 /.

Між тим, за результатами
огляду цивільної справи № 2 - 465/11 за
позовом ОСОБА_1 до Сагайдацької
сільської ради Шишацького району,
ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити
певні дії, було встановлено ще один
акт погодження / відновлення / та
погодження меж земельної ділянки,
який підписаний відповідачем ОСОБА_4
та не підписаний сільським головою
ОСОБА_5 та суміжними
землекористувачами ОСОБА_6 і ОСОБА_8 / а.
с. 59 - 60 /.

Відсутність посилання у
вказаних документах на календарну
дату унеможливлює визначити дату їх
складання.

16 червня 2014 року позивач
направила на адресу голови
Сагайдацької сільської ради
Шишацького району та відповідача
ОСОБА_6 листи з пропозицією підписати
акт погодження меж земельної
ділянки, якою вона користується / а. с.
23 - 26 /.

Однак, з пояснень в судовому
засіданні відповідача ОСОБА_5 та
представника відповідача ОСОБА_3
слідує, що такі листи на їх адресу не
приходили.

Оскільки в матеріалах справи
відсутні будь - які беззаперечні
докази тому, що вказані листи була
направлені та одержані адресатами, у
суда виникають не аби які сумніви
щодо їх належності та допустимості
як доказу по справі.

Предметний аналіз статей 126,198 ЗК
України свідчить про те, що у зміст
терміну „погодження меж земельної
ділянки з суміжними
землекористувачами" покладений
принцип добровільності вчинення
зазначених дій суб'єктами земельних
відносин, і чинним земельним
законодавством не передбачено
обов'язку щодо надання згоди у
примусовому порядку на погодження меж
земельної ділянки, у тому числі і за
рішенням суду.

Крім того, ст.198 ЗК України
просто вказує, що складовою
кадастрових зйомок є „погодження меж
земельної ділянки..." Із цього зовсім не
слідує, що у випадку відмови суміжного
землевласника або землекористувача
від підписання відповідного документу
- акту погодження меж - слід вважати, що
погодження меж не відбулося, і
процедура приватизації земельної
ділянки має зупинитися.

Оскільки погодження меж
земельної ділянки суміжного
землекористувача зі сторони
відповідачів відбулося у формі
відмови, то таке погодження має бути
прийняте і враховане органом місцевого
самоврядування при підготовці
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, який
засвідчує право на земельну ділянку
позивача, та при розгляді питання щодо
передачі земельної ділянки у приватну
власність.

Згідно положень частин 1, 10,11 ст.
118 Земельного кодексу України,
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває в його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього кодексу.

Відмова органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

Матеріали справи не містять та
позивачем не надано рішення
Сагайдацької сільської ради
Шишацького району Полтавської
області, за результатами розгляду на
пленарному засіданні ради - сесії з
питання непогодження межі спірної
земельної ділянки, яка виділена у
користування позивачу.

Акт комісії депутатів
Сагайдацької сільської ради
Шишацького району Полтавської
області від 31 липня 2014 року, який
міститься в матеріалах справи / а. с. 27 -
28 /, не є рішенням в розумінні положень
статей 158, 159 ЗК України, п. 34 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Більше того, що відповідно до
роз'яснень, які містяться у п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", згідно зі ст.158 ЗК
України суди розглядають справи за
спорами про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.
Тобто встановлення меж земельної
ділянки не є компетенцією суду.

При цьому, приватизація
позивачем земельної ділянки без
погодження меж із суміжним
землекористувачем не позбавляє
останнього права звернутися до суду
за захистом своїх прав у випадку, якщо
він вважає, що приватизація земельної
ділянки у таких межах порушує його
права.

Разом з цим, ч. 1 ст. 15 ЦК України
закріплює право кожної особи на захист
свого права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Положення
цієї статті базуються на нормах
Конституції України, які закріплюють
обов'язок держави забезпечувати
захист: прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання / стаття 13/,
захист прав і свобод людини і
громадянина судом / частина перша
статті 55/.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
визначено перелік способів захисту
порушених прав та інтересів в судів, а
способи захисту порушених прав на
земельні ділянки встановлені ст. 152 ЗК
України.

За правилами ч. 2 ст. 152 ЗК
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема, визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угод недійсними; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

З огляду на викладене, визнання
безпідставною відмови відповідачів, як
суміжних землекористувачів, від
підпису акту як спосіб захисту права
чинним законодавством не передбачено.

Зважаючи на те, що відмова
відповідачів підписати акт погодження
/ відновлення / та закріплення меж
земельної ділянки, що по АДРЕСА_1, не
призвела до порушення прав позивача на
набуття права власності на цю земельну
ділянку, суд приходить до висновку про
відсутність будь - яких правових
підстав для задоволення позову
ОСОБА_1

На підставі викладеного,
керуючись статтями 118, 126, 152, 198 ЗК
України, ст. 15 ЦК України, статтями 10, 11,
15, 60, 62, 76, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, голови
Сагайдацької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
ОСОБА_5 про визнання дій
неправомірними та права на
приватизацію земельної ділянки без
погодження меж із суміжними
землекористувачами, - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: