Справа № 104/855/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м.
Білогірськ

Білогірський районний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого - судді
Борісенка Є.В.,

при секретарі -
Стаднюк Н.О.,

за участю:

позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

відповідачів -
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білогірську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.04.13 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою, яка була неодноразово
уточнена (а.с.51-54,104-107) до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення спричиненої
матеріальної шкоди в розмірі 22118,80грн.
солідарно, моральної шкоди - в розмірі
1000грн. солідарно, а також судового
збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.06.2012 року
трактором К-701, який належить ОСОБА_4 та
яким керував ОСОБА_3, при його русі по
території АДРЕСА_1, де була розташована
пасіка позивача, були пошкоджені та
стали непридатними 7 бджолиних вуликів
з бджолиними сім'ями та медом, який в
них знаходився, на загальну суму
20650грн., а саме: 7 бджолиних вуликів у
зборі на суму 4270грн.(вартістю 610грн. за
один); рамки для 7 вуликів у кількості
210шт. по 12грн. за кожну на суму 2520грн.; 7
бджолиних сімей на суму 8400грн. (по
1200грн. за одну); мед загальною вагою 210кг
на суму 5460грн.(вартістю 26грн. за 1кг).
Вважає, що винність ОСОБА_3, як особи, що
спричинило шкоду своїми діями, а
ОСОБА_4, як володільця джерела
підвищеної небезпеки, у пошкодженні
його пасіки підтверджується
матеріалами кримінального провадження
№ 0000102, матеріалом про відмову у
порушенні кримінальної справи, а сума
спричиненої матеріальної шкоди
підтверджена висновком проведеної
судової товарознавчої експертизи. Суму
заподіяної йому моральної шкоди оцінює
в 10000грн., яка полягає у тому, що після
пошкодження його майна він став
дратівливим, з'явилося безсоння,
відчуття глибоких моральних страждань
та переживань, він багато часу був
вимушений вирішувати питання,
пов'язані із усуненням наслідків
спричиненої йому шкоди, значно
погіршився його сімейний бюджет,
оскільки він позбувся додаткового
прибутку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 у судовому засіданні на
уточнених позовних вимогах наполягали,
просили їх задовольнити з підстав
викладених в позовній заяві, додатково
позивач пояснив, що належність йому
пасіки підтверджується паспортом
пасіки, копія якого була долучена до
матеріалів справи, після пошкодження
його пасіки він у лікарні не
знаходився, документів, що
підтверджують втрату ним доходу він не
має.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
не погодився із кількістю пошкоджених
вуликів. Суду пояснив, що він керував
трактором, який належить ОСОБА_4, на
прохання останнього він їхав орати
поля, трудового договору з ОСОБА_4 не
укладав. Коли проїжджав біля пасіки, то
плугом зачепив 2-3 кришки з вуликів, які
впали, зразу піднялися бджоли і він
уїхав.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому
засіданні позовні вимоги також не
визнав, зазначив, що у позивача
документи на пасіку прострочені,
відсутні дані по кількості
пошкоджених вуликів та меду. Суду
пояснив, що ОСОБА_3 керував належним
йому трактором за його проханням.
Скільки було пошкоджено вуликів йому
невідомо, але він не вважає, що позивачу
була спричинена шкода.

Заслухавши доводи сторін, пояснення
свідків, дослідивши матеріали справи у
їх сукупності, а також матеріал № 1664
про відмову у порушенні кримінальної
справи, матеріали кримінального
провадження № 0000102, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статтей 10, 11 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїм вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні ним правовідносини.

Згідно ветеринарно-санітарному
паспорту № 2, виданому 10.05.2002 року
Сімферопольським міським
підприємством державної ветеринарної
медицини, ОСОБА_1 має пасіку у
кількості 20 бджолиних сімей, останній
ветеринарний огляд пасіки проведений
06.05.2011р. (а.с.128-130).

Згідно ветеринарно-санітарному
паспорту № 2, виданому 10.07.2012 року
Сімферопольською міською державною
лікарнею ветеринарної медицини, ОСОБА_1
має пасіку у кількості 15-20 бджолиних
сімей, ветеринарний огляд пасіки
проведений 10.07.2012 року (а.с.131-134).

Постановою Білогірського РВ від
26.03.2013р. кримінальне провадження за
фактом умисного пошкодження майна
ОСОБА_1, внесеному до ЄРДР за №
0000102 від 22.01.2013р. закрито у зв'язку
з відсутністю складу кримінального
правопорушення (а.с.6).

За висновком № 2536 судової
документальної товарознавчої
експертизи від 10.12.2013р.(а.с.98-99), ринкова
середня вартість нового
багатокорпусного бджолиного вулика в
комплектації станом на лютий 2012 року
становить 610грн., ринкова (середня)
вартість нової рамки з вощиною станом
на лютий 2012 року становить 12грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ОСОБА_1 є
власником саморобної
платформи-причепа (а.с.135-136).

В судовому засіданні був оглянутий
матеріал № 1664 про відмову у порушенні
кримінальної справи, згідно якого:

за протоколом огляду пасіки,
розташованої АДРЕСА_1, від 23.06.2012 року з
фото таблицями, встановлено
пошкодження (розламані) 6
багатокорпусних вуликів на причепі № 4,
та 1 вулика, який знаходився на землі
поблизу причепа(а.с.4,32-38);

згідно пояснень ОСОБА_3, даними 26.06.2012р.
ст.ДІМ Білогірського РВ, він зачепив
плугом причеп з вуликами, які почали
падати, скільки їх впало не бачив,
оскільки відразу уїхав (а.с.6).

За протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від
06.02.2013р., який знаходиться у матеріалах
кримінального провадження № 0000102,
він 23.06.2012р. АДРЕСА_1 зачепив плугом
причеп з вуликами, які зрушилися
(а.с.17-18).

В судовому засіданні за клопотанням
позивача були допитані свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6., які дали суду аналогічні
пояснення, що влітку 2012 року, АДРЕСА_1,
стояла бригада з 5 чоловік, кожен із
своєю пасікою, 23.06.2012р. від позивача
узнали що трактором був зачеплений
причеп ОСОБА_1 з вуликами, які попадали.
Наступного дня вони приїхали на пасіку,
побачили, що 7 вуликів були перевернуті,
зламані, непридатні для використання.
Також їм відомо, що позивач оновлював
корпуса вуликів через Інтернет -
магазин навесні 2012 року. Що стосується
кількості меду у вулику, то його
можливо визначити, оскільки приріст
меду постійно контролюється, на одну
бджолиною сім'ю припадає від 30 до 40 кг
меду.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
бджільництво» право на утримання
бджіл і зайняття бджільництвом,
зокрема, мають громадяни України, які
мають необхідні навики або спеціальну
підготовку.

Згідно із ст. 12 вказаного Закону
фізична особа з метою зайняття
бджільництвом формує пасіку з
бджолиних сімей, яка може мати підсобне
приміщення, інвентар і обладнання та
розміщується на відповідній земельній
ділянці.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про бджільництво» з метою обліку
пасік та здійснення
лікувально-профілактичних заходів на
кожну пасіку видається
ветеринарно-санітарний паспорт.

Суд вважає доведеним той факт, що
позивач мав бджолину пасіку, яка
знаходилася АДРЕСА_1, оскільки це
підтверджено як наявністю
ветеринарно-санітарного паспорту на
пасіку, так і поясненнями свідків.

Також, знайшов своє підтвердження факт
пошкодження бджолиної пасіки позивача
трактором під керуванням ОСОБА_3,
оскільки це зазначено в судовому
засіданні як позивачем так і
відповідачами, тому у відповідності до
ч.1 ст. 61 ЦПК України, він не підлягає
доказуванню.

У відповідності до ст.ст. 22,1166 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування,
підставою відповідальності за завдану
майнову шкоду є наявність вини особи,
яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
неправомірно заволоділа транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
завдала шкоди діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах. Якщо
неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року № 6 у п.4 роз'яснено, що під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки на підставі права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Сторонами визнано та не оскаржується
факт, що трактор, яким керував ОСОБА_3,
належить на праві власності ОСОБА_4,
який передав його ОСОБА_3 за власним
бажанням, без наявності будь-яких угод.

Оскільки управління транспортним
засобом - трактором К-701, яким було
пошкоджено пасіку позивача, на час
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
було передано його володільцем ОСОБА_4
відповідачу ОСОБА_3 без дотримання
встановленого законом порядку, суд
дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_4,
як власник трактору, проявив
недбалість, чим сприяв неправомірному
використанню трактора ОСОБА_3 та
повинен нести відповідальність за
шкоду, завдану останнім позивачу
ОСОБА_1 у результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні розміру заподіяної
позивачу матеріальної шкоди суд
виходить з наступного.

В судовому засіданні знайшли
підтвердження доводи позивача про
пошкодження 7 багатокорпусних
бджолиних вуликів, оскільки це
підтверджується як свідченнями
допитаних у судовому засіданні
свідків, так і вбачається з протоколу
огляду місця події, який наявний у
матеріалі № 1664 про відмову у порушенні
кримінальної справи, крім того, про
пошкодження бджолиних вуликів
зазначає і сам відповідач ОСОБА_3, якого
було опитано та допитано у якості
свідка на досудовому слідстві, з цих
підстав суд не приймає до уваги
твердження відповідачів у судовому
засіданні про те, що вулики пошкоджені
не були.

Кількість наявних у 7 вуликах рамок
відповідачами не оскаржувалося, тому
суд погоджується, що їх кількість
складала 210шт.

Разом з тим, суд погоджується з
доводами відповідачів, що позивачем не
доведено про наявність у вуликах
бджолиних сімей, меду та його
кількістю, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК
України, на підтвердження своїх
доводів суду позивачем не надано
жодних доказів.

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про бджільництво» облік бджолиних
сімей та їх продуктивності ведеться за
результатами осінніх і весняних
перевірок у встановленому порядку, але
згідно наданому суду
ветеринарно-санітарному паспорту
огляд бджолиних сімей пасіки позивача
не проводився з 06.05.2011р. до 10.07.2012 року,
тому взагалі неможливо вести мову про
кількість бджолиних сімей, їх
продуктивність.

Суд також не приймає до уваги пояснення
свідків у частині кількості меду, яка
може знаходитися у бджолиному вулику,
оскільки це стосується кількості меду
у вулику взагалі, а не у пошкоджених
вуликах позивача, а у відповідності до
ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

По справі була проведена документальна
судова товарознавча експертиза, якою
була визначена ринкова середня
вартість нового багатокорпусного
бджолиного вулика в комплектації
станом на лютий 2012 року та ринкова
(середня) вартість нової рамки з
вощиною станом на лютий 2012 року,
висновок експертизи сторонами не
оскаржувався, а тому, суд приймає
висновок експертизи при визначенні
вартості 7 вуликів та 210шт. рамок, яка
складає 6790грн. (610х7 + 210х12).

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 у п. 9 роз'яснено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи що ОСОБА_1 зазнав негативне
емоційне зворушення та душевних
хвилювань у зв'язку із пошкодженням
його пасіки, але інших доказів у
підтвердження своїх вимог щодо
спричинення йому моральної шкоди у
ході розгляду даної справи не надав,
суд, виходячи з принципів розумності та
справедливості, вважає за можливе
стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 750грн.

Суд не приймає до уваги в обґрунтування
моральної шкоди посилки позивача на
погіршення його сімейного бюджету у
зв'язку з нездобуттям додаткового
прибутку, оскільки це не стосується
моральної шкоди, а відноситься до
відшкодування втраченого (доходу),
вимоги про які позивачем не заявлялися.

Дотримуючись положень статті 214 ЦПК
України, у відповідності до ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору та
проведенням судової експертизи у
розмірі 1912,80грн. (а.с.1,33,37,108).

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23,1166,
1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,
15, 58-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 6790грн.,
моральну шкоду в сумі 750грн. та судові
витрати в сумі 1912,80грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Білогірський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: (підпис) З оригіналом
згідно.

Суддя:
Секретар: