РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

05.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого 12
травня 2007 року Чемужівською сільською
радою Зміївського району Харківської
області, актовий запис №9.

В обґрунтування позову зазначив,
що спільне життя не склалося внаслідок
несумісних поглядів на ведення
господарства. Шлюбні відносини між
ними фактично припинені з грудня 2013
року, спільне господарство не ведуть.

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який, за їх спільною
згодою мешкає разом з відповідачкою.

Спору про розділ майна немає.

Вважав, що збереження шлюбу є
неможливим, а подальше спільне життя і
збереження шлюбу буде суперечити їх
інтересам.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про
розгляд справи за його відсутністю, на
позовних вимогах наполягав.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву
про розгляд справи за її відсутністю,
позовні вимоги визнала, просила
розірвати шлюб, після розірвання шлюбу
просила залишити прізвище без змін.

Зважаючи на те, що всі особи, які
беруть участь у справі в судове
засідання не з'явилися, відповідно до ч.
2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Згідно свідоцтв про шлюб та про
народження сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 12.05.2007 року,
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с.19, 20).

Сторонами визнані та, відповідно
до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають
доказуванню ті обставини, що фактично
вони припинили шлюбні стосунки,
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Спору про розділ майна та про місце
проживання дітей між сторонами немає.

Згідно із ст. 51 Конституції
України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка. Кожен із
подружжя має рівні права і обов'язки у
шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Протоколу №7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод зі змінами,
внесеними Протоколом № 11 - стаття 5,
кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами
та обов'язками цивільного характеру,
що виникають зі вступу у шлюб,
перебування в шлюбі та у випадку його
розірвання. Ця стаття не перешкоджає
державам вживати таких заходів, що є
необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 у
заяві наполягав на розірванні шлюбу,
відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про
визнання позову, а подальше збереження
шлюбу є неможливим та суперечило б
інтересам сторін, позовна заява про
розірвання шлюбу є обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 169, 174, ч. 2 ст.
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12 травня 2007 року
(актовий запис №9) Чемужівською
сільською радою Зміївського району
Харківської області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий: