Провадження №2-о/761/346/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду з даною
заявою, в якій просять укладений між
ними шлюб розірвати.

Заяву мотивують тим, що 5 червня 2009
року між ними укладено шлюб. Від шлюбу
мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини між ними
остаточно припинені 3 січня 2014 року,
внаслідок психологічної несумісності
та відсутність взаєморозуміння.
Подальше збереження шлюбу вважають не
можливим, у зв'язку з чим просили заяву
задовольнити.

При цьому, у заяві заявники зазначають,
що між ними укладено та нотаріально
посвідчено договір про сплату
аліментів, відповідно до якого вони
домовилися про те, що після розірвання
шлюбу син до досягнення ним
чотирнадцятирічного віку буде
проживати з матір'ю, а також досягли
домовленостей щодо щомісячної виплати
аліментів батьком, їх розміру.

Заявники в судовому засіданні заяву
підтримали та просили суд її
задовольнити.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 укладено 5 червня 2009 року про,
що в книзі реєстрації шлюбів
здійснений запис №992, що
підтверджується Свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим 05 червня 2009 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї.

Відповідно до договору про сплату
аліментів на дитину від 28 серпня 2014
року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №1332,
заявники між собою дійшли згоди щодо
місця проживання та матеріального
забезпечення їхнього сина.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК
України, у порядку окремого
провадження розглядаються зокрема
справи про розірвання шлюбу за заявою
подружжя, яке має дітей.

Згідно ст. 109 Сімейного кодексу
України, подружжя, яке має дітей, має
право подати до суду заяву про
розірвання шлюбу разом із письмовим
договором про те, з ким із них будуть
проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей. Договір між
подружжям про розмір аліментів на
дитину має бути нотаріально
посвідчений. У разі невиконання цього
договору аліменти можуть стягуватися
на підставі виконавчого напису
нотаріуса. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу після спливу одного
місяця від дня подання заяви. До
закінчення цього строку дружина і
чоловік мають право відкликати заяву
про розірвання шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що заява подружжя
про розірвання шлюбу відповідає їх
дійсній волі і після його розірвання не
будуть порушені особисті та майнові
права заявників, чи права їхнього сина,
а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивачка
висловила бажання залишити прізвище,
присвоєне після реєстрації шлюбу -
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215, 235 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований Центральним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї 5 червня 2009 року,
актовий запис №992.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду міста Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: