У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», Публічного акціонерного
товариства Банк «Меркурій», треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору:
Дзержинський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,
Комунальне підприємство «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, визнання недійсними
прилюдних торгів, скасування протоколу
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності, повернення майна
шляхом застосування наслідків
недійсності правочину за касаційною
скаргою Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», поданою його представником
Баценюк Наталією Миколаївною, і
касаційною скаргою ОСОБА_8, яка діє в
інтересах ОСОБА_5, на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2012 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який згодом уточнив, і
остаточно просив визнати виконавчий
напис приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 від 18 листопада 2009 року
за № 358 таким, що не підлягає виконанню;
визнати прилюдні торги, що відбулися 10
червня 2010 року, з продажу трикімнатної
квартири АДРЕСА_1 недійсними та
скасувати протокол № 71-02/105/10і
проведення прилюдних торгів
арештованого майна від 10 червня 2010
року; скасувати свідоцтво про право
власності від 11 червня 2010 року № 746,
видане ОСОБА_5; застосувати наслідки
недійсності правочину, відновивши
права власності ОСОБА_3 на зазначену
квартиру та повернути її у фактичне
володіння останнього.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
будь-яких вимог про усунення порушень,
допущених у зв'язку з невиконанням
кредитного договору, від Публічного
акціонерного товариства Банк
«Меркурій» він не отримував, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 вчинив
виконавчий напис без документів, які б
підтверджували безспірність його
заборгованості перед банком. Прилюдні
торги проведено з порушенням
Тимчасового положення «Про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна», оскільки його не повідомлено
про призначення торгів, місце їх
проведення; початкова вартість
предмета іпотеки визначена у сумі, що
значно менша визначеної іпотечним
договором.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 11 червня 2012
року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 № 358 від 28
листопада 2009 року таким, що не
підлягає виконанню.

Визнано недійсними прилюдні торги, які
відбулись 10 червня 2010 року, з
продажу квартири АДРЕСА_1; скасовано
протокол проведення прилюдних торгів
від 10 червня 2010 року та
свідоцтво про право власності на
зазначену квартиру від 11 червня 2010
року, видане ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

Застосовано наслідки недійсності
правочину шляхом відновлення права
власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру
та повернуто її у фактичне володіння
позивача.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 3 грудня
2013 року абзац п'ятий та шостий
резолютивної частини рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2012 року змінено.

Відновлено право власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1.

Застосовано наслідки недійсності
правочину шляхом стягнення з
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
на користь ОСОБА_5 350 057 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційних скаргах заявники просять
скасувати рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 11 червня
2012 року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 3 грудня 2013
року, ухвалити нове рішення про відмову
у задоволенні позову, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційні
скарги підлягають частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що нотаріусом
незаконно вчинено виконавчий напис на
суму 457 529,54 грн, яка не відповідає
безспірній сумі заборгованості, а
відтак - підлягають визнанню
недійсними прилюдні торги, які
відбулись 10 червня 2010 року, з продажу
квартири АДРЕСА_1, а протокол
проведення прилюдних торгів від 10
червня 2010 року і свідоцтво про право
власності на зазначену квартиру -
скасуванню.

Такі висновки судів ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судами, і відповідають вимогам закону.

Судами встановлено, що 31 березня 2009
року між ОСОБА_3 та Публічним
акціонерним товариством Банк
«Меркурій» укладено договір про
надання споживчого кредиту на суму 482
000 грн строком до 30 березня 2010
року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за зазначеним договором 31
березня 2009 року між ОСОБА_3 та
Публічним акціонерним товариством
Банк «Меркурій» укладено іпотечний
договір, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1, яка на праві власності
належала позивачу.

Відповідно до п. 2.1.3 іпотечного
договору у разі невиконання
іпотекодавцем умов кредитного
договору кредитор має право звернути
стягнення на майно, в тому числі
достроково, та задовольнити за рахунок
майна свою вимогу за кредитним
договором у повному обсязі, що
визначається на час виконання цієї
вимоги, включаючи проценти,
відшкодування збитків, завданих
простроченням виконання зобов'язання,
неустойку, необхідні витрати на
утримання, звернення стягнення та
реалізацію майна.

18 листопада 2009 року приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 вчинив
виконавчий напис за № 358, яким
запропонував звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
на праві власності належить ОСОБА_3, та
за рахунок коштів, отриманих від
реалізації іпотечного майна,
задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Меркурій» про стягнення кредитної
заборгованості у сумі 457 529,54 грн.

На підставі зазначеного
виконавчого напису 18 січня 2010 року
старшим державним виконавцем
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_9
відкрито виконавче провадження № 17150630
та 1 березня 2010 року призначено
експерта для надання письмового
висновку щодо визначення ринкової
вартості квартири АДРЕСА_1; реалізацію
майна доручено Приватному
підприємству «Спеціалізоване
підприємство Юстиція».

Із протоколу проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна № 71-02/105/10/і від 10
червня 2010 року встановлено, що
переможцем прилюдних торгів стала
ОСОБА_5, яка придбала іпотечну квартиру
АДРЕСА_1 за 350 057 грн (без ПДВ), в тому
числі гарантійного внеску у сумі 10 501,71
грн та 14 червня 2010 року
зареєструвала право власності на
нерухоме майно в Комунальному
підприємстві «Харківське міське БТІ».

Порядок вчинення виконавчих написів
визначається положеннями ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат»,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(з відповідними змінами), затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 3 березня 2004 року № 20/5, Законом
України «Про іпотеку», а також
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29 червня 1999 року.

Відповідно до ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло більше
трьох років.

За змістом п. 284 Інструкції
заборгованість або інша
відповідальність боржника вважається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення провадиться у
безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 зазначеного
Переліку для одержання виконавчого
напису про стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди і
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Оскільки судами встановлено, що
виконавчий напис нотаріуса вчинено за
відсутності документів, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника перед
стягувачем відповідно до положень ст. 88
Закону України «Про нотаріат» та
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
суди дійшли правильного висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
визнання зазначеного виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, а відтак - визнання
недійсними прилюдних торгів,
скасування протоколу проведення
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності переможця цих торгів
із застосуванням наслідків
недійсності правочину шляхом
відновлення права власності ОСОБА_3 на
зазначену квартиру.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов у частині визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, визнання
недійсними прилюдних торгів,
скасування протоколу проведення
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності ОСОБА_5, і, як наслідок,
відновлення права власності позивача
на спірну квартиру, суди попередніх
інстанцій, дослідивши докази у справі,
дали їм належну оцінку та, з
урахуванням встановлених обставин
справи та вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
дійшли правильного висновку про
обґрунтованість та доведеність таких
позовних вимог.

Доводи касаційних скарг у цій
частині не дають підстав вважати, що
при розгляді справи судами допущено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
спору, оскільки висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують
і зводяться до переоцінки доказів, їх
належності та допустимості, проте, в
силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами на основі об'єктивної
оцінки наданих сторонами доказів повно
встановлено фактичні обставини справи
та вірно застосовано норми
матеріального права у цій частині.

Разом з цим, суд апеляційної
інстанції, змінюючи рішення суду
першої інстанції, застосовував з
власної ініціативи наслідки
недійсності правочину шляхом
стягнення з Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція» на користь ОСОБА_5 350 057 грн,
не встановивши, кому саме, та на який
рахунок і з якої правової підстави
сплачені ОСОБА_5 грошові кошти за
придбаний предмет іпотеки. При цьому
суд не звернув уваги на те, що позивач,
звертаючись до суду за захистом своїх
порушених прав, у межах даного
провадження порушував питання про
відновлення свого права власності на
зазначену квартиру та повернення її у
своє володіння останнього, інших вимог
позивачем не заявлено.

Ураховуючи принцип диспозитивності
цивільного судочинства, рішення суду
апеляційної інстанції в частині
застосування наслідків правочину
шляхом стягнення з Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» на користь
ОСОБА_5 350 057 грн підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», подану його
представником Баценюк Наталією
Миколаївною, і касаційну скаргу
ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_5,
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 3 грудня
2013 року в частині застосування
наслідків недійсності правочину
шляхом стягнення з Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» на користь
ОСОБА_5 350 057 грн скасувати.

У іншій частині рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 11 червня 2012 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 3 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.Мартинюк

Судді:
В.І.Амелін

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук

О.В.Ступак