Провадження №
Справа № 263/9150/14-ц
16 жовтня 2014 рокуЖовтневий районний суд
м. Маріуполя у складі головуючого судді
Степанової С.В. при секретарі Соколової
О.Б., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2, на постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 26 квітня 2013 року,
Представник стягувача звернувся до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 26.04.2013 року. У скарзі
заявник посилався на те, що на
виконанні у Жовтневому ВДВС знаходився
виконавчий лист від 17.07.1997 року № 2207 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у розмірі ? частини з усіх видів
доходів щомісячно. 25 серпня 2014 року
заявник отримав постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 26.04.2013 року у зв'язку з досягненням
дитиною повнолітнього віку. Вказану
постанову вважав незаконною, оскільки
відповідно до довідки № В19/ від 12.08.2014
року за період з 11.02.2000 року по 27.01.2013
року за ОСОБА_3 існує заборгованість у
рішення Жовтневого районного суду, на
підставі якого було видано виконавчий
лист, вважає невиконаним, а постанову
державного виконавця Жовтневого ВДВС
про закінчення виконавчого
провадження такою, що підлягає
скасуванню. Просив вказану постанову
скасувати а виконавче провадження
повернути до виконавчої служби для
подальшого виконання.

Заявник у судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання про розгляд
справи у його відсутності.

Представник Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ у судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, заяви про відкладення
розгляду справи до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в
Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ
знаходилось виконавче провадження №
23740061 по виконанню рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя у справі №
2-2207/1997 щодо стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі ?
частини з усіх видів доходів щомісячно,
на підставі якого був виданий
виконавчий лист від 17.07.1997 року № 2-2207.

26 квітня 2013 року державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ
Криловою Л.Ю. ухвалено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з закінченням строку,
передбаченого законодавством для
відповідного виду стягнення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованої Законом України № 475/97-ВР
від 17.07.1997 року, закріплено право кожної
людини на справедливий суд, яке полягає
в тому, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Згідно рішення Європейського суду з
прав людини від 20.07.2004 року у справі
«Шалько проти України» (заява №60750/00)
зазначається, що для цілей ст.6
Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як невід'ємна частина
судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 року у справі
«Чижов проти України» (заява №6962/02)
Євросуд зазначив, що позитивним
обов'язком держави є організація
системи виконання рішень таким чином,
щоб переконатися, що неналежне
зволікання відсутнє та що система
ефективна і законодавчо, і практично, а
нездатність державних органів вжити
необхідних заходів для виконання
рішення позбавляє гарантії,
передбаченої ст.6 Конвенції.
Неможливість для заявника домогтися
виконання судового рішення є
втручанням у його право на мирне
володіння своїм майном. У подальшому
Євросуд неодноразово застосовував ці
положення до України при винесенні
свої рішень проти країни.

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди України застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За пунктом 6 частини 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 194
Сімейного кодексу України
заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття, а у випадку,
передбаченому статтею 199 цього Кодексу,
до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно довідки № В19/ від 12.08.2014 року,
виданої Жовтневим ВДВС
Маріупольського МУЮ, за боржником
ОСОБА_3 за період з 11.02.2000 р. по 27.07.2013 р.
виникла заборгованість у розмірі 54643,24
грн., та станом на сьогоднішній день не
погашена.

З урахуванням цих обставин, до моменту
повного виконання рішення суду та
остаточного стягнення нарахованої
заборгованості за виконавчим листом
№2-2207 відсутні законні підстави для
завершення виконавчого провадження у
зв'язку із закінченням строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення.

Таким чином, оскаржена постанова
державного виконавця не відповідає
вимогам закону та порушує
конституційні права заявника на
належне, повне та своєчасне виконання
рішення суду, і є перешкодою для
примусового виконання рішення суду,
тому є незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

Згідно ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби. У разі
відновлення виконавчого провадження
стягувач, суд або орган (посадова
особа), якому повернуто виконавчий
документ, зобов'язаний у тримісячний
строк з дня надходження відповідної
постанови пред'явити його до виконання.

У зв'язку із тим, що стягувач, суд
або орган (посадова особа), якому
повернуто виконавчий документ,
зобов'язаний у тримісячний строк з дня
надходження відповідної постанови
пред'явити його до виконання, то суд
вважає зайвим вимогу заявника про
повернення виконавчого провадження до
виконавчої служби, оскільки виконавче
провадження залишається у державного
виконавця.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 124 Конституції України, ч. 4 ст. 194
Сімейного кодексу України, п. 6 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст. 387 ЦПК
України,суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2, на постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 26 квітня 2013 року,
задовольнити частково.

Постанову державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Крилової
Л.Ю. про закінчення виконавчого
провадження від 26.04.2013 року № 23740061 по
виконанню рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя у справі №
2-2207/1997 визнати незаконною та
скасувати.

Зобов'язати Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції відновити
виконавчі дії по виконавчому листу,
виданому Жовтневим районним судом м.
Маріуполя у справі № 2-2207 від 17.07.1997
року.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
С.В. Степанова