№2/255/14/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

за участю представника позивача
- Карлової Ю.О., відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Донецьку цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію,
посилаючись на наступне.

ОСОБА_2 є власником будинку за адресою:
АДРЕСА_1, та споживачем електричної
енергії згідно особового рахунку
НОМЕР_1

Відповідачкою неодноразово
здійснювалося перерахування грошових
коштів за спожиту електричну енергію,
таким чином, між енергопостачальником
та споживачем є зобов'язання.

Постановою НКРЕ «Про тарифи на
електроенергію, що відпускається
населенню та населеним пунктам» від
10.03.1999 року №309 встановлені тарифи на
електричну енергію, які почали діяти з
01.04.1999 року. В подальшому вказані тарифи
змінювались постановами НКРЕ України
№401 від 30.03.2006 року №926 від 20.07.2006 року.

Відповідно до п. 42 ч.ч. 5, 6 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Міністрів України від 26.07.1999 року №1357,
споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати спожиту
електричну енергію, здійснюючи її
перерахування виключно на поточний
рахунок зі спеціальним режимом
використання енергопостачальника в
уповноваженому банку. Згідно п. 48 даних
Правил, споживач несе
відповідальність, згідно з діючим
законодавством за порушення
вищевказаних Правил.

Відповідно до п. 19 Правил розрахунки
населення за спожиту електричну
енергію здійснюються за діючими
тарифами (цінами) для населення на
підставі фактичних показань приладів
обліку.

Згідно п. 20 Правил, розрахунковим
періодом для встановлення розміру
оплати спожитої електричної енергії є
календарний місяць. Плата за спожиту
протягом розрахункового періоду
електричну енергію вноситься не
пізніше 10 числі наступного місяця.

Згідно п. 21 Правил, знімання показань
приладів обліку провадиться
споживачем щомісяця.

Станом на теперішній час у
відповідачки, у зв'язку з несплатою,
виникла заборгованість за спожиту
електричну енергію у розмірі 5 687,19
гривень, що підтверджується
розрахунком дебіторської
заборгованості за спожиту
електроенергію та роздруківкою
особового рахунку з бази даних.

Згідно п. 26 Правил, у разі зміни тарифів
(цін) на електричну енергію, оплата
заборгованості проводиться за
тарифами (цінами), що діяли у період, за
який сплачується борг. У разі
відсутності у споживача коштів на
оплату заборгованості, він повинен
звернутись до енергопостачальника із
заявою про складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
несплатоспроможність ( пункт 28 Правил).

З боку відповідачки на адресу позивача
ніяких заяв з цього приводу не
надходило.

Відповідачці було відправлено
повідомлення (вимогу) про
заборгованість по сплаті за спожиту
електричну енергію перед ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», але відповідачкою
повідомлення (вимогу) було
проігноровано і до теперішнього часу
сума заборгованості не сплачена.

На теперішній час заборгованість
відповідача по сплаті за спожиту
електричну енергію перед позивачем
складає 5 687,19 гривень.

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до Ворошиловського районного суду м.
Донецька із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_2 вартості
спожитої електроенергії. 16.12.2011 року
судом було видано судовий наказ, який
ухвалою від 23.01.2012 року у справі
№2с/508/8/12 було скасовано.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на
його користь заборгованість за спожиту
електричну енергію у розмірі 5 687,19
гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
надала пояснення, аналогічні
викладеним у заяві. Просила позов
задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Пояснила, що
за адресою: АДРЕСА_1 не проживає,
будинок є непридатним для проживання.
Зазначила, що будь-яких
електроприладів в будинку немає, там
ніхто не проживає, ані чоловіка, ані
будь-яких інших родичів, які б могли
знаходитись у цьому будинку, в неї
немає вже тривалий час. 26.06.2011 року, коли
проводилось обстеження будинку та
зняття показників лічильника, вона
була відсутня, хто ставив підпис на
акті звірки - не знає. Останній раз
оплата за електроенергію проводилась у
червні 2006 року у сумі 202,32 гривень. Після
цього електроенергія була відключена
від будинку. Заперечувала проти факту
використання нею електроенергії та
наявності заборгованості, у
задоволенні позову просила відмовити
повністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснила, що працює електромонтером в
ВП Авдіївський РЕМ ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго». Приймала участь в
обстеженні будинку АДРЕСА_1 та
складанні акту про порушення від 22.01.2014
року разом із відповідачкою. Зазначила,
що будинок є нежитловим, прилад обліку
електроенергії відсутній. На подвір'ї
наявні проводи з ознаками обрізу. В
будинку будь-які електроприлади
відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що працює контролером в ВП
Авдіївський РЕМ ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго». В 2011 році приходила
до будинку відповідачки з метою
складання відомостей контрольних
зйомів. Двері відчинив чоловік. З
першого погляду будинок був
нежитловим, лічильник двухфазний,
старий.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши докази у справі в
їх сукупності, прийшов до висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 є власницею
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 30.11.1995 року (а.с. 85).

Відносини позивача та відповідачки
щодо постачання електроенергії за
вищевказаної адресою регулюються
договором № від 14.05.2010 року (а.с.
30-31), а також Правилами користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Міністрів
України від 26.07.1999 року №1357.

14.05.2010 року представником ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» було складено акт
обстеження будинку позивачки,
відповідно до якого було встановлено,
що будинок є нежитловим,
використовується як дача та відключено
від мереж електропостачання. Було
зафіксовано показники облікового
приладу №0262149, показники - 11 833 (а.с. 38-39).

З пояснень представника позивача,
свідка, а також відомостей конрольних
зйомів (а.с. 5) та маршрутного листа
контролера вбачається, що 22.06.2011 року
було проведено зняття показань
лічильника за адресою: АДРЕСА_1
Показання станом на дату зняття
становили 31271 кВ/год.

У той же час, відповідно до повідомлень
про виконання заявки на відключення
від 03.09.2009 року, 18.10.2012, 16.07.2013 року (а.с. 78,
77, 76), маркерів ТУ (а.с. 75), а також журналу
реєстрації заявок на відключення
побутових абонентів (а.с. 46), будинок
позивачки неодноразово було
відключено від постачання
електроенергії.

При цьому, представником позивача не
надано суду будь-яких доказів на
підтвердження підключення будинку
позивачки до електромереж з 2004 року. У
той же час, факт відключення будинку
від постачання електроенергії з 2004
року підтверджено представником
позивача в письмових поясненнях та в
судовому засіданні.

Відповідно до п. 30 Договору про
користування електричною енергією та
п. 29 типового договору про користування
електричною енергією, зобов'язання
припиняються з моменту зміни
споживачем місця проживання та
остаточного припинення користування
електричною енергією.

Із вищенаведеного можна зробити
висновок, що споживання електроенергії
в будинку АДРЕСА_1 відповідачкою не
відбувалось у зв'язку з відключенням
будинку від електромереж та тим, що
відповідачка не проживає за вказаною
адресою, будинок фактично є нежитловим.
В судовому засіданні також
встановлено, що до передбаченої
законом відповідальності за незаконне
(самовільне) підключення будинку до
електромереж, відповідачка не
притягувалась.

Крім того, відповідно до та п. 27
договору про користування електричною
енергією № від 14.05.2010 року, у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушень
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, що
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Однак, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не
складено жодного акту обстеження або
акту про порушення за період з 14.05.2010
року по 22.01.2014 року.

В обґрунтування відсутності таких
актів, представник позивача
посилається на неможливість
проведення обстеження у зв'язку з тим,
що у вказаному будинку ніхто не
проживає. У той же час, такі пояснення
представника спростовують його доводи
про те, що у вказаному будинку
відбувалось споживання електричної
енергії та факт наявності
заборгованості.

За вимогою суду позивачем 22.01.2014 року
було проведено обстеження будинку
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та складено
акт обстеження (а.с. 79-80) та акт про
порушення №189439 (а.с. 81-84). З даних актів
вбачається, що будинок відключено від
електромережі, прилад обліку
відсутній, звернень з приводу крадіжки
приладу обліку не було.

Таким чином, у зв'язку з не проведенням
обстежень будинку до 22.01.2014 року, а саме,
за період виникнення заборгованості,
не можна зробити висновок про те, з
якого часу відсутній прилад обліку та
припинено споживання електроенергії.
Крім того, представником позивача не
наведено й фактичних даних щодо того,
за рахунок користування якими
електроприладами виникла така значна
заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Однак, позивачем не надано суду
належних та допустимих у розумінні
ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів на
підтвердження споживання
відповідачкою електроенергії за
спірний період часу та факту наявності
заборгованості за вказаний період
часу.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 є
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не ґрунтуються на законі.
Правових підстав для їх задоволення у
суду немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність повністю
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію.

Справу розглянуто в межах заявлених
позивачем позовних вимог з урахуванням
обраного ним способу захисту права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, Постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 04.05.2006
року №562, ст.ст. 11, 58-60 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію - відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м.Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров