У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_3
про стягнення безпідставно отриманої
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 23 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року управління Пенсійного
фонду України (далі - УПФ) в
Приморському районі м. Одеси
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що відповідачка
перебуває на обліку в УПФ України в
Приморському районі м. Одеси та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
березня 2003 року № 1058-ІУ. Проте, у
листопаді 2011 року було виявлено
неправомірність виплати відповідачці
надбавки згідно Закону України «Про
пенсії за особливі заслуги перед
Україною». Розпорядженням від 24
листопада 2011 року пенсійну справу
ОСОБА_3 приведено у відповідність.
Переплата пенсії утворилася у період з
24 січня 2005 року по 30 листопада 2011 року
та складає 12 503 грн. 90 коп., яку позивач
просив стягнути з ОСОБА_3 на користь
управління.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 04 липня 2013 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 23 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси 12 497 грн. 22
коп. безпідставно отриманої пенсії.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції, виходив із того, що
підстави, визначені ст. 1215 ЦК України
для повернення відповідачкою
отриманої пенсії, відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що до вказаних правовідносин потрібно
застосовувати норми ст. 1212 ЦК України,
відповідачка зобов'язана повернути
пенсію незалежно від того, чи
безпідставне набуття, збереження майна
було результатом поведінки набувача,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 перебуває
на обліку в УПФ України в Приморському
районі м. Одеси та отримує пенсію за
віком.

Витягом з протоколу комісії з
встановлення пенсії за особливі
заслуги перед Україною № 77 від 30
вересня 2005 року було вирішено
встановити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24
січня 2005 року пенсію за
особливі заслуги перед Україною за
віком та встановити надбавку у розмірі
30% від прожиткового мінімуму,
визначеного для осіб, які втратили
працездатність. Спеціалістом
Михалковою В.М. розпорядженням від 15
листопада 2005 року помилково
встановлено надбавку з 24 січня 2005 року
ОСОБА_3, проте зазначену надбавку
повинна отримувати інша особа, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. У листопаді 2011 року було
виявлено неправомірність виплати
надбавки відповідачу (а. с. 4-7, 79).

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не
підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат, встановлених абз. 2
ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності
рахункової помилки з боку особи, яка
добровільно провела їх виплату, та
факту недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав суду доказів, що з його
сторони було допущено рахункову
помилку у нарахуванні пенсії та не
довів факт недобросовісності з боку
відповідачки.

Переплата по пенсії нараховувалась
відповідачці через недбалість
працівників Пенсійного фонду.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову, апеляційний суд не
вірно застосував норму матеріального
права для вирішення даних
правовідносин, положення ст. 1215 ЦК
України є спеціальною нормою, яка
регулює відносини саме у сфері
безпідставного набуття заробітної
плати і платежів, що прирівнюються до
неї, пенсії, тощо.

Оскільки апеляційним судом скасоване
законне і обгрунтоване рішення суду
першої інстанції та ухвалено нове
рішення з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, тому рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню із
залишенням у силі помилково
скасованого рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 23 квітня 2014 року скасувати,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 04 липня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко