АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

20 листопада 2014 року Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
третя особа - Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання
заповіту недійсним,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4

та апеляційною скаргою служби у
справах дітей Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2014 року,

встановила:

у лютому 2014 р. представник позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом, в якому просила визнати
недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 на
ім'я ОСОБА_2, посвідчений державним
нотаріусом Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори 05.05.2004
р., посилаючись на те, що неможливо
встановити точну волю заповідача,
волевиявлення заповідача не
відповідало його волі.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник позивача - ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити позов, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Служба у справах дітей Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації також подала апеляційну
скаргу на вказане рішення, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що вказаним рішенням
порушуються права ОСОБА_6, 1999 р.
народження, яка з 2006 р. проживає в кв.
АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника Служби у справах дітей
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_4, яка є представником ОСОБА_1,
посилалась на те, що в заповіті, який
був складений ОСОБА_5 05 травня 2004 р.
вказано в якості спадкоємця ОСОБА_2
Точну волю заповідача, а саме яка особа
є спадкоємцем, встановити неможливо,
оскільки в Україні осіб з такими даними
шість та одна особа проживає в
Російській Федерації.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлені позивачем вимоги є
необґрунтованими та недоведеними,
оскільки спадкоємицею, на користь якої
померлим ОСОБА_5 було складено заповіт
є ОСОБА_2

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим та
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст. 57-60, 203, 215,
267, 1233, 1234, 1257 ЦК України, а також
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Мінюсту України
№20/5 від 03.03.2004 р.

Як правильно було встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_5 склав
заповіт, яким заповідав належне йому
майно - частину АДРЕСА_1 ОСОБА_2
Вказаний заповіт був посвідчений
державним нотаріусом Дев'ятої
Київської державної нотаріальної
контори 05.05.2004 р.

ОСОБА_2, яка змінила прізвище після
реєстрації шлюбу на ОСОБА_2, та яка
доводиться племінницею померлому
ОСОБА_5, подала заяву про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також судом першої інстанції було
правильно взято до уваги рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 28.07.2010 р., яким було відмовлено у
задоволенні позовів ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання заповіту недійсним та про
визнання особи такою, що втратила право
на спадкування та визнання права на
спадщину, і задоволено позов ОСОБА_2 і
визначено їй додатковий строк для
подання зави про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5 Вказане рішення
було залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 15.09.2011 р.

Крім того, рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 03.10.2012 р.
було відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним. Вказане рішення було
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 11.09.2013 р.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4, були
предметом перевірки суду першої
інстанції та отримали належну правову
оцінку.

Посилання на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
яке полягає в тому, що справу було
розглянуто у відсутність відповідачів
2-7, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки
вказані відповідачі не є спадкоємцями
після смерті ОСОБА_5 та рішення суду не
оскаржували.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
Служби у справах дітей Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, про те, що суд ухвалив
рішення без врахування прав та
інтересів неповнолітньої дитини, також
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду та
задоволення позовних вимог, оскільки
неповнолітня ОСОБА_6, опікуном якої є її
бабуся ОСОБА_4, проживає в кв. АДРЕСА_1,
власником Ѕ частини в якій є ОСОБА_4
Тому, як складання заповіту ОСОБА_5
відносно належної йому частини
квартири, так і ухвалення рішення
судом першої інстанції не зачіпають
прав неповнолітньої ОСОБА_6

Таким чином, судом першої інстанції
було повно та всебічно встановлено
обставини справи, висновки суду
відповідають встановленим по справі
обставинам, судом правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому рішення суду скасуванню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та апеляційну скаргу
Служби у справах дітей Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації відхилити, а рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 05 вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/2288/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12472/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.