Справа № 1309/5170/12
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/4899/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Львівської
області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю:
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 06 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя
особа: Друга Львівська державна
нотаріальна контора, приватний
нотаріус Львівського міського
нотаріального округу - ОСОБА_8, про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину, визнання права власності
та витребування майна із незаконного
володіння,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, уточненим у листопаді
2013 року, в якому просила постановити
рішення, яким:

- визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину, видане Другою
Львівською нотаріальною конторою
після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 за
реєстром № 2-3009 про спадкування будинку
АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на
спадщину, видане Другою Львівською
нотаріальною конторою у 2005 році на ?
частку будинку АДРЕСА_2;

- визнати за нею право власності в
порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_10 відповідно до заповіту
на ? частку будинку АДРЕСА_2 та ? частку
будинку АДРЕСА_1;

- витребувати із незаконного володіння
відповідача ОСОБА_2 ? частку будинку
АДРЕСА_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що будинок АДРЕСА_2 належав на
праві власності батькам позивачки
ОСОБА_11 та ОСОБА_10. Після смерті батька
позивачки (помер у 1957р.) 08 березня 1994
року Друга Львівська державна
нотаріальна контора видала свідоцтво
про право на спадщину на вищевказаний
будинок з господарськими будівлями в
рівних частинах матері позивачки та
брату позивачки ОСОБА_9, який на той час
був зареєстрований у будинку. 21
листопада 2000 року мати позивачки
ОСОБА_10 склала заповіт на все належне
їй майно на користь позивачки. На той
час мати позивачки проживала у будинку
АДРЕСА_2, а літня кухня була
переобладнана братом позивачки ОСОБА_9
в житловий будинок 6 «а» на подвір'ї
матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 брат позивачки помер,
після його смерті залишилось спадкове
майно, а саме будинок № 6 «а», який був
оформлений на нього, а також ? частина
будинку № 6. Відповідачка ОСОБА_4 в
порядку спадкування після смерті свого
чоловіка та брата позивачки отримала
свідоцтво про право на спадщину за №
2-3009 від 03.12.2002р. на будинок АДРЕСА_1 та
від 07.11.2005р. за № 2-2273 на ? частину
будинку№ 6 по вул. Залізничній в м.
Львові-Рудно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки
ОСОБА_10 Після смерті матері позивачка в
нотаріальну контору про прийняття
спадщини не зверталась, і лише у 2005р.
звернулась до суду із позовом про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини. 12.05.2005р. рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
їй визначено додатковий строк для
прийняття спадщини і вона звернулась у
нотаріальну контору із відповідною
заявою. Однак, після подання заяви вона
дізналась про наявність відповідних
свідоцтв. Вважає, що такі свідоцтва є
незаконними, оскільки мати ОСОБА_10
також була спадкоємцем після смерті
брата, прийняла спадщину, а отже мала
право на ? частину від його спадкового
майна. Також, вона дізналась, що
відповідач ОСОБА_4 26.12.2005р. уклала
договір дарування, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу - ОСОБА_8
за № 1581, яким незаконно подарувала ?
частину будинку АДРЕСА_2 її брату
ОСОБА_2.

На підставі вказаного просила
задовольнити її позов.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 06 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено
за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов.

Зокрема, вказує на те, що суд розглянув
справу у відсутності представників
третіх осіб - Другої Львівської
держнотконтори та приватного
нотаріуса, ОК БТІ та ЕО, що призвело до
нез'ясування ряду обставин. Вказує, що
будинок АДРЕСА_2 був завершений
будівництвом її матір'ю після смерті
чоловіка, тому її матері у цьому
будинку належить ? частки. Мати
побудувала літню кухню, яка пізніше
була переобладнана під будинок № 6-а,
тому матері належала частка у цьому
будинку на праві власності, а також
спадкова частка після смерті сина.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору є частка на спадщину в
будинку АДРЕСА_2 та в будинку АДРЕСА_1,
на які претендує позивач ОСОБА_6,
вважаючи її право порушеним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
правильно прийшов до висновку, що
правові підстави для цього відсутні.

Зокрема, матеріалами справи
підтверджується, що шлаковий житловий
будинок АДРЕСА_2 належав на праві
особистої власності батьку позивачки
ОСОБА_11, та складався в цілому з двох
кімнат житловою площею 28,0 кв.м. і кухні.
До будинку відносились цегляна літня
кухня Б, цегляний сарай В, гараж Г,
цегляна вбиральня Д, сітка-огорожа,
фіртка, асфальтове замощення.

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. і заповіту
не залишив.

Прийняття спадщини по закону після
його смерті регулюється ст.ст. 418, 420, 429,
430 Цивільного Кодексу України РСР 1922
року.

Відповідно до ст. 429 вказаного кодексу
якщо присутній в місці відкриття
спадщини спадкоємець протягом трьох
місяців з дня його відкриття не заявить
належному нотаріальному органу про
відмову від спадщини, він вважається
таким, що прийняв її.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 08 березня
1994р. Другою Львівською державною
нотаріальною конторою спадщину після
смерті ОСОБА_11 прийняли в рівних
частках по ? лише два спадкоємця: його
дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_9 (а.с. 6).В
таких частках по ? за кожним було
зареєстровано їх право власності в
порядку спадкування в ОКП Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
(а.с.11).

Інші діти спадкодавця після його
смерті спадщину не прийняли.

Доводи позивачки про те, що будинок був
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_9 та що дружина померлого ОСОБА_10
за власний кошт добудовувала будинок
тому її частка в ньому становить ?
ідеальні частини не підтверджується
належними доказами.

Зокрема за життя ОСОБА_10 не оспорювала
свою частку у праві власності на
будинок, погодилась, що її власність в
будинку після смерті чоловіка
складається лише із спадкової ? частки
без подружньої частки.

Брат позивача ОСОБА_9 помер 01 травня
2002р., заповіту не залишив.

На день його смерті йому на праві
власності належали ? частина будинку
АДРЕСА_2 в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_11, а також в цілому
будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, виданого Рудненською селищною
радою народних депутатів 22.02.2000р. і
зареєстрованого у Львівському
обласному державному комунальному
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки за № 1255.

Після його смерті залишилось два
спадкоємці: дружина ОСОБА_4 та мати
ОСОБА_10.

Прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9
регулюється ст. 549 Цивільного кодексу
України РСР 1963р.

Матеріалами справи не підтверджується,
що мати померлого ОСОБА_10 відповідно до
положень ст. 549 ЦК 1963р. зверталась в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини після смерті сина
ОСОБА_9, або вчинила інші фактичні дії
по управлінню або володінню спадковим
майном після смерті сина ОСОБА_9,
проживала окремо від сина і була
зареєстрована у будинку АДРЕСА_2.

Доказів протилежного позивачкою не
надано.

Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК 1963р.
вважається, що відмовився від спадщини
той спадкоємець, який не вчинив жодних
з дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Таким чином ОСОБА_10 не прийняла
спадщину після смерті сина ОСОБА_9 і її
частка у праві власності залишилась
незмінною і становила ? ідеальну
частину в будинку АДРЕСА_2 на день її
смерті.

Доводи апеляційної скарги про те, що
матері позивачці ОСОБА_10 належала
частка в будинку № 6-а, який утворився
за рахунок перебудови літньої кухні у
якій мати мала частку, не заслуговують
на увагу, оскільки такий об'єкт як літня
кухня не зберігся, житловий будинок №
6-а що складається з двох кімнат
житловою площею 27,7 кв.м. як новий об'єкт
був створений новим власником ОСОБА_9 і
його право власності в цілому на цей
будинок з часу його реєстрації мати за
свого життя ніколи не оспорювала.

Таким чином свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_9, від 03.12.2002р. та від 07.11.2011р. на ?
будинку № 6 та будинок № 6-а на ім'я
дружині померлого ОСОБА_4 були видані
Другою Львівською державною
нотаріальною конторою правомірно і
правові підстави для визнання їх
недійсними відсутні.

Оскільки ОСОБА_4 на законних підставах
набула в порядку спадкування за
законом право власності по ? частину
будинку АДРЕСА_2, вона вправі була нею
розпорядитись шляхом укладення 26.12.2005р.
договору дарування в користь ОСОБА_2 -
брата позивачки та сина померлої
ОСОБА_10

Вказаний договір дарування є чинним і
позивачкою не оспорюється, правові
підстави для витребування від
обдарованого в користь позивачки ?
частки будинку № 6 відсутні.

Мати позивачки ОСОБА_10 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

За життя ОСОБА_10 залишила заповіт від
21.11.2000р., яким усе своє майно, що буде
належати їй на день смерті і на яке вона
буде мати право, заповіла своїй доньці
ОСОБА_6 (а.с.12).

Встановлено, що на день смерті ОСОБА_10
мала право власності на ? частку
будинку АДРЕСА_2 в м. Львів-Рудно.

Прийняття спадщини та заповіту після
смерті ОСОБА_10 регулюється ст. 549
Цивільного кодексу України РСР 1963р.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_6 після
смерті матері заяву про прийняття
спадщини в нотаріальну контору
своєчасно не подала, в інший спосіб
фактично спадщину не прийняла і
рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 12.05.2005р. їй було надано
додатковий строк для прийняття
спадщини. Заяву при прийняття спадщини
після смерті матері вона подала в
нотаріальну контору 13.09.2005р.

Право позивачки в порядку спадкування
за заповітом на ? ч. будинку АДРЕСА_2 в м.
Львів-Рудно ніким не оспорюється і
перешкоди для одержання нею в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину відсутні.

З врахуванням наведеного, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про безпідставність позовних
вимог та з цих підстав відмовив у
позові.

Оскільки строк позовної давності
захищає порушене право, а право
позивачки ОСОБА_6 на спадщину після
смерті матері не порушене, висновки
суду першої інстанції у мотивувальній
частині рішення про пропуск позивачкою
ОСОБА_6 строку позовної давності є
зайвими, проте на законність
ухваленого рішення не впливають.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, доводи апеляційної
скарги та зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального та
процесуального права, які є підставами
для скасування рішення суду, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 06 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк