Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/179/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

06.02.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Черненко В.В.

за участі секретаря судового
засідання Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 18 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, про
стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся у суд із
вищезазначеним позовом і просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 17107 грн. 61 коп. завданої
шкоди та 229 грн. судового збору.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_2 з
10.06.2011 року працювала касиром -
операціоністом ПАТ КБ «ПриватБанк».
13.12.2012 року при проведенні звірки каси,
у неї в касі, було виявлено нестача
грошових коштів в розмірі 20226 грн. 96 коп,
що підтверджується актом ревізії.
Відповідач визнавши факт нестачі
грошових коштів дала з цього приводу
письмові пояснення та розписку. В
ході проведення службової перевірки
було встановлено, що відповідачем
грубо порушувалися вимоги положення
про організацію касової роботи у
відділеннях ПриватБанку, допускалися
до каси сторонні особи, видавались та
приймались грошові кошти без
проведення будь - яких операцій. На
час звільнення до каси було
повернуто 1400 грн., які ОСОБА_2 було
позичено із каси, працівнику
автосалону «Автопланета», в приміщенні
якого знаходилась каса та робоче
місце відповідача, а 1719 грн. 35 коп. було
утримано з заробітної плати
відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 18 листопада 2013
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Кіровського
районного суду міста Кіровограда від
18 листопада 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову через безпідставність та
недоведеність позовних вимог.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду, обговоривши доводи
апеляційних скарг та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд виходив з
того, що відповідач ОСОБА_2 була
службовою особою відповідальною за
збереження матеріальних цінностей.
Працюючи касиром - операціоністом ПАТ
КБ «ПриватБанк» систематично
порушувала Положення про організацію
роботи в відділеннях ПриватБанку, в
результаті чого в касі утворилась
недостача, яку відповідач визнала.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 з 10.06.2011 року
працювала касиром - операціоністом ПАТ
КБ «ПриватБанк». 10.06.2011 року між
Кіровоградською філією КБ
«ПриватБанк» в особі директора Масло
Ростислава Володимировича та ОСОБА_2
укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність, відповідно до умов
якого відповідач взяла на себе повну
матеріальну відповідальність за
безпеку збереження довірених їй
установою банку цінностей і в
зв'язку із цим зобов'язалася суворо
дотримуватись встановлених правил
здійснення операцій з цінностями і
їх зберігання.

Згідно п.3 умов договору, у разі
незабезпечення з вини працівника
збереження довірених йому
матеріальних цінностей визначення
розміру заподіяної підприємству,
установі, організації шкоди і його
відшкодування проводиться відповідно
до чинного законодавства.

До функціональних обов'язків
ОСОБА_2, згідно п.п. 3.1, 3.3,3.4 посадової
інструкції входило: приймання
готівкових грошових коштів клієнтів
для зарахування на поточні рахунки;
приймання готівкових грошових коштів
від фізичних осіб для зарахування
на власні поточні рахунки, депозитні
рахунки та рахунки інших юридичних
та фізичних осіб; видача готівки з
рахунків фізичних осіб по видатковим
документам; видача грошової готівки
юридичним особам; здійснення грошових
переказів; приймання платежів
фізичних і юридичних осіб.

При проведенні звірки каси, 13.12.2012
року, у касира - операціоніста ОСОБА_2
виявлена нестача грошових коштів у
сумі 20226 грн. 96 коп.

Факт проведення звірки каси та
виявлення нестачі грошових коштів
ОСОБА_2 не заперечувала.

В ході розгляду справи, як в суді
першої так і апеляційної інстанції,
знайшли своє підтвердження доводи
позивача щодо систематичного
порушення відповідачем положення про
організацію касової роботи у
відділеннях ПриватБанку, відповідно
до пункту 15.1 якого, для забезпечення
особистої безпеки та схоронності
матеріальних цінностей банка, в
касовий вузол допускаються лише
співробітники касового вузла.

Однак, відповідно до записів
камер відеоспостереження, зокрема
13.12.2012 року, о 14 год. 27 хв., ОСОБА_2
роздрукувала чеки, о 14 год. 36 хв. -
прийняла частинами від клієнта гроші
та перерахувала. О 15 год. 03 хв.
здійснено проводку в сумі 83080 грн. Під
час проведення операції, в приміщенні
касового вузла, з 14 год. 39 хв. до 14 год. 51
хв. знаходився керівник автосалону
«Автопланета» ОСОБА_4 Після відходу
клієнта від каси, о 15 год. 04 хв., в касове
приміщення знову зайшов ОСОБА_4,
якому ОСОБА_2 передала грошові кошти
в сумі 3400 грн. номіналом 200 грн. в
кількості 17 шт. без проведення будь -
яких банківських операцій.

Крім того, мали місце і інші
випадки безпідставної видачі ОСОБА_2,
із каси Банку, грошових коштів,
працівникам автосалону «Автопланета»,
що не заперечується відповідачкою
та підтверджується фактом повернення
коштів у сумі 1400 грн. у касу, після
виявлення нестачі.

Факт нестачі у касі грошових
коштів, станом на 18 год. 19 хв., 13
грудня 2012 року, підтверджується також
випискою по рахунку НОМЕР_1 (а.с. 121). Із
даної виписки вбачається, що після
виявлення нестачі, відповідачем, у
відповідності до положень щодо
внутрішнього контролю по касовим
операціям у відділеннях банку,
виявлену недостачу, у сумі 20226 грн. 96
коп., винесено на рахунок № НОМЕР_1, як
це і регламентовано інструкцією.

Проведена ОСОБА_2 операція
відповідає вимогам інструкції по
роботі с персональними рахунками
каси співробітників.

Цією ж випискою, також,
підтверджується факт зарахування на
рахунок НОМЕР_1, повернутих 14 грудня 2012
року, в касу банку, 1400 грн., які
ОСОБА_2, напередодні, незаконно
вилучивши із каси, передала у борг
працівнику автосалону ОСОБА_5

Крім того, факт недостачі
грошових коштів у сумі 20226 грн.96 коп.
підтверджується Актом ревізії
цінностей, які станом на 14.12.2012 року
знаходяться в касі, резервних фондах
та обліковуються на балансових та
позабалансових рахунках, яку було
проведено ревізійною бригадою, 17. 12. 2012
року, на підставі наказу
КТ-БТ-2012/2-.12.2012.

В своїх поясненнях, наданих 14
грудня 2012 року, ОСОБА_2 підтвердила
факт несанкціонованого вилучення із
каси грошових коштів і передачі їх
ОСОБА_5., а також пояснила, що 13.12.2012
року при проведенні платежу за
покупку автомобіля, прийняла кошти
від директора автосалону не
перерахувавши їх.

У колегії суддів відсутні
підстави не приймати дані пояснення
як доказ, оскільки відповідачем не
надано доказів тому, що дане
пояснення було отримано від неї під
будь - яким примусом зі сторони
працівників банку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України,
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Пунктом 1 частини 1 статті 134 КЗпП
України передбачено, що відповідно до
законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли між
працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно до
статті 135-1 цього Кодексу укладено
письмовий договір про взяття на себе
працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей.

Доводи апелянта ОСОБА_2, яка несла
особисту матеріальну
відповідальність за прийняття та
збереження грошових коштів, щодо
того, що допущені нею порушення у
вигляді: допуску до приміщення каси
сторонніх осіб, незаконної видачі
грошових коштів у борг, прийняття
грошових коштів без їх перерахунку
та без проведення касових операцій, не
знаходяться у причинному зв'язку із
виявленою недостачею, є
безпідставними.

В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається також на
неможливість покладення на неї
матеріальної відповідальності у
зв'язку із відсутність її вини щодо
виникнення нестачі грошових коштів.
Однак, як в суді першої так і
апеляційної інстанції ні відповідач,
ні її представник не надали суду
доказів, які б доводили обставини, що
нестача, яку було виявлено при
звірці, виникла не з вини ОСОБА_2

Крім того, колегією суддів не може
бути визнано правильним посилання
представника відповідача на те, що
ревізію, в касі, було проведено з
порушенням порядку проведення таких
перевірок, а саме порядку
встановленого постановою правління
Національного банку України № 637 від
15.12.2004 року «Про затвердження
Положення про ведення касових
операцій у національній валюті
України», оскільки даним положенням
визначається порядок ведення касових
операцій у національній валюті
України підприємствами (підприємцями),
а також окремі питання організації
банками роботи з готівкою, а
відповідно до пункту 1.2 частини 1 цього
положення під підприємствами
розуміються юридичні особи (крім
банків) незалежно від
організаційно-правової форми та форми
власності (їх відокремлені
підрозділи), що є учасниками відносин
у сфері господарювання, зокрема
суб'єкти господарювання, які
здійснюють підприємницьку діяльність,
а також інші суб'єкти господарювання,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

А отже, дане положення не визначає
порядку ведення касових операцій у
національній валюті, банками. Такий
порядок врегульовано
внутрішньобанковими інструкціями,
положеннями та наказами.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не дають підстав вважати,
що судом було допущено порушення норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 18 листопада 2013
року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :