Справа №473/3071/13-ц 08.01.2014 08.01.2014 08.01.2014
Провадження №22-ц/784/123/14
Провадження №22-ц/784/123/14
інстанції Cтаржинська О.Є.
Доповідач апеляційного суду Тищук Н.О.
УХВАЛА

Іменем України

8 січня 2014 року

місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Тищук Н.О., Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 листопада 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ
«Приватбанк»)до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

у с т а н о в и л а:

17 липня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, вимоги за яким
зменшив, просив стягнути
заборгованість в розмірі 24 870 грн. 86
коп., що складається з суми
заборгованості за кредитом в розмірі 4
519 грн. 25 коп., відсотків за користування
кредитом в розмірі 10 384 грн. 49 коп., пені -
8 306 грн. 60 коп., штрафу в розмірі 500,00 грн.
- фіксована складова та 1 160 грн. 52 коп.
відсоткова складова, що утворилася
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним
договором, укладеним з ПАТ КБ
«Приватбанк» 24 вересня 2007 року.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 листопада 2013 року позов
задоволено частково, постановлено
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором в розмірі 21 164
грн. 26 коп., що складається з суми
заборгованості за кредитом в розмірі 4
519 грн. 25 коп., відсотків за користування
кредитом в розмірі 10 384 грн. 49 коп., пені -
4 600,00 грн., штрафу в розмірі 500,00 грн. -
фіксована складова та 1 160 грн. 52 коп. -
відсоткова складова.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати через порушення
судом норм матеріального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Посилався на ті
обставини, що судом першої інстанції не
враховано, що відповідач не підписував
окремої угоди про збільшення строку
позовної давності, що кредитні
правовідносини не можуть регулюватися
договором приєднання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи пред'явлений позов
частково, суд виходив з того, що
застосування умов надання споживчого
кредиту фізичним особам не суперечить
укладеному договору та чинному
законодавству, позивачем не пропущено
строк позовної давності для
пред'явлення цього позову, а зменшення
розміру пені відповідатиме засадам
розумності, справедливі та
добросовісності, визначених цивільним
процесуальним законодавством. Також
судом вірно встановлено суттєві для
справи факти та відповідні їм
правовідносини.

З такими висновками суду слід
погодитися, оскільки вони є
мотивованими та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня коли особа
довідалася, або могла довідатись про
порушення свого права, або про особу,
яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, 24 вересня 2007 року
між позивачем та відповідачем укладено
кредитний договір №NKXRRX03010023 в якому
узгоджено усі істотні умови притаманні
для кредитного договору. Також в цьому
договорі зазначено, що відповідача
ознайомлено з Умовами та правилами
надання банківських послуг та Тарифами
банку, що не суперечить вимогам ст. 634 ЦК
України.

З огляду на невиконання відповідачем
умов кредитного договору, суд
правильно дійшов висновку про
необхідність стягнення
заборгованості. Також колегія суддів
погоджується з висновками суду про
зменшення розміру пені до 4 600,00 грн.,
оскільки це дійсно не суперечить
загальним засадам цивільного
судочинства.

Щодо доводів апеляційної скарги, то
відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася, або могла довідатись про
порушення свого права, або про особу,
яка його порушила. Як вбачається з
матеріалів справи, то останній раз
відповідачем виконано свої
зобов'язання 07 жовтня 2008 року (а.с.29). З
урахуванням визначеного сторонам
п'ятирічного строку позовної давності,
термін для звернення з позовом спливає
07 жовтня 2013 року. Цей позов пред'явлено
17 липня 2013 року, тобто в межах позовної
давності.

Доводи апеляційної скарги відповідача
стосовно неможливості регулювання
кредитного договору договором
приєднання, оскільки він є публічним
договором, колегія суддів вважає
безпідставними. Крім того, скарга не
містить перелік обставин, які не були
з'ясовані судом та вплинули на невірне
вирішення ним справи, а її доводи не
впливають на обґрунтовані висновки
суду.

Таким чином, судом постановлене
правильне по суті рішення, яке
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасовано.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а
рішення Вознесенського міськрайонного
суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: