УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

при секретарі Замуруєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Запоріжжя
заяву представника відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгова компанія
„Ньютон" Слюдікова О.Є. про перегляд
заочного рішення від 19 вересня 2012 року,
ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгова компанія
„Ньютон" про зобов'язання видати
трудову книжку, стягнення суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 19
вересня 2013 року, ухваленому у справі за
позовом ОСОБА_3 до ТОВ „Торгова
компанія „Ньютон" про зобов'язання
видати трудову книжку, стягнення суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, позовні вимоги позивача
задоволені у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ „Торгова
компанія „Ньютон" Слюдіков О.Є.
звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що про існування зазначеного
рішення йому стало відомо 20.12.2013 року,
при ухваленні якого судом не в повному
обсязі встановлені обставини справи та
відповідач був позбавлений можливості
надати пояснення та докази, які мають
істотне значення для вирішення справи,
оскільки не отримував судових повісток
про виклик у судові засідання.

Представник відповідача Слюдіков О.Є. в
судове засідання по розгляду заяви про
перегляд заочного рішення не з'явився,
через канцелярію суду надійшла
телеграма зі змісту якої вбачається, що
відповідач просить слухання справи
відкласти у зв'язку з неможливістю явки
в судове засідання його представника,
оскільки останній перебуває у
відрядженні, однак доказів про
поважність причин не явки представника
відповідача суду не надано.

В судове засідання по розгляду заяви
про перегляд заочного рішення позивач
не з'явилася, про день та час судового
засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку, однак
судова повістка повернута на адресу
суду з відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

Неявка сторін та їх представників в
судове засідання не перешкоджає
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що заява про перегляд
заочного рішення не підлягає
задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.03.2012 року в попереднє судове
засідання сторони не з'явилися,
попереднє судове засідання проведено
за їх відсутності, за результатами
якого справу призначено в судове
засідання на 12.04.2012 року на 17-00 год. (а.с.
12).

12 квітня 2012 року о 17-00 год. в судове
засідання представник відповідача ТОВ
„Торгова компанія „Ньютон" не
з'явився, про день та час судового
засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку, про що
свідчить поштове повідомлення (а.с. 14).

Також, 12 квітня 2012 року на адресу суду
від ТОВ „Торгова компанія „Ньютон"
через канцелярію суду надійшла
телеграма про відкладення слухання
справи, у зв'язку з неможливістю явки в
судове засідання представника ТОВ
„Торгова компанія „Ньютон", однак
доказів про поважність причин неявки
представника відповідача суду не
надано (а.с. 15).

07.05.2012 року о 16-30 год. в судове засідання
представник відповідача ТОВ „Торгова
компанія „Ньютон" не з'явився, про день
та час судового засідання повідомлявся
у встановленому законом порядку, про що
свідчить поштове повідомлення (а.с. 19).

Також, 07 травня 2012 року через
канцелярію суду від відповідача
надійшли заперечення на позовну заяву
ОСОБА_3 (а.с. 20-48).

20.06.2012 року о 16-30 год. в судове засідання
представник відповідача ТОВ „Торгова
компанія „Ньютон" не з'явився, про день
та час судового засідання повідомлявся
у встановленому законом порядку, про що
свідчить конверт повернутий на адресу
суду з відміткою „за закінченням
терміну зберігання" (а.с. 54).

Крім того, ухвалою суду від 20.06.2012 року
судом витребувались у відповідача
оригінал наказу про звільнення № 29/10
від 01 жовтня 2012 року та книга обліку
трудових книжок, для вирішення в
подальшому питання про призначення
експертизи (а.с. 62).

Зазначена ухвала була направлена на
адресу відповідача разом з викликом в
судове засідання на 21.08.2012 року о 12-00
год. (а.с. 66,67).

21.08.2012 року представник відповідача в
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду від 20.06.2012 року не виконані,
у зв'язку з чим, судом повторно була
направлена ухвала суду від 20.06.2012 року з
викликом в судове засідання на 19.09.2012
року о 10-00 год. (а.с. 76).

19.09.2012 року представник відповідача в
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду від 20.06.2012 року не виконані,
у зв'язку з чим на підставі наявних в
матеріалах справи доказів та
заперечень судом ухвалено рішення.

Як свідчать матеріали справи
відповідач повідомлявся судом про день
та час слухання справи у встановленому
законом порядку, даних які б свідчили
про неможливість його участі в судових
засіданнях по розгляду справи
останнього не надано.

За змістом ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони
зобов'язані повідомляти суд про зміну
свого місця проживання або місця
знаходження. У разі відсутності заяви
про зміну місця проживання або місця
знаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою.

Так, судом вжиті всі заходи, щодо
своєчасного вручення судових повісток
відповідачу, проте останній жодного
разу до суду не з'явився, не повідомив
суд про своє нове місце проживання,
тому на підставі ст. 77 ЦПК України
судова повістка вважається
доставленою.

Таким чином, законодавцем встановлено,
що при повторній неявці відповідача в
судове засідання, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах «Осман проти
Сполученого королівства» від 28.10.1998
року та «Круз проти Польщі» від 19
червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

У заяві про перегляд заочного рішення
відповідачем не наведено жодного
посилання на докази. До заяви про
перегляд заочного рішення не додано
доказів, якими відповідач обґрунтовує
свої заперечення проти вимог позивача,
та з яких вбачалось би, що при їх
врахуванні судом можливо ухвалити
інше рішення по справі.

Так, відповідач мав можливість
реалізувати свої процесуальні права і
доводити в стадії судового розгляду
справи. Небажання відповідача надавати
докази в обґрунтування своїх
заперечень проти позову, зокрема з
причини ухилення від участі в судових
засіданнях, давало суду право при
заочному розгляді справи обмежитися
доказами, наданими позивачем, що
повністю відповідає ст. 224 ЦПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що заочне рішення від 19 вересня 2012 року
не підлягає скасуванню та перегляду.

Керуючись ст.ст. 228, 231 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника Товариства з
обмеженою відповідальністю „Торгова
компанія „Ньютон" Слюдікова О.Є. про
перегляд заочного рішення від 19
вересня 2012 року ухваленого у справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Торгова
компанія „Ньютон" про зобов'язання
видати трудову книжку, стягнення суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК України у
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Суддя

Ю.В.Геєць