Справа № 664/3513/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді
Лебедя І.П.,

при секретарі
Орловій О.С.,

за участю позивача

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Цюрупинськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання її такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, а саме будинком,
розташованим в АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги та зазначив про
необхідність залишити п. 2 його
позовних вимог без розгляду, а в іншій
частині позов підтримав та пояснив, що
він є власником 54/100 частин житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується договором дарування. У
вказаному будинку зареєстрована
ОСОБА_2, яка з листопада 2010 року там не
проживає та її особистих речей у ньому
немає. Реєстрація відповідача не
дозволяє йому розпоряджатися будинком
на власний розсуд та обмежує його
законні права. Тому позов просить
задовольнити.

У судове засідання відповідач
двічі не з'явилася, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлена, причина неявки суду не
відома. На підставі положень ч. 4 ст. 169,
ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України суд вирішує
справу на підставі наявних у ній
доказів та ухвалює заочне рішення,
проти чого позивач не заперечує.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
поважних причин.

Виходячи з наведеного,
відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який
повідомлений належним чином і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
судом неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3
показав, що він є сусідом позивача.
Відповідач була дружиною позивача, яку
він бачив лише один раз приблизно
півтора або два роки назад. Більше він
відповідача за адресою: АДРЕСА_1 не
бачив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що позивача знає з
дитинства, проживає в другій половині
будинку АДРЕСА_1. Відповідач не
проживає у позивача приблизно з 2010
року. Усі свої речі відповідач вивезла
разом зі своїм батьком. З тих пір він її
не бачив за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
поважних причин.

Виходячи з наведеного,
відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який
повідомлений належним чином і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
судом неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування частини житлового будинку
від 16.01.2007 року. У вказаному будинку
зареєстрована ОСОБА_2, яка з листопада
2010 року там не проживає та її особистих
речей у ньому немає. Реєстрація
відповідача не дозволяє йому
розпоряджатися будинком на власний
розсуд та обмежує його законні права.
Тому позов просить задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст. 317, 391 ЦК
України власник має право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном і має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, відповідача належить
визнати таким, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності її понад один
рік без поважних причин.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 76, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 316 ч. 1, 391 ЦК України, ст. 72
ЖК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
житловим приміщення, а саме 54/100
частиною будинку, розташованого в
АДРЕСА_1.

Відповідач має право подати до
Цюрупинського районного суду заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення позивачем може бути
подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Херсонської області
через Цюрупинський районний суд.

Суддя
І.П. Лебідь