Ухвала

06 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Лесько А.О., Маляренка А.В., Хопти
С.Ф.,Штелик С.П., розглянувши заяву
заступника Генерального прокурора
України про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року у справі за
позовом Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора до
Вільнянської районної державної
адміністрації Запорізької області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу
Держземагентства у Вільнянському
районі Запорізької області про
визнання недійсними розпорядження,
виданого на його підставі державного
акта на право власності на землю,
договору дарування, виданого на його
підставі державного акта на право
власності на землю, та повернення
земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Запорізький
міжрайонний екологічний прокурор
звернувся до суду з позовом до
Вільнянської районної державної
адміністрації Запорізької області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу
Держземагентства у Вільнянському
районі Запорізької області, мотивуючи
свої вимоги тим, що розпорядженням
голови Вільнянської районної
державної адміністрації від 17 січня 2011
року № 31 ОСОБА_6 затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення для подальшої передачі у
власність для ведення особистого
господарства на території
Петро-Михайлівської сільської ради.
Цим же розпорядженням земельну ділянку
площею 1,1 га передано у власність
ОСОБА_6 для ведення особистого
селянського господарства. На підставі
вказаного розпорядження ОСОБА_6 26
червня 2011 року видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 471132. В подальшому, на
підставі договору дарування від 05
липня 2011 року № 1244 ОСОБА_6 відчужила
зазначену земельну ділянку ОСОБА_7,
який отримав державний акт серії ЯЛ №
490750 на право власності на земельну
ділянку. Позивач зазначив, що рішення
про безоплатну передачу у власність
відповідачу спірної земельної ділянки
прийнято з перевищенням владних
повноважень та в порушення норм
чинного земельного законодавства
України, а подальше її відчуження є
незаконним, оскільки передана у
власність ОСОБА_6 земельна ділянка
розташована у прибережній захисній
смузі р. Дніпро та знаходиться в
100-метровій смузі від урізу води.
Посилаючись на викладене, просив позов
задовольнити.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 06
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 22 січня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2014 року
касаційну скаргу Дніпровської
екологічної прокуратури відхилено.
Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 06 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 22 січня 2014 року
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
заступника Генерального прокурора
України про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року у справі з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
ст. ст. 87-89 Водного кодексу України, ст.
ст. 60, 61 Земельного Кодексу України, п. п.
1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 травня 1996 року
№ 486, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви копії ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня 2014 року та від 09
липня 2014 року, постановлених у справах
про визнання недійсними розпоряджень,
державного акта, повернення земельної
ділянки.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

При постановленні ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року, суд виходив
із того, що оскаржувані рішення судів,
які виходили із того, що прокурором не
доведено розташування спірної
земельної ділянки у межах охоронної
зони водного об'єкту, не надано доказів
на підтвердження відведення в межах
розташування спірної земельної
ділянки прибережних захисних смуг та
виготовлення проектів прибережних
захисних смуг позивачем, є
обґрунтованими.

Зі змісту судових рішень, на які
заявник посилається як на підставу
перегляду судового рішення, вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яке полягає в тому, що
в одному випадку (судове рішення, яке є
предметом перегляду) суд погодився з
тим, що на землях населених пунктів
надання у власність земельних ділянок
навколо водних об'єктів у разі
відсутності землевпорядної
документації та встановлених у натурі
меж щодо прибережних захисних смуг
водних об'єктів є можливим, а в іншому
випадку (судові рішення як приклад
неоднакового застосування права) суди
виходили із того, що збереження водних
об'єктів повинно бути досягнуто шляхом
урахування при розгляді матеріалів
щодо надання земельних ділянок
нормативних розмірів прибережних
захисних смуг, що визначаються.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, що
згідно вимог ст. 355 ЦПК України є
підставою для перегляду судових
рішень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що вказана справа підлягає
допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом
Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора до
Вільнянської районної державної
адміністрації Запорізької області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу
Держземагентства у Вільнянському
районі Запорізької області про
визнання недійсними розпорядження,
виданого на його підставі державного
ака на право власності на землю,
договору дарування, виданого на його
підставі державного акта на право
власності на землю, та повернення
земельної ділянки, за заявою
заступника Генерального прокурора
України про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копією заяви - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д.
ЛуспеникСудді: А.О. Лесько А.В.
Маляренко С.Ф. Хопта С.П. Штелик