Справа № 597/1023/14-ц
Провадження № 2/597/450/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Заліщицький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Заліщики справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи
відділу у справах дітей Заліщицької
районної державної адміністрації про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
батька,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить
суд надати дозвіл їй або її офіційному
представникові для оформлення
проїзних документів дитини для виїзду
за кордон на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки села Шутроминці, Заліщицького
району, Тернопільської області без
згоди батька ОСОБА_2 та надати дозвіл на
виїзд за межі України малолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері
ОСОБА_4, або її офіційного представника
до досягнення дитиною повноліття без
згоди батька ОСОБА_2, покликаючись на
те, що під час шлюбу з відповідачем у
них народилось двоє дітей - син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 21.09.2010 року шлюб між ними
було розірвано рішенням Заліщицького
районного суду від 08.09.2010 року. Після
розірвання шлюбу позивачка для
покращення умов проживання дітей та їх
належного утримання поїхала працювати
в Італію. Діти залишились проживати з
батьком, але матеріально утримувала їх
позивачка. Відповідач безпідставно
чинить їй перешкоди у здійсненні
заходів, спрямованих на покращення
здоров'я дочки ОСОБА_5, її духовного та
морального розвитку, шляхом відмови у
наданні дозволу на виїзд малолітньої
ОСОБА_2 за кордон для оздоровлення.

Представник позивачки в судовому
засіданні змінив позовні вимоги і
просить суд надати дозвіл на
виготовлення проїзних документів та
одноразовий виїзд дитини ОСОБА_5 в
Італію на період зимових канікул з
грудня 2014 року по лютий 2015 року.

Відповідач в судовому засіданні
зміненого позову не визнав та пояснив
суду, що він відмовляється дати свою
згоду на виїзд в Італію своєї
малолітньої дочки із позивачкою так, як
не вірить їй, що вона поверне дочку, він
здатний в повній мірі матеріально
утримувати дітей та забезпечувати їх
всім необхідним для повного фізичного,
духовного та морального розвитку, що і
робить на протязі усього часу
проживання дітей з ним. Доводи
позивачки та її представника щодо
матеріального забезпечення дітей
позивачкою вважає надуманими та
безпідставними, так як остання за час
перебування за кордоном не цікавилась
дітьми, коштів на утримання дітей вона
не висилала, а речі, які вона висилала
інколи дітям зводились до солодощів,
печива та гуманітарного одягу.

Заслухавши пояснення сторін та
представника третьої особи відділу у
справах дітей Заліщицької РДА, яка
вважає, що перешкод для одноразового
вивезення на оздоровлення в Італію
дитини позивачкою немає, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
змінений позов до задоволення не
підлягає, виходячи з наступних підстав:
сторони розірвали шлюб 21.09.2010 року,
одразу після цього позивачка виїхала в
Республіку Італію на заробітки, з того
часу їхні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з
відповідачем. Позивачка в позовній
заяві дату народження своєї
малолітньої дочки ОСОБА_5 зазначає як
26.12.2003 року, хоча як вбачається із копії
свідоцтва про народження НОМЕР_1 від
08.07.2010 року, наявної в матеріалах справи
та пояснень відповідача, ОСОБА_5
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. Представник
позивачки в судовому засіданні також
заплутався в визначенні правильної
дати народження малолітньої ОСОБА_5.
Даний факт свідчить про несерйозне
ставлення позивачки та її представника
до даного спору.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст.58, 59 ЦПК України докази
повинні бути належними і допустимими.

Позивачка має намір вивезти дочку
ОСОБА_5 в Італію для оздоровлення, але
не представила суду довідки із
лікувального закладу, що дитина
перебуває на обліку у лікарів, постійно
хворіє і потребує щорічного
оздоровлення, чи довідки із
лікувального закладу, що дитина
потребує відновного лікування за
кордоном. Також позивачка та її
представник не представили суду
належних доказів того, що позивачка має
дозвіл на проживання в Італійській
Республіці та дозвіл на роботу в даній
державі, що гарантувало б матеріальну
забезпеченість їй та її малолітній
дочці ОСОБА_5, яка у разі виїзду з
позивачкою за кордон перебувала б на її
утриманні.

Додані позивачкою до позовної заяви
ксерокопії невідомих документів з
фотокартками, які заповнені іноземною
мовою не можуть бути розцінені судом як
належні докази, так як позивачкою не
забезпечено їх переклад українською
мовою та його засвідчення відповідно
до законодавства.

А, тому, враховуючи вищенаведене та
керуючись ст.ст.10, 11, 58-60, 209, 212, 214 ЦПК
України, ст.161 Сімейного Кодексу
України, ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні зміненого позову ОСОБА_4
до ОСОБА_2, третьої особи відділу у
справах дітей Заліщицької районної
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 без
згоди батька відмовити повністю за
недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подано апеляцію,
яка подається апеляційному суду
Тернопільської області через
Заліщицький районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С. В. Дудяк