Номер провадження № 22-ц/785/1537/14
Головуючий у першій інстанції Груца
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2,ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа
ОСОБА_5 ,ОСОБА_6 про визнання частково
недійсними договорів купівлі-продажу,
стягнення заборгованості за
договорами купівлі-продажу, індексу
інфляції ,3-х відсотків річних за
прострочення грошового зобов'язання
,компенсації моральної шкоди , за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 ,діючого в інтересах ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 на рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
14.11.2013 року ,-

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
,звернулися до суду з позовом про
визнання частково недійсними
договорів купівлі-продажу, стягнення
заборгованості за договорами
купівлі-продажу, індексу інфляції ,3-х
відсотків річних за прострочення
грошового зобов'язання ,компенсації
моральної шкоди і в обґрунтування
позовних вимог посилалася на те що,
20.10.2009 року між ОСОБА_2 та третьою
особою ОСОБА_5 була досягнута
попередня домовленість про придбання
житлового будинку АДРЕСА_1 та в цей
день в рахунок належних майбутніх
платежів ОСОБА_5 передала ОСОБА_2 7000
дол. США а згодом через місяць ,ще 3000
дол.США.

21.10.2010 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як
продавцями та ОСОБА_5- ОСОБА_4 ,як
покупцем в присутності нотаріуса
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6,
послідовно було укладено три договори
купівлі-продажу житлового будинку
,земельної ділянки площею 0,25 га та
земельної ділянки для ведення
індивідуального селянського
господарства площею 0,3147 га. , які
розташовані за адресою АДРЕСА_1

Позивачі посилаючись на те, що хоча в
п.9 договорів купівлі-продажу житлового
будинку та земельних ділянок ,
зазначено про повне виконання
зобов'язань за договорами
купівлі-продажу , проте ними отримані
кошти лише за продаж житлового
будинку в розмірі 18000 дол. США , що
еквівалентно 142 878 грн.60 коп., проте як
відповідачі мали сплатити за все 45451,25
дол. США ,що еквівалентно 360 778,37 грн.

Позивачі посилаючись на вимоги 625, ч.3
ст.692,ст.1167 ЦК України ,просили :

-визнати недійсною статтю 9 договорів
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,250 га., земельної ділянки
площею 0,3147 га. , як такі ,що включені до
тексту договорів шляхом обману з боку
Покупця, спрямовані на протиправне
заволодіння земельними ділянками, без
сплати всієї суми, передбачені
договорами ;

-стягнути з ОСОБА_4 на користь кожного
позивача :

- по 101 012 грн. 16коп. заборгованості за
договорами купівлі-продажу земельних
ділянок;

- по 9899 грн. 19 коп. подвійного розміру
збитків,завданих інфляцією;

-по 9099 грн. 40 коп. 3-х процентів річних
за користування коштами ;

- по 25000 грн. компенсації моральної
шкоди.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 14.11.2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ,
ОСОБА_2,ОСОБА_3,подану через
представника ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, неправильне застосування норм
матеріального права, просять скасувати
рішення та ухвали нове, яким
задовольнити їх позов .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції виходив з того, що п.9
договорів купівлі-продажу земельних
ділянок є складовою частиною
договорів ,а договори купівлі-продажу
із підстав відсутності волевиявлення
сторін договору , невигідних умов
зобов'язання або вчинення правочину
під впливом тяжкої обставини не
оскаржені та не визнані не дійсними .

Факт розрахунку за зазначеними
договорами купівлі-продажу житлового
будинку та земельних ділянок був
предметом дослідження в судах першої
та апеляційної інстанції ,які набрали
законної сили та відповідно до ст. 61 ЦПК
України повторному перегляду та
доказуванню не підлягають, оскільки
спір виник між тими самими особами та з
тих саме підстав.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

З матеріалів справи вбачається ,що 21
жовтня 2010 року між позивачами ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 були
укладені три договори купівлі-продажу ,
посвідчених приватним нотаріусом
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6(
а.с.33,34,35).

Відповідно до договорів
купівлі-продажу від 21.10.2010 року
,відповідач ОСОБА_4 придбав у позивачів
житловий будинок з надвірними
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ,
земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 надану для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,2500 га. та земельну ділянку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 надану для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,3147 га.

Зазначені договори купівлі-продажу
були посвідчені приватним нотаріусом
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6

Під час підпису сторонами договорів
купівлі-продажу ,від сторін
заперечень,щодо умов договорів,
розміру сум проданого нерухомого
майна не надходило.

При укладенні сторонами договорів
купівлі-продажу ,позивачі були
ознайомлені з умовами договорів та
погодившись підписали договори у
присутності нотаріуса ,позивачі до
укладення договорів отримали від
відповідача залишок суми та під час
підпису сторонами договорів
купівлі-продажу ,від сторін
заперечень,щодо умов договорів,
розміру сум проданого нерухомого
майна не надходило,звільнили
житловий будинок , що підтверджує
добровільне волевиявлення при
укладенні позивачами договорів
купівлі-продажу , виконання умов
договору позивачами .

Суд першої інстанції вірно послався
на вимоги ст. 61 ЦПК України , оскільки
порядок розрахунку сторін за
зазначеними договорами
купівлі-продажу нерухомого майна ,
наявність чи відсутність
заборгованості за договорами ,був
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанції (а.с.46-49,50-53),з
якими позивачі погодилися та не
оскаржували в касаційній інстанції.

Статтею 203 ЦК України передбачені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, а
саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу ),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», правочин визнається
вчиненим під впливом обману у випадку
навмисного введення іншої сторони в
оману щодо обставин, які впливають на
вчинення правочину. На відміну від
помилки, ознакою обману є умисел у діях
однієї із сторін правочину.

Наявність умислу у діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

Отже, одна із сторін правочину або інша
заінтересована особа повинна довести
навмисне цілеспрямоване введення
іншої сторони в оману щодо фактів , які
впливають на укладення правочину.

Пункти 9 договорів купівлі- продажу
земельних ділянок від 21.10.2010 року є
складовим та обов'язковим в договорах
,що підтверджує істотну умову договору
-купівлі продажу .

Позивачами не доведено факту ,що вони
при укладенні договорів
купівлі-продажу діяли під впливом
омани зі сторони відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо
помилкового визначення судом першої
інстанції того,що позивачами не надані
докази нікчемності п.9
договорів-купівлі продажу земельних
ділянок не заслуговують на увагу ,
оскільки позивачами заявлені позовні
вимоги про недійсність п.9 договорів
купівлі-продажу земельних ділянок , а
не про визнання їх нікчемними ,оскільки
поняття нікчемність та недійсність не
є тотожними .

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того,що текст договорів
купівлі-продажу земельних ділянок ,був
виготовлений з порушенням вимог
стандарту до оформлення документів
ДСТУ 4163-2003 , внаслідок чого позивачі
через похилий вік були позбавлені
можливості ознайомитися з текстом
договорів купівлі-продажу земельних
ділянок , не заслуговують на увагу,
оскільки це не впливає на недійсність
правочину вчиненому під впливом омани
зі сторони відповідача,на яку ,як одну
із підстав, посилалися в позові
позивачі та виходячи з матеріалів
справи вбачається ,що спірні договори
були оголошені нотаріусом з якими
позивачі погодилися та підписали.

За таких підстав ,відповідно до п.1 ч.1
ст.307, ч.1ст.308 ЦПК України ,апеляційна
скарга ОСОБА_2,ОСОБА_3,подану через
представника ОСОБА_7, підлягає
відхиленню , а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін .

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст.308,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,ОСОБА_3
,подану через представника ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 14.11.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.М.Гончаренко

В.Д. Коротков