Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/62/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А. В.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М.С.,

при секретарі:
Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 12 липня 2013 року по
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до укладеного договору №
DNABRX06990005 від 04.09.2007 року ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 3840 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду, що
підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», тарифами складає між ним
і банком кредитно-заставний договір з
умовами якого він був ознайомлений та
погодився, що підтверджується його
підписом.

Між тим, в порушення умов договору
відповідач зобов'язання належним чином
не виконував, внаслідок чого склалась
заборгованість, яка станом на 08.05.2013
року становить 35229,95 грн. і складається:
467,68 грн. - заборгованість за кредитом,
11578,27 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 1628,48 грн. -
заборгованість по комісії, 19401,71 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. штраф(
фіксована частина), 1653,81 грн. штраф
(процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість по договору в розмірі
35229,95 грн., судовий збір в розмірі 325,30
грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 12
липня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи відбувся за
відсутності відповідача ОСОБА_3, якому
тричі направлялася судова повістка за
адресою, вказаною в позовній заяві та в
апеляційній скарзі. Проте, ОСОБА_3
ухилявся від отримання судових
повісток, що є невиконанням ним
обов'язків, встановлених статтею 27 ЦПК
України . що свідчить про зловживання
відповідачем своїми правами та
обов'язками. За таких обставин судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача
ОСОБА_3 -в силу приписів частини 2 статті
305 ЦПК України .

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд першої інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, керувався положеннями
ст. ст. 257,259 ЦК України, Законом України
„Про захист прав споживачів" та дійшов
висновку про пропуск позивачем
загального строку позовної давності.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції не
можна, оскільки останній зроблено із
неповним з'ясуванням обставин справи.

Згідно зі ст. ст. 213,214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним
вимогам рішення суду першої інстанції
не відповідає із наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 526,611,623,625
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними
в укладені договору та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.09.2007 року ОСОБА_3. підписав заяву
позичальника № DNABRX06990005 про надання
строкового кредиту та отримав кредит у
розмірі 3840 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 04.09.2009 року на
Умовах про надання споживчого кредиту
фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт)
з погашенням кредиту щомісячними
платежами по 273,22 грн.(а.с. 4)

За змістом заяви позичальника,
підписуючи її, ОСОБА_3 підтверджував, що
ознайомився та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які були надані йому у
письмовій формі, підтверджував факт
надання йому повної інформації про
умови кредитування в ПриватБанку, а
також згоден з тим, що вказана заява
разом із запропонованими ПриватБанком
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, Тарифами складає між
ним та банком кредитний договір (а.с. 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах. Правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Саме умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт) передбачений обов'язок
позичальника погашати заборгованість
за кредитом, проценти за його
використання, оплачувати комісії,
встановлений порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до п. 5.5 Умов, як складової
письмового договору від 13 грудня 2005
року, термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років, що
відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Враховуючи, що закінчення строку дії
кредитного договору встановлювалося 04
вересня .2009 року, а вимоги про стягнення
заборгованості за вказаним договором
були заявлені позивачем у червні 2013
року, підстав для застосування
загальних строків позовної давності
суд не мав, висновок суду про сплив
строку позовної давності при зверненні
позивача до суду є помилковим.

Встановивши такі обставини, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
позивач звернувся до суду з вимогою про
захист свого цивільного права в межах
погодженої сторонами позовної
давності.

У зв'язку з невиконанням позичальником
зобов'язань за кредитним договором
станом на 08 травня 2013 року у ОСОБА_3
згідно з розрахунком банку виникла
заборгованість у розмірі 35229,95 грн., яка
складається із: заборгованості за
кредитом в сумі 467,68 грн.;
заборгованості за процентами за
користування кредитом в сумі 11578 грн. 27
коп.; пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором в сумі 19401 грн
71 коп.; штрафу (фіксована частина) в сумі
500 грн та штрафу (процентна складова)1653
грн.81 коп.

Позивач надав відповідний розрахунок
(а.с.3), правильність якого ОСОБА_3 не
спростована, розрахунок
заборгованості за кредитним договором
був перевірений під час апеляційного
розгляду справи, він відповідає умовам
договору.

Разом із тим, за положеннями ч. 1 ст. 546
та ст. 549 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як штраф, пеня, і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1
ст.611 ЦК України ).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 2 статті 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, хоча кредитним договором
встановлено п'ятирічний строк позовної
давності для звернення до суду, але
пеня стягується за один рік у
відповідності зі ст. 258 ЦК України.

Отже, заявлені позивачем вимоги про
стягнення з ОСОБА_3 суми
заборгованості підлягають задоволенню
частково з урахуванням положень ч. 2 ст.
258 ЦК України про застосування
спеціальної позовної давності в один
рік до вимог про стягнення неустойки.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що неналежне виконання позичальником
зобов'язань за договором від 04 вересня
2007 року підтверджене доказами та
виходячи із встановлених ст. 526 ЦК
України загальних умов виконання
зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК
України принципу обов'язковості
договору, з ОСОБА_3 на користь банка
підлягає стягненню сума
заборгованості у розмірі 17636 грн. 26
коп., заборгованості за кредитом в сумі
467,68 грн.; заборгованості за процентами
за користування кредитом в сумі 11578 грн.
27 коп.; пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором за
період 08.05.2012 року по 08.05.2013 року ( це 360
днів) в сумі 3436 грн.50 коп.; штрафу
(фіксована частина) в сумі 500 грн та
штрафу (процентна складова)1653 грн.81 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України
на користь позивача підлягають
стягненню з ОСОБА_3 судові витрати,
понесені у зв'язку зі сплатою судового
збору у судах першої та апеляційної
інстанцій, у сумі 528 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 12
липня 2013 року в цій справі скасувати,
та ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає за адресою АДРЕСА_1, ІПН : НОМЕР_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором в розмірі 17636 грн.26
коп. ( сімнадцять тисяч шістсот
тридцять шість грн.) 26 коп., що складає
заборгованість за кредитом в сумі 467,68
грн.; заборгованості за процентами за
користування кредитом в сумі 11578 грн.27
коп.; пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором за період з
08.05.2012 року по 08.05.2013 року це 360 днів в
сумі 3436 грн. 50 коп.; штрафу (фіксована
частина) в сумі 500 грн та штрафу
(процентна складова ) 1653,81 грн., та
судовий збір в сумі 528 грн. 45 коп.
(п'ятсот двадцять вісім грн. 45 коп.)

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: