Номер провадження № 22-ц/785/1002/14
Головуючий у першій інстанції Бондарь
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі Швець
В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 06 грудня 2012 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання договорів недійсними,-

встановила:

Представник позивача звернувся з цим
позовом до відповідачів вказуючи, що
11.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір №
014/0077/85/74493, відповідно до умов якого,
позивач прийняв на себе зобов'язання по
видачі кредиту в сумі 348 450,00 США,
строком до 11.04.2027 року, а ОСОБА_2
зобов'язувалася своєчасно повернути
позивачу всю суму кредиту, з виплатою
відсотків з дотриманням строків та
умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань
між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
11.05.2007 року укладено договори поруки.

В порушення умов вказаних договорів
відповідач ОСОБА_2 прострочила виплату
грошового зобов'язання, у зв'язку з чим
представник позивача просив суд
стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість у
розмірі 800 902,63 доларів США, що за курсом
НБУ становить 6 385 836,94 гривень, а також
стягнути судові витрати - 1 820,50
гривень. (т. 1 а. с. 3-7)

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 09.11.2011 року
позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено у повному обсязі. Стягнуто у
солідарному порядку з відповідачів на
користь банку заборгованість у розмірі
6 385 836,94 гривень та судові - 1 820,50
гривень. (т. 1 а. с. 111-113)

28.12.2011 року до суду надійшов
зустрічний позов ОСОБА_2, який в
процесі слухання справи неодноразово
уточнювався, і остаточно просила суд
визнати недійсним кредитний договір №
014/0077/85/74493, укладений 11 травня 2007 року
між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»;
визнати недійсним договір поруки №
014/0077/85/74493/3, укладений 11 травня 2007 року
між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль»; визнати недійсним договір
поруки № 014/0077/85/74493/2, укладений 11 травня
2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль»; визнати недійсним договір
поруки № 014/0077/85/74493/1, укладений 11
травня 2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль». (т. 1 а. с. 117-121,
182-191, 261-271)

Ухвалою суду від 28.03.2012 року заяву
ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення
скасоване. (т. 1 а. с. 131-132)

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 06 грудня 2012 року позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено в
повному обсязі. Стягнуто у солідарному
порядку з відповідачів на користь
банку заборгованість у розмірі 6 385 836,94
гривень та судові витрати - 1 820,50
гривень. У задоволені зустрічного
позову ОСОБА_2 відмовлено в повному
обсязі. (т. 1 а. с. 280-284)

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить про його
скасування, з ухваленням нового
рішення по справі, яким задовольнити її
зустрічні позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (т. 1 а. с. 288-294)

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2007
року між Відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
який в подальшому був перетворений в
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
014/0077/85/74493. За умовами якого ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» надав, а ОСОБА_2
отримала та зобов'язалася повернути у
строк до 11 квітня 2027 року грошові кошти
у розмірі 800 902,63 доларів США та
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 14,5% річних, а також
належним чином виконати інші
зобов'язання, викладені в цьому
договору (т. 1 а. с. 29-35).

Відповідно п.1.1 Договору цільове
використання кредиту - придбання
земельних ділянок, розташованих за
адресою: Одеська область,
Овідіопольський район, ОК «СК
«Теремок», ділянки № № 159, 160, 161.

11 травня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 014/0077/85/74493 від 11 травня 2007
року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_5 був укладений договір поруки №
014/0077/85/74493/1, за умовами якого ОСОБА_5
зобов`язалася солідарно з ОСОБА_2
відповідати за належне виконання
зобов`язань за Кредитним договором
(п.1.2).

11 травня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 014/0077/85/74493 від 11 травня 2007
року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки №
014/0077/85/74493/3, за умовами якого ОСОБА_4
зобов`язався солідарно з ОСОБА_2
відповідати за належне виконання
зобов`язань за Кредитним договором
(п.1.2).

11 травня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 014/0077/85/74493 від 11 травня 2007
року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_6 був укладений договір поруки №
014/0077/85/74493/2, за умовами якого ОСОБА_6
зобов`язалася солідарно з ОСОБА_2
відповідати за належне виконання
зобов`язань за Кредитним договором
(п.1.2).

Відповідно до умов цих договорів
поруки позичальник і поручитель
відповідають як солідарні боржники, що
означає нічим не обумовлене і
абсолютне право кредитора вимагати
виконання зобов'язань як від
позичальника та поручителя як разом,
так і від кожного окремо. Крім того,
поручителі відповідають перед
позивачем всім належним їм на праві
власності майном та грошовими коштами.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч.1 ст. 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що
поручитель несе відповідальність у
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків за
прострочення виконання основного
зобов'язання боржником,
регламентується по суті не обсяг
відповідальності поручителя, а обсяг
його зобов'язання перед кредитором за
договором поруки. З моменту порушення
умов основного договору боржником
обсяг зобов'язання поручителя і обсяг
зобов'язання боржника перед кредитором
за загальним правилом є рівними.

Відповідачі своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконали, в
зв'язку з чим загальна заборгованість
по погашенню кредиту станом на 22.06.2011
року складає: заборгованість за
кредитом - 342 623,53 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 22.06.2011 року складає
2 731 840,20 гривень; заборгованість за
відсотками - 870,64 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 22.06.2011 року складає
6 941,88 гривень; заборгованість за
простроченими відсотками - 126 016,85
доларів США, що за курсом НБУ станом на
22.06.2011 року складає 1 004 770,15 гривень;
пеня за прострочення тілу по кредиту - 21
621,42 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 22.06.2011 року складає 172 394,06
гривень; пеня за прострочення
відсотків по кредиту - 309 770,19 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 22.06.2011
року складає 2 469 890,65 гривень Всього
загальна сума заборгованості склала -
800 902,63 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 22.06.2011 року складає 6 385 836,94
гривень.

Задовольняючи позов про стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, невиконання
зобов'язання дає право на стягнення
боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те,
що спірний кредитний договір не
відповідає приписам Закону України
«Про захист прав споживачів», є
неспроможний. Закон України «Про
захист прав споживачів»
застосовується до спорів, які виникли з
кредитних правовідносин, лише в тому
разі, якщо підставою позову є порушення
порядку надання споживачеві
інформації про умови отримання
кредиту, про типові відсоткові ставки,
валютні знижки, тощо, які передують
укладенню договору. Після укладення
договору між сторонами виникають
зобов'язальні відносини, тому до спорів
щодо виконання такого договору
положення Закону України «Про захист
прав споживачів» не застосовуються.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що чинним, на момент укладання
спірного кредитного
договору,законодавством України не
передбачено, що безпосередньо
банківська ліцензія, дозвіл та додаток
до дозволу Національного банку України
надають право ОСОБА_2 здійснювати
валютні операції, зокрема, брати на
себе та виконувати зобов'язання за
кредитним договором з розрахунками в
іноземній валюті свідчить про
помилкове тлумачення автором скарги п.
«г» ч.4 ст.5 Декрету. Так Декрет Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" регулює правовідносини у
сфері валютного регулювання та
валютного контролю і не визначає
наявність або відсутність зобов'язань
ОСОБА_2

Щодо порушення приписів ст.533 ЦК
України слід зазначити наступне.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Пункт 1 частини другої статті 47 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність" передбачає право банку
здійснювати операції з валютними
цінностями.

Згідно з пунктом 2.3 Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих операцій
(далі - Положення), затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 17 липня 2001 року N 275, за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями, зокрема, ведення рахунків
клієнтів (резидентів і нерезидентів) в
іноземній валюті, залучення та
розміщення іноземної валюти на
валютному ринку України, інші операції
з валютними цінностями на валютному
ринку України.

Відповідно до частини першої статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Таким чином, банк як фінансова установа
може укладати кредитні договори,
предметом яких є іноземна валюта, за
наявності в нього банківської ліцензії
та відповідного письмового дозволу.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 06 грудня 2012 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 06 грудня 2012 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.