Номер провадження: 22-ц/785/6757/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомагістраль» на
рішення Ширяївського районного суду
Одеської області від 02 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомагістраль» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_4,-

встановила:

У вересні 2008 року позивачка (уточнюючи
свої позовні вимоги) звернулася до суду
з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що вона є власником автомобіля
марки «Пежо-Боксер», реєстраційний
номер НОМЕР_1. Рухаючись 19.10.2007 року о 10
год. 05 хв. у своєму автомобілі, яким
керував ОСОБА_5, на 422 км автодороги
сполученням Київ - Одеса, автомобіль
позивачки зіткнувся з автомобілем
КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4 - працівника ТОВ
«Автомагістраль», яке є власником
цього транспортного засобу. Позивачка
зазначила, що пригода сталася з вини
ОСОБА_4, який порушив п.п. 11.4, 27.1 Правил
дорожнього руху, виїхавши на зустрічну
смугу руху, коли по ній рухався
автомобіль позивачки.

Внаслідок ДТП автомобіль позивачки був
пошкоджений, на його ремонт було
витрачено 44600 грн., що підтверджується
експертним висновком. За проведення
оцінки сплачено 380 грн.. Крім того,
позивачка сплатила за транспортування
пошкодженого автомобіля 850 грн. та за
його перебування на шраф майданчику РВ
УМВС - 300 грн.. Всього розмір
матеріальної шкоди складає 45990 грн..
Моральну шкоду позивачка оцінила у 20000
грн. Також позивачка просила стягнути
витрати, які вона понесла за оплату
оголошень, витрати за надання
юридичної допомоги.

Рішенням Ширяївського районного суду
Одеської області від 02 червня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомагістраль» на
користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 45990 грн., витрати за
оплату оголошень в газеті 1092 грн.,
витрати за надання юридичної допомоги
500 грн., та моральну шкоду у розмір 10000
грн. А всього 57582 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автомагістраль»
подало до суду апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати,
ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що ДТП сталася з вини ОСОБА_4,
який є працівником Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автомагістраль», тому завдану
матеріальну та моральну шкоду повинен
відшкодувати саме відповідач.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, та не
спростовується сторонами, що 19.10.2007
року на 422 км автодороги Київ-Одеса
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля позивача
«Пежо-Боксер», реєстрацій номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем
КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4, працівника ТОВ
«Автомагістраль», яке є власником
цього транспортного засобу.

З свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу вбачається, що
ОСОБА_3 є власником автомобіля
«Пежо-Боксер», реєстрацій номер НОМЕР_1
(а.с.22).

Внаслідок ДТП автомобіль позивачки
отримав механічні пошкодження у
вигляді деформації передньої частини і
переднього лівого борту, деформації
кабіни, що підтверджується довідкою
Іванівського РВ ГУМВС України в
Одеській області за № 54/5710 від 25.10.2007
року (а.с.21).

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 148
від 12.11.2007 року вартість матеріальної
шкоди, що була спричинена володільцю
«Пежо-Боксер», реєстрацій номер НОМЕР_1,
становить 44600 грн. (а.с.10-20).

Матеріали про відмову в порушені
кримінальної справи № 1042 від 22.10.2007
року за фактом зазначеної ДПТ знищені у
встановленому законом порядку
(а.с.184-186).

Але з наданих суду копій постанов про
відмову в порушені кримінальної справи
відносно ОСОБА_4 по ст. 286 КК України від
21.10.2007 року та 04.04.2008 року вбачається, що
19 жовтня 2007 року приблизно о 10 годині 05
хвилин, ОСОБА_5, керуючи автомобілем
ПЕЖО-БОКСЕР, реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухаючись по правій смузі
автодороги Київ-Одеса в напрямку м.
Одеси, перебуваючи на 422 кілометрі,
зіткнувся з автомобілем КРАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4, який перетинав
проїзну частину автодороги Київ-Одеса
(а.с.203-205).

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01
березня 2013 року № 4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» роз'яснено, що відповідно до
частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Відсутність
складу злочину, наприклад, у разі
відмови у порушенні кримінальної
справи, закриття кримінальної справи
за правилами
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року чи закриття
кримінального провадження за
правилами Кримінального
процесуального кодексу України 2012 року
не означає відсутність вини для
цивільно-правової відповідальності.
При цьому постанова (ухвала) слідчого,
прокурора, суду про відмову в порушенні
кримінальної справи або її закриття,
закриття кримінального провадження є
доказом, який повинен досліджуватися
та оцінюватися судом у цивільній
справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
саме водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.
11.4, 27.1 Правил дорожнього руху,
відповідно до яких на дорогах з
двостороннім рухом, які мають
щонайменше дві смуги для руху в одному
напрямку, забороняється виїжджати на
призначений для зустрічного руху бік
дороги; під час виїзду на
автомагістраль або дорогу для
автомобілів водії повинні дати дорогу
транспортним засобам, що рухаються по
них.

Крім того, згідно п. 10.1 Правил
дорожнього руху, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та
доповненнями), перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху, що не було зроблено
ОСОБА_4.

Також колегія суддів звертає увагу, що
в матеріалах справи є заява ОСОБА_4, в
якій він просить розглядати справу у
його відсутність та не заперечує проти
задоволення позову (а.с.199), що є
підставою вважати про визнання вини у
скоєнні ДТП.

Та, як правильно зазначив суд першої
інстанції, представником ТОВ
«Автомагістраль» не було надано до
суду жодного належного та допустимого
доказу, який би спростовував вину
ОСОБА_4 у скоєнні ДТП.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків (втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки) у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони,
які приймають участь у справі
користуються рівними правами відносно
надання доказів, їх дослідження та
доведення до суду їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

З наказу № 10/1-ОК від 01.06.2010 року, про
звільнення у порядку переведення в ТОВ
«Автомагістраль-ЮГ», вбачається, що
ОСОБА_4 працював водієм на ТОВ
«Автомагістраль» (а.с.165-167), що не
заперечує й сам відповідач.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
матеріальна шкода, що була завдана
позивачці внаслідок ДТП повинна бути
відшкодована ТОВ «Автомагістраль», а
саме: вартість відновлення
пошкодженого автомобіля - 44600 грн., що
підтверджується висновком експертного
автотоварознавчого дослідження
(а.с.10-20), витрати по проведенню оцінки -
380 грн., що підтверджується квитанцією
№ 107 від 09.11.2007 року (а.с.7), витрати по
транспортуванню пошкодженого
автомобіля - 850 грн., що підтверджується
квитанцією № 48 від 19.10.2007 року (а.с.8),
вартість перебування автомобіля на
штраф майданчику - 300 грн., вартість
витрат на оголошення в газеті
«Урядовий кур'єр» на загальну суму 1092
грн., що також підтверджується
квитанціями наявними в матеріалах
справи.

Також відповідно до договору про
надання юридичної допомоги та на
представництво в суді від 27.09.2011 року
вартість послуг адвоката ОСОБА_6
складає 500 грн. (а.с.129), які суд першої
інстанції цілком обґрунтовано стягнув
з відповідача.

Що стосується стягнення
моральної шкоди, то колегія суддів
також погоджується з висновками суду в
цій частині з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою відносно
нього самого, членів його сім'ї або
близьких родичів, у душевних
стражданнях, які фізична особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або ушкодженням
його майна. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
зазначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно п. 9 вказаної Постанови розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступень зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Стягуючи з ТОВ «Автомагістраль» на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 10000 грн., суд виходив з того, що
позивачці внаслідок ДТП були
заподіяні глибокі фізичні та душевні
страждання, які потягли зміни у її
житті, крім того позивачка є потерпілою
від аварії на Чорнобильській АЕС, та
інвалідом з дитинства, що потребувало
багато часу та зусиль для відновлення
її попереднього стану.

ОСОБА_3 також зазначила, що на протязі
усього часу з моменту ДТП, тобто з 2007
року та по теперішній час, відповідач
жодним чином не запропонував ні
матеріальної, ні фізичної допомоги, що
також потягло моральні страждання з
боку позивачки.

На підставі зазначеного колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції, виходячи з засад розумності
та справедливості, цілком обґрунтовано
стягнув з відповідача на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000
грн..

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
усі зазначені обставини судом першої
інстанції при ухвалені рішення були
враховані, суд надав належну оцінку
доказам та ухвалив законне,
обґрунтоване рішення, яке скасуванню
не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автомагістраль» відхилити.

Рішення Ширяївського районного
суду Одеської області від 02 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

В.І. Сватаненко