Номер провадження: 88-ц/785/33/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді
Панасенкова В.О.

суддів:
Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.,

при секретарі:
Фабіжевській Т.С.,

за участю: заявника ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5,
його представника ОСОБА_6, та

представника прокуратури Одеської
області Харітонової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_8 про перегляд
рішення апеляційного суду Одеської
області від 14 березня 2014 року у зв'язку
з нововиявленими обставинами по
цивільній справі за позовом ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_5 до ОСОБА_11, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору,
Одеська міська рада, Управління з
питань охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, про відшкодування
шкоди, завданої пошкодженням квартири,
приведення будинку в попередній стан,
за позовом третьої особи, яка заявила
самостійні вимоги щодо предмету спору,
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_11, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 про приведення житлового
приміщення в первісний стан, за участю
прокурора міста Одеси, в інтересах
держави в особі Управління охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації,

в с т а
н о в и л а:

24 травня 2007 року ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_5
звернулися до суду з вказаним позовом,
який неодноразово уточнювали,
обґрунтовуючи вимоги тим, що їм на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1, розташована на
другому поверсі. Відповідачам ОСОБА_11,
ОСОБА_3, ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності належить квартира
АДРЕСА_2, розташована на першому
поверсі. У період з 2006 по 2009 роки
відповідачі в цій квартирі провели
самовільну реконструкцію, улаштувавши
в її частині нежитлові приміщення без
їх згоди, як власників суміжної
квартири, та без погодженої з ними
проектно-кошторисної документації.
Внаслідок цієї реконструкції
змінилася конструктивна схема
приміщень житлового будинку: проведено
демонтаж двох несучих стін з
порушенням несучої конструкції стіни
та улаштуванням отвору у капітальній
несучій стіні будинку та вхідного
вузла з АДРЕСА_1. При виконанні
будівельних робіт відповідачі не
одержали в Управлінні охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації
архітектурно-планувальне завдання на
розробку проекту реконструкції
належної їм квартири та провели
реконструкцію належної квартири з
істотним відступом від проекту, на який
було видано дозвіл на виконання
будівельних робіт Інспекцією ДАБК
Одеської міської ради, не розробили
паспорт відділення усього фасаду
будинку, не погодили проект зі службою
«Укрінвестекспертиза».

В результаті самочинно виконаних
відповідачами будівельних робіт у
квартирі № 2 у квартирі № 3, яка
належить їм на праві власності,
відбулися істотні пошкодження у
вигляді тріщин, деформацій і просадок,
які впливають на міцність і стійкість
будинку в цілому, внаслідок чого
виникла необхідність проведення
капітального ремонту приміщень з
урахуванням заходів по посиленню і
укріпленню несучих конструкцій, що
знаходиться у причинно-наслідковому
зв'язку зі зниженням споживчої
цінності квартири. Сума шкоди, яка
заподіяна їм як власникам квартири № 3
в результаті проведення самочинної
реконструкції квартири № 2
відповідачами, визначена за висновком
спеціаліста фізичної особи-підприємця
ОСОБА_13, як різниця між поточним і
капітальним ремонтом та складає 195 493
грн. Також їм завдана моральна шкода,
яка полягає у душевних стражданнях, які
вони зазнали у зв'язку із пошкодженням
їх майна - квартири № 3. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди вони визначили у сумі 10 000 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивачі
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_5 просили суд
стягнути солідарно з відповідачів на
їх користь майнову шкоду в розмірі 195 493
грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
та зобов'язати солідарно відповідачів
відновити становище будинку АДРЕСА_1
яке існувало до реконструкції квартири
№ 2, а саме, здійснити демонтаж
фасадного входу до цієї квартири з
АДРЕСА_1 та здійснити закладення
новостворених дверних і віконних
отворів.

Під час розгляду справи третя,
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації, звернулося до суду із
самостійним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що будинок АДРЕСА_1 належить
територіальній громаді м. Одеси в особі
Одеської міської ради на праві
комунальної власності на підставі
рішення виконкому Одеської міської
ради від 27 вересня 1997 року № 510 і є
об'єктом культурної спадщини, стан
якого зафіксований у «Паспорті об'єкту
культурної спадщини «Прибутковий
будинок Шварца» 1890-і р.р. АДРЕСА_1». 17
квітня 2006 року за зверненням ОСОБА_11
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини надало згоду на розробку
проектної документації на
пристосування під салон-офіс приміщень
першого поверху зазначеної будівлі -
пам'ятки. Але на виконання цієї згоди
ОСОБА_11 не зверталася і не одержувала в
Управлінні охорони об'єктів культурної
спадщини планове завдання, не подавала
для погодження і затвердження
науково-проектної документації та не
одержала дозволу на проведення робіт
на пам'ятці культурної спадщини. 02
липня 2007 року Управлінням охорони
об'єктів культурної спадщини було
проведено обстеження та складено акт
обстеження будівлі-пам'ятки, в якому
зазначено, що в приміщеннях квартири №
2 проведені роботи по реконструкції
квартири під розміщення салону - офісу,
збільшені віконні прорізи, виконаний
демонтаж підвіконної частини цих
прорізів та один з віконних прорізів
змінений на вхід з улаштуванням сходів,
в результаті вказаних робіт фасад
будівлі-пам'ятки по вул. Троїцькій, 21,
втратив свою матеріальну
автентичність, викривлені характерні
особливості об'єкту культурної
спадщини, що складають його
історико-культурну цінність та
необхідно провести комплекс робіт по
реабілітації цього будинку з
відновлення первісного виду фасаду
будівлі з боку вулиці Троїцької.

Посилаючись ці обставини, Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
просило суд зобов'язати відповідачів
солідарно привести квартиру АДРЕСА_2
відповідно до стану, визначеному у
Паспорті об'єкту культурної спадщини
«Прибутковий будинок Шварца», 1890-і р.р.»
(т.2, а.с. 289-292).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2011 року у
задоволенні позовів ОСОБА_12, ОСОБА_10,
ОСОБА_5 та Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації відмовлено (т.
3, а.с. 282-288).

Позивач ОСОБА_5 та заступник прокурора
м. Одеси оскаржили рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14 березня 2014 року
апеляційні скарги позивача ОСОБА_5 та
заступника прокуратура м. Одеси
задоволено, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 02 грудня 2011
року скасовано й ухвалено нове рішення,
яким позови задоволено частково. Суд
зобов'язав відповідачів ОСОБА_11,
ОСОБА_3, ОСОБА_3 солідарно за власний
рахунок привести в попередній стан
приміщення квартири АДРЕСА_3 згідно
технічного паспорту цього будинку,
відображеного в Паспорті об'єкта
культурної спадщини «Прибутковий
будинок Шварца 1890-і роки», складеного
30.11.2008 року, стягнув солідарно з
відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_3 на
користь позивачів ОСОБА_12, ОСОБА_10,
ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 195 493 грн.,
моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та
провів розподіл судових витрат (т. 4, а.с.
220-231).

В касаційному порядку судові рішення
не переглядалися.

05 червня 2014 року відповідач ОСОБА_3
звернувся до апеляційного суду з
заявою про перегляд рішення
апеляційного суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами, мотивуючи
тим, що 03 червня 2014 року йому стало
відомо, що листом № 11/386-3225 від 30 травня
2014 року НДЕКЦ при ГУМВС України в
Одеській області направило до
апеляційного суду Одеської області
висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 04 грудня 2013 року № 235,
яка проводилась на підставі ухвали
апеляційного суду Одеської області від
30 жовтня 2012 року, й була виявлена в
наслідок службової перевірки під час
проведення інвентаризації матеріалів
сектору економічної та товарознавчої
експертизи відділу
інженерно-технічної, економічної та
товарознавчої експертизи НДЕКЦ при
ГУМВС України в Одеській області. З
невідомих причин вказаний висновок
експертизи експертною установою до
апеляційного суду не направлявся й ні
суд, ні сторони у справі про його
існування не знали. Висновки експерта,
які зроблені на момент розгляду справи,
входять до предмету доказування у
справі і можуть вплинути на висновки
апеляційного суду, є істотними і можуть
бути визнані нововиявленими
обставинами. Тому є підстави для
скасування рішення апеляційного суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
(т. 4, а.с. 240-245).

В запереченні на заяву відповідача
ОСОБА_3 про перегляд рішення
апеляційного суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами, позивач
ОСОБА_5 просить заяву залишити без
задоволення, посилаючись на те, що
висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 04 грудня 2013 року № 235,
яка нібито була проведена на підставі
ухвали апеляційного суду Одеської
області від 30 жовтня 2012 року, в
матеріалах справи відсутній. У
проведенні вказаної експертизи було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
експерта за напрямком
будівельно-технічної експертизи, про
що свідчать листи НДЕКЦ при ГУМВС
України в Одеській області від 16 грудня
2013 року № 231-5912 та від 10 січня 2014 року №
231-86. Крім того, неподання стороною
доказу, про який їй було відомо та який
підтверджує відповідні обставини, не є
підставами для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_3
про перегляд рішення апеляційного суду
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
заслухавши доповідача, пояснення на
заяву ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,
позивача ОСОБА_5, його представника
ОСОБА_6, представника прокуратури
Одеської області Харітонової О.Є.,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що заява ОСОБА_3
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої
ст. 361 ЦПК України підставами для
перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У п. 3 постанови № 4 від 30 березня 2012 року
"Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами" Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що нововиявлені
обставини - це юридичні факти, які мають
істотне значення для розгляду справи
та існували на час розгляду справи, але
не були і не могли бути відомі заявнику,
а також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

З матеріалів справи вбачається, що 03
червня 2014 року відповідачу ОСОБА_3
стало відомо, що листом № 11/386-3225 від 30
травня 2014 року НДЕКЦ при ГУМВС України
в Одеській області направило до
апеляційного суду Одеської області
висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 04 грудня 2013 року № 235,
яка проводилась на підставі ухвали
апеляційного суду Одеської області від
30 жовтня 2012 року, й була виявлена в
наслідок службової перевірки під час
проведення інвентаризації матеріалів
сектору економічної та товарознавчої
експертизи відділу
інженерно-технічної, економічної та
товарознавчої експертизи НДЕКЦ при
ГУМВС України в Одеській області.
Вказаний висновок експертизи
експертною установою до апеляційного
суду не направлявся й ні суд, ні сторони
у справі про його існування не знали, що
підтверджується доданими до заяви
документами (т. 4, а.с. 240-245).

У пп. 4, 7 вказаної постанови Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ зазначав, що вирішуючи питання
про наявність нововиявлених обставин,
суд повинен розмежовувати
нововиявлені обставини та нові
обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги (зокрема, погіршення майнового
стану відповідача після ухвалення
рішення про стягнення з нього
аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази
та докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере
учать у справі, доказу, про який їй було
відомо та який підтверджує відповідні
обставини, а також відмова суду у
прийнятті доказів не є підставами для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

Встановлено, що висновок судової
будівельно-технічної експертизи від
04.12.2013 року № 235, проведеної НДЕКЦ при
ГУМВС України в Одеській області на
підставі ухвали апеляційного суду
Одеської області 30.10.2012 року,
спростовує доводи позивачів щодо
предмету позову, а обставини, викладені
у ньому мають безпосереднє значення
для вирішення справи, даний висновок
існував на момент розгляду справи,
однак з невідомих причин до суду не
направлявся, внаслідок чого про даний
висновок суду, сторонам у справі не
могло бути відомо на момент розгляду
справи.

Твердження позивача ОСОБА_5 та
представника прокуратури Одеської
області про те, що в матеріалах справи
відсутній висновок судової
будівельно-технічної експертизи від 04
грудня 2013 року № 235, яка нібито була
проведена на підставі ухвали
апеляційного суду Одеської області від
30 жовтня 2012 року, й у проведенні
вказаної експертизи було відмовлено у
зв'язку з відсутністю експерта за
напрямком будівельно-технічної
експертизи, про що свідчать листи
НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській
області від 16 грудня 2013 року № 231-5912 та
від 10 січня 2014 року № 231-86
спростовуються наданими заявником
документами й не можуть бути прийняті
до уваги.

Крім того, колегія суддів не
погоджується із посиланням позивача та
представника прокуратури на те, що
неподання стороною доказу, про який їй
було відомо та який підтверджує
відповідні обставини, не є підставами
для перегляду судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
оскільки з достовірністю встановлено,
що заявнику не було відомо про
існування висновку експерта.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що заявником
ОСОБА_3 доведено в судовому засіданні,
що висновки експерта, які зроблені на
момент розгляду справи, входять до
предмету доказування у справі і можуть
вплинути на висновки апеляційного
суду, є істотними і можуть бути визнані
нововиявленими обставинами.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 365 ЦПК України,
розглянувши заяву, суд своєю ухвалою
або задовольняє заяву і скасовує
рішення, ухвалу суду чи судовий наказ у
зв'язку з нововиявленими обставинами
або відмовляє у її задоволенні у разі
необґрунтованості заяви.

Після скасування рішення, ухвали суду
або судового наказу справа
розглядається судом за правилами,
встановленими цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що є законні підставі
для задоволення заяви ОСОБА_3 про
перегляд рішення апеляційного суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами й
скасування вказаного рішення
апеляційного суду.

У п. 19 вказаної постанови Пленуму Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
роз'яснив, що, у разі скасування у
зв'язку з нововиявленими обставинами
ухваленого судом апеляційної або
касаційної інстанції нового рішення
справа розглядається ними на загальних
підставах за раніше поданими
апеляційними або касаційними скаргами.

Оскільки статтею 307 ЦПК не передбачено
права суду апеляційної інстанції
передавати справу на новий розгляд,
після скасування судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
при новому розгляді справи суд
керується правилами розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками й
доповненнями, встановленими главами
ЦПК щодо апеляційного провадження та
провадження у зв'язку з нововиявленими
обставинами. При цьому з урахуванням
вимог статті 303 ЦПК апеляційний суд на
підставі доказів, поданих особами, які
беруть участь у справі, досліджує
обставини, що стали підставою для
перегляду судового рішення, дає
юридичну кваліфікацію фактичних
обставин справи і ухвалює відповідне
судове рішення у справі.

В апеляційних скаргах позивач ОСОБА_5
та заступник прокурора м. Одеси
просять рішення суду першої інстанції
скасувати й ухвалити нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи тим, що
суд першої інстанції порушив норми
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційних скарг позивача ОСОБА_5 та
заступника прокурора м. Одеси
відповідача, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
позивача та заступника прокурора м.
Одеси задоволенню не підлягають,
оскільки рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального
права.

З наданого експертним дослідженням
вбачається, що висновки, які містяться
у ньому дають відповіді на всі
поставлені судом питання і мають
безпосереднє значення для справи.

Так, стосовно питання про вплив
виконаними відповідачами роботами по
реконструкції належної їм квартири
АДРЕСА_4 на предмет охорони пам'ятника
культурної спадщини та її
автентичність, експерт надав чітку
відповідь, що проведені відповідачами
роботи не вилинули на будинок, в якому
розташована реконструйована квартира,
як на об'єкт охорони культурної
спадщини та на його автентичність, як
пам'ятки архітектури та містобудування
міського значення.

По другому питанню експерт визначає, що
"Паспорт об'єкта культурної спадщини
"Прибутковий будинок Шварца" 1890-і роки,
АДРЕСА_2", який складено фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_14,
зафіксовано стан будинку на 2008 рік.

Тому його неможливо використовувати
для вирішення питання про зміни у
квартирі № 2 в результаті її
реконструкції та зміни фасаду будинку
№ 21 відносно їх попереднього стану, так
як у даному документі відображено стан
фасаду вже після реконструкції
проведеної відповідачами, та відсутні
відомості про стан фасаду та інших
конструкцій житлового будинку до
реконструкції.

Вказані висновки, що зроблені
експертом на момент розгляду справи,
спростовують доводи Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської облдержадміністрації про
пошкодження відповідачами об'єкта
культурної спадщини і мають суттєве
значення для справи, підтверджуючи
доводи викладені у рішенні суду першої
інстанції.

Також, даний висновок експерта
підтверджує, що наданий Управлінням
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської облдержадміністрації у
якості доказу "Паспорт об'єкта
культурної спадщини "Прибутковий
будинок Шварца" 1890-і роки, АДРЕСА_2 є
неналежним доказом згідно з
положеннями ч. 3 ст. 58 ЦПК України.

Експертом зроблено висновки про те, що
реконструкцію квартири № 2 зроблено у
відповідності з будівельними нормами
та відповідає проекту, який в свою
чергу відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2004
"Склад, порядок, оформлення, узгодження
та затвердження проектної
документації".

Експертом встановлено, що 05.04.2007 року
Інспекцією ДАБК Одеської міської ради
проводилася перевірка робіт по
реконструкції квартири № 2 за
затвердженим проектом, якою
встановлено, що будівельні роботи
проводяться з відступом від
погодженого та затвердженого проекту.
За приписом Інспекції ДАБК роботи
зупинялись до внесення коректування у
проект реконструкції, після чого
відповідачка ОСОБА_11 надала до
Інспекції ДАБК відкоректований проект
і лише після цього роботи по
реконструкції квартири було завершено
і згідно висновку експерту роботи, в
результаті яких в проектну
документацію вносилися корегування, не
погіршують несучу спроможність
житлового будинку і відповідають
проекту, що спростовує доводи
позивачів про невідповідність робот по
реконструкції квартири № 2 та
проектної документації будівельним
нормам, а також здійснення
відповідачами робіт за межами проекту,
що безумовно впливає на висновки суду
при ухваленні рішення і має суттєве
значення для справи.

Крім того, експерт дійшов до висновків
про те, що через відсутність у
матеріалах справи відомостей про
технічний стан квартири № 3, яка
належить позивачам, до початку
реконструкції квартири № 2 неможливо
встановити стан квартири № 3 до початку
робіт, що в свою чергу виключає
можливість встановлення чи
відбувалися будь-які руйнування за час
реконструкції квартири № 2, й на пряме
питання чи існує причинно-наслідковий
зв'язок між реконструкцією квартири № 2
і пошкодженнями квартири № 3 експерт
відповів, що причинно-наслідкового
зв'язку не встановлено, що виключає
вину відповідачів у спричиненій
позивачам шкоді та звільняє їх від
відповідальності. Тобто відсутні
підстави для задоволення вимог
позивачів про відшкодування шкоди,
передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК України та ч. 1
ст. 1167 ЦК України.

Обстеживши будинок № 21, експерт дійшов
до висновку, що найбільш вірогідною та
об'єктивною причиною виникнення
пошкоджень у квартирі № 3, являється
замокання фундаменту в підвальному
приміщенні по осі з деформованою
стіною в квартирі № 3, внаслідок
постійного та довгострокового
протікання каналізації, що відображено
у фотофіксації, значний термін
експлуатації житлового будинку старої
забудови без проведення своєчасного
капітального ремонту.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що в судовому
засіданні не доведено, що з боку
відповідачів допущені істотні
порушення будівельних норм та правил
при проведенні реконструкції квартири
№ 2, відсутній причинно-наслідковий
зв'язку між реконструкцією квартири № 2
та пошкодженнями квартири № 3, що
виключає задоволення вимог про
відшкодування шкоди, та відсутні
втрати об'єктом культурної спадщини
своєї автентичності, як пам'ятки
архітектури та містобудування
внаслідок реконструкції відповідачами
квартири № 2. Тому доводи апеляційних
скарг позивача ОСОБА_5 та заступника
прокурора м. Одеси не заслуговують на
увагу.

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків суду і не містять підстав для
висновків про порушення або
неправильне застосування судом норм
права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Отже, законних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції й
ухвалення нового рішення про
задоволення позовів ОСОБА_12, ОСОБА_10,
ОСОБА_5 та Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317,
319, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_8 про перегляд рішення
апеляційного суду Одеської області від
14 березня 2014 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 14 березня 2014 року
скасувати.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та заступника
прокурора м. Одеси відхилити, рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 02 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної силу з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту набрання законної сили
ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік