Дата документу 06.11.2014
Справа № 334/7771/14-ц
Провадження № 2/334/2907/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Колесник С.Г., при
секретарі Манюхіні О.О., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні власністю шляхом
вселення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, зазначивши, що з 27.11.1998р.
перебував у шлюбі з відповідачкою. Від
шлюбу мають доньку ОСОБА_3, 2003 р.н.

В 2001 році на підставі договору
купівлі-продажу на спільні кошти
сторони придбали квартиру АДРЕСА_1.
Квартира складається з коридору, кухні,
ванної кімнати з туалетом, трьох
ізольованих кімнат: площею 16,1 кв.м.,
площею 12 кв.м. та площею 9,2 кв.м.
Загальна площа квартири складає 65,24
кв.м., жила площа складає 37,3 кв.м.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 06.11.2012
року визначено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, згідно якого йому в
користування виділено кімнату площею
16,1 кв.м. з балконом площею 1,296 кв.м.,
відповідачці кімнату площею 12,0 кв.м та
кімнату площею 9,2 кв.м. з балконом
площею 1,677 кв.м.

Коридор площею 11,25 кв.м, кухню площею 9,92
кв.м., ванну кімнату та туалет площею 3,8
кв.м. залишено у спільному
користуванні.

Оскільки відповідачка не виконувала
вказане рішення суду, він звернувся до
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
про визнання права власності на
частину квартири та вселення, під час
розгляду якої відповідачка погодилась
з доводами позову, надала згоду на
вселення, тому позов було залишено без
розгляду.

Але після цього, відповідачка знову
змінила замки та перешкоджає йому у
користуванні його власністю, а саме
кімнатою 16,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 і
на теперішній час він не має можливості
потрапити до квартири, а тому просить
вселити його у спірну квартиру.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали у
повному обсязі, просили його
задовольнити. При цьому позивач
пояснив, що за означених обставин
звертався до органів внутрішніх справ
з метою якимсь чином вплинути на
колишню дружину. За перевіркою скарги
йому надано відповідь. Але до
теперішнього часу потрапити до
квартири він не може, через те, що один з
замків змінений.

Відповідачка в судовому засіданні
проти позову заперечувала, про що
надала письмові заперечення.

Суд, заслухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.11.1998р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2012р.
шлюб між сторонами розірвано.

На підставі договору купівлі-продажу
від 08.10.2001р. сторони придбали квартиру
АДРЕСА_1 на праві спільної часткової
власності по ? частці кожному,
зареєструвавши своє право власності у
встановленому законом порядку.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 06.11.2012 року визначено
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, згідно якого позивачу в
користування виділено кімнату площею
16,1 кв.м. з балконом площею 1,296 кв.м.,
відповідачці кімнату площею 12,0 кв.м та
кімнату площею 9,2 кв.м. з балконом
площею 1,677 кв.м.

Коридор площею 11,25 кв.м, кухню площею 9,92
кв.м., ванну кімнату та туалет площею 3,8
кв.м. залишити у спільному
користуванні.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 27.01.2014 року позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на частину квартири та вселення,
залишений без розгляду.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що він на весні цього року, на
прохання позивача, який є його сусідом
за квартирою у будинку АДРЕСА_2,
допомагав перевозити речи до квартири
АДРЕСА_1. Коли вони підійшли разом з
ОСОБА_5 до квартири, то останній своїми
ключами не зміг відкрити двері, бо ключ
не підходив. Було зрозуміло що змінений
замок.

30.05.2014 року позивач в зв'язку із
створенням ОСОБА_2 перешкод у
користуванні належної йому частини
нерухомості , звернувся до
Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізький області із відповідною
заявою.

У ході проведеної перевірки ДІМ
Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізький
області встановлено, що ОСОБА_2 не
виконує рішення суду, бо вважає його
неправомірним та збирається його
оскаржувати, що підтверджено висновком
від 30.05.2014 року.

У судовому засіданні відповідачка не
спростувала доводи позову, даних про
те, що рішення Ленінського суду
м.Запоріжжя, з яким вона не згодна, нею
оскаржено, суду не надано. Крім того,
під час попереднього судового
засідання, проведеного за участю
сторін, відповідачка не заперечувала,
що вона проти того, щоб позивач
приходив до квартири в її відсутність,
бо для доньки батько став чужою
дитиною і вона його боїться.

Відповідно до ст..383 ЦК України власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів сім'ї, інших осіб і
має право розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Оскільки ? частина спірної квартири
належить позивачу на праві власності,
він має право на відновлення свого
порушеного права, шляхом вселення у
кімнату 3 площею 16,1 кв.м. квартири
АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що вимоги позивача є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню,
шляхом вселення.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 60, 61, 212 - 215 ЦПК
України, ст.ст.16, 311,383 ЦК України,

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні
ОСОБА_1 права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення
ОСОБА_1 в кімнату 3 площею 16,1 кв.м. з
балконом площею 1,296 кв.м, що знаходиться
у квартирі АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особа, без участі якої
було постановлено рішення, має право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.