Справа №451/1440/14-ц
Провадження № 2/451/432/14
РІШЕННЯ

іменем України

14 жовтня 2014 року

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Радехів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

25 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу із відповідачкою,
зареєстрованого 10 листопада 1990 року
Радехівським відділом реєстрації
актів цивільного стану, актовий запис
№74.

В позовній заяві позивач зазначає, що
від даного шлюбу у них є неповнолітня
дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне
життя у сторін не склалося, оскільки
вони не розуміли один одного, і в них
постійно виникали сварки,
непорозуміння, скандали, які призвели
до повного розпаду їх сім»ї. Зрештою
сторони припинили подружні стосунки і
з серпня 2014 року проживають окремо,
примирення між ними не можливе. Просив
суд, розірвати шлюб між ним та
відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 10
листопада 1990 року Радехівським
відділом реєстрації актів цивільного
стану, актовий запис №74.

В судове засідання позивач не з»явився,
подав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримує повністю(а.с.15).

В судове засідання відповідачка, не
з"явилася, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, щодо
позовних вимог не заперечує, після
розірвання шлюбу просить залишити за
нею прізвище ОСОБА_2.(а.с.16).

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174 та ч.2 ст.197 ЦПК
України, розгляд справи проведено без
участі сторін та на підставі
представлених суду доказів без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши письмові докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, зареєстрований 10 листопада 1990
року Радехівським відділом реєстрації
актів цивільного стану, актовий запис
№74 (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.8).

Сторони спільно не проживають,
подружніх стосунків не підтримують, їх
сім'я фактично розпалася й подальше
подружнє життя є неможливим. Причинами
розпаду сім'ї є відчуження один від
одного, відсутність взаєморозуміння.
Оскільки подальше спільне проживання
подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, шлюб
підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу одна з основних
засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому
слово «сімейний» засвідчує, що шлюб
створює сім'ю, а слово «союз»
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його
розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред»явлений одним із подружжя, який
виявив прояв з власної ініціативи, з
поваги до себе. Позивач скористався
даним правом та звернувся до суду з
цим позовом, наполягає на розірванні
шлюбу. Збереження шлюбу можливе на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу, а
позивач не має наміру зберігати шлюб з
відповідачем.

Відповідно до ст.16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Приймаючи до уваги заяву позивача,
згоду на розірвання шлюбу відповідача,
суд вважає, що причини, що спонукають
його наполягати на розірванні шлюбу є
обґрунтованими і подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам, що має
істотне значення, внаслідок чого позов
про розірвання шлюбу підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88,158,209, 212, 215, 218
ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який зареєстрований 10
листопада 1990 року Радехівським
відділом реєстрації актів цивільного
стану, актовий запис №74.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СуддяСеменишин О. З.