Справа № 667/7260/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона в складі

головуючого судді
Мусулевського Я.А.

при секретарі
Труновій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління
державної міграційної служби України в
Херсонській області про встановлення
факту постійного проживання на
території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою, в
якій просить встановити факт його
постійного проживання на території
України з липня 1992 року по теперішній
час.Свої вимоги мотивує тим, що він
народився в м. Маргилана Ферганської
області, Республіки Узбекистан. З 1992
року і по теперішній час проживає в
Україні. З 2000 року та по сьогоднішній
день проживає однією сім»єю з
громадянкою України ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_1. У 2004 році в нього був
викрадений паспорт громадянина
Узбекистану, тому він не міг звернутись
за місцем проживання для отримання
паспорту громадянина України. У 2014 році
заявник отримав довідку з посольства
Узбекистан, в якій зазначено, що з 1992
року він не є громадянином республіки
Узбекистан. В даний час він
позбавлений можливості отримати
громадянство України, а тому за
захистом своїх прав змушений
звертатися до суду.

В судовому засіданні заявник заяву
підтримав, посилаючись на обставини
викладені в ній. Пояснюючи, що
встановлення факту постійного
проживання в Україні йому потрібно
для отримання громадянства України.

Представник зацікавленої особи
Державної міграційної служби України в
Херсонській області в судовому
засіданні заперечувала щодо заявлених
вимог, вважала їх не необґрунтованими.

Заслухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про
громадянство» передбачено, що особа,
яка постійно проживала до 24 серпня 1991
року на території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України», або
яка сама постійно проживала на інших
територіях, що входили на час її
постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР), і є іноземцем, який
подав зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подав заяву про
набуття громадянства України,
реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року №215, встановлено, що у разі
відсутності документів, що
підтверджують факт постійного
проживання особи до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України, для оформлення набуття
громадянства України подається
відповідне рішення суду.

Проживання на території України на
законних підставах згідно зі ст.1
Закону України «Про громадянство» - це
проживання в Україні іноземця чи особи
без громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про постійну чи
тимчасову прописку на території
України, або зареєстрували на
території України свій національний
паспорт, або мають посвідку на постійне
чи тимчасове проживання на території
України, або їм надано статус біженця
чи притулок в Україні.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В підтвердження своїх вимог заявником
не надано будь-яких об'єктивних та
достовірних доказів на підтвердження
того, що він на законних підставах
безперервно проживав на території
України.

Надана заявником довідка
правління агрофірми ім..
Татарбунарського повстання Одеської
області не свідчить про постійний
характер проживання його на території
України з 1992 року на законних
підставах.

Крім того, заявником не надано
жодного доказу, що він звертався до
територіального органу УДМС України в
Херсонській області, щодо отримання
дозволу на імміграцію в Україну.

Враховуючи викладене, суд не
вбачає законних підстав для
задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10,60, 209, 212-215,256 ЦПК
України, Законом України «Про
громадянство» , суд

вирішив:

Заяву залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Я.А. Мусулевський