Номер провадження № 22-ц/785/1208/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Ступакова О.А.

- при секретарі -
Колмаков В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа - Реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції,
про визнання договору частково
недійсним, перевід прав та обов'язків
покупця (визнання покупцем),
витребування майна, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
29 серпня 2013 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до Київського
районного суду м.Одеси з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
Комунальне підприємство «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
про визнання договору частково
недійсним, перевід прав та обов'язків
покупця (визнання покупцем),
витребування майна.

Ухвалою суду від 19.03.2013 року за
клопотанням представника позивача
була проведена заміна третьої особи по
справі - КП «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» - на
Реєстраційну службу Одеського
міського управління юстиції. Також
ухвалою суду від 23.05.2013 року (а.с. 120) за
клопотанням представника відповідача
ОСОБА_4 до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог
був залучений приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

В позовній заяві ОСОБА_3 посилається на
слідуючі обставини.

На підставі договору дарування від
15.09.2004р. позивач отримав у власність
25/1000 (двадцять п'ять тисячних) частин
дачно-будівельного кооперативу
«Технолог», розташованого за адресою:
АДРЕСА_2. 14 грудня 2010 року позивач
продав це майно ОСОБА_8 за суму,
еквівалентну 100 (ста тисячам) доларів
США, що підтверджено відповідною
розпискою та випискою по рахунку в
банківській установі. За наполяганням
ОСОБА_8 між сторонами замість договору
купівлі-продажу був підписаний договір
дарування від цієї ж дати -14.12.2010р.
Частину отриманих коштів позивач
вирішив витратити на придбання собі
житла, для чого він домовився з ОСОБА_6
про придбання у нього квартири під
АДРЕСА_3 (далі по тексту - спірна
квартира). Для цього позивач 16.12.2010 року,
тобто у день укладання договору
купівлі-продажу спірної квартири, зняв
зі свого банківського рахунку 50 000
доларів США, на підтвердження чого
позивач надав до суду виписку по
рахунку. Цього ж дня позивач планував
оформити угоду купівлі-продажу у
нотаріуса, але через поганий стан
здоров'я та неможливість вичитувати
текст договору, позивач збирався
перенести підписання угоди. Від цього
його відмовила ОСОБА_4, з якою позивач
знаходився у фактичних шлюбних
відносинах. Як зазначає позивач, ОСОБА_9
пообіцяла, що піде до нотаріуса разом з
ним, сама передасть гроші продавцю та
підпише за позивача як покупця
необхідні документи. Оскільки позивач
не мав юридичної освіти та почував себе
погано, він погодився на це та,
приїхавши до нотаріуса, зачекав у
коридорі, доки будуть підписані
відповідні документи. В подальшому
ОСОБА_4 запевнила позивача в оформленні
угоди купівлі-продажу, після чого разом
з позивачем переїхала проживати до
спірної квартири. В 2012 році, під час
сварки зі ОСОБА_4. позивач дізнався, що
насправді в договорі купівлі-продажу
квартири покупцем вказаний не позивач,
а ОСОБА_4 Перед зверненням до суду
позивач дізнався також, що після сварки
з ним ОСОБА_4 переоформила спірну
квартиру на свою дочку - ОСОБА_5 на час
звернення до суду позивач проживав у
спірній квартирі, там знаходились його
речі. Але відповідач ОСОБА_4
погрожувала виселити його з квартири,
що змусило позивача звернутися до суду
з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_6 до суду не з'явився,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності. Також у заяві ОСОБА_6
зазначив, що договір купівлі-продажу
спірної квартири є частково недійсним,
оскільки в договір мав бути «вписаний»
позивач, а ОСОБА_4 була вказана в
договорі через те, що при оформленні
цього договору вона надала свій
паспорт. (а.с.73)

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечувала, надала через
свого представника до суду заперечення
(а.с.75).

У запереченнях ОСОБА_4 вказувала, що
позивачем не надано до суду доказів
того, що вона мала доручення на
придбання для позивача спірної
квартири, тобто не доведено наявність
доручення на здійснення або на
укладання від його імені будь-яких
угод, правочинів. Тому пояснення
позивача про передачу ним коштів
ОСОБА_4 та уповноваження її на
придбання цієї квартири є
необґрунтованими, квартиру ОСОБА_4
придбала за власні кошти. Виходячи з
цього, ОСОБА_4 вважала доводи позивача
такими, що не відповідають дійсності, а
право власності її та відповідача
ОСОБА_5 - непорушним. Будь-яких доказів
до заперечення відповідачем ОСОБА_4 не
додано, не надано їх до суду й в
подальшому. Клопотань про витребування
чи забезпечення доказів у продовж
розгляду справи заявлено не було.

Відповідач ОСОБА_5 в усній формі проти
задоволення позову заперечувала,
пославшись на його необґрунтованість.
При цьому підтвердила, що позивач
дійсно проживає у спірній квартирі,
сама вона у цій квартирі не проживає.
Позивача вона до початку розгляду
справи виселити не намагалась, до суду
чи міліції з цього приводу не
зверталася, але планує це зробити після
завершення судового розгляду. Також
зазначила, що позивач та її мати, ОСОБА_4
знаходились у таких відносинах, що
дозволили позивачу проживати у спірній
квартирі, але сама квартира була
придбана для неї з метою забезпечити її
житлом у зв'язку з укладанням шлюбу та
народженням дитини.

Третя особа по справі - Реєстраційна
служба Одеського міського управління
юстиції - проти задоволення позову в
усній формі заперечувала.

Третя особа по справі - приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 - надала до
суду письмові пояснення (а.с.139) та
просила розглядати справу у її
відсутності. У поясненнях нотаріус
вказала, що нею дійсно був посвідчений
16.12.2010 року договір купівлі-продажу
спірної квартири між ОСОБА_6 (продавець)
та ОСОБА_4 (покупець). При цьому вона
зазначила, що за кілька днів до дати
оформлення договору, до нотаріальної
контори були надані усі необхідні
документи для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продаж
спірної квартири, покупцем за яким мав
виступати ОСОБА_3 Оформлення угоди було
заплановано через кілька днів у зв'язку
з тим, що позивачу, з його слів, потрібно
було отримати кошти у фінансовій
установі для проведення розрахунку з
продавцем. В день оформлення договору
купівлі-продажу спірної квартири, до
нотаріальної контори з'явились ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_4

ОСОБА_3 до кабінету нотаріуса не
заходив, а залишався в коридорі. В свою
чергу, ОСОБА_4 пояснила, що за
домовленістю з ОСОБА_3, вона виступає
покупцем спірної квартири. Після
перевірки нотаріусом документів,
наданих ОСОБА_4, які відповідали
вимогам закону, та з огляду на
відсутність заперечень ОСОБА_6,
приватний нотаріус посвідчила договір
купівлі-продажу спірної квартири між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Оригінал договору був
переданий покупцю, тобто ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 29 серпня 2013 року визнано
договір купівлі-продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_3, укладений 16 грудня 2010
року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу
ОСОБА_10, реєстровий № 5707, недійсним у
частині зазначення покупцем за даним
договором ОСОБА_4.

Визнано покупцем за вказаним договором
ОСОБА_3.

Витребувано у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Визначено, що дане рішення, після
набрання законної сили, є підставою для
реєстрації за ОСОБА_3 квартири за
адресою: АДРЕСА_3 Реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає
без реєстрації в квартирі за адресою:
АДРЕСА_3 з 03.01.2011 року, що
підтверджується довідкою (виписки з
домової книги про склад родини та
прописку) КП «ЖКС «Вузівський» (а.с.126)

Згідно довідки цієї ж установи, у даній
квартирі зареєстровані відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також син ОСОБА_5 -
ОСОБА_11 (а.с.127)

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги послався на те, що
позивач заперечував, що між ним та
ОСОБА_4 існувало домовленість, за якою
ОСОБА_4 мала бути вказана в договорі
купівлі-продажу спірної квартири
замість нього.

ОСОБА_5, з сином у спірній квартирі не
проживає.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають за адресою:
АДРЕСА_1. Аналогічно не проживає у
спірній квартирі і відповідач ОСОБА_4,
що підтверджено довідкою КП «ЖКС
«Вузівський» (а.с. 126),

А також на письмові пояснення
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
з яких вбачається, що для укладання
договору купівлі-продажу спірної
квартири у ОСОБА_6 були надані
документи, за якими покупцем мав
виступати саме позивач. Подальше
укладання договору купівлі-продажу
саме з відповідачем ОСОБА_4 мало місце у
зв'язку з наданням нею відповідних
документів вже в день нотаріального
посвідчення угоди. Сам позивач не був
присутній в кабінеті нотаріуса при
цьому, а залишався в коридорі.(а.с. 139) та
на письмову заяву відповідача ОСОБА_6,
який зазначив, що при передачі паспорту
секретарю нотаріуса. ОСОБА_4, надала
свій паспорт та її призвіще було
вписано в договір купівлі-продажу.(а.с.
73)

Крім того суд першої інстанції
посилався на пояснення свідків ОСОБА_12
та ОСОБА_13 що позивач був юридично
необізнаний та просив її допомагати
йому в питаннях, пов'язаних з
відчуженням та придбанням нерухомості,
що з придбанням спірної квартири
позивачу не допомагала, оскільки це
робила відповідач ОСОБА_4, що у позивача
проблеми з зором.

Відповідно до медичного висновку
Інституту очних хвороб і тканинної
терапії імені В.П.Філатова від 25.10.2006р.
та від 24.04.2013 року позивач хворіє очними
хворобами та гострота його зору: праве
око 0,17 сс sph + 2,5 D = 0,5 ; ліве око 0,1 сс sph + 3,0
D= 0,12(а.с. 66, 110-111)

Також суд першої інстанції на
підтвердження позовних вимог зазначив,
що позивач придбав квартиру за
особисті кошти, що підтверджується
випискою по рахунку позивача в ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» від 15.08.2012р., в
день укладання договору
купівлі-продажу спірної квартири 16.12.2010
року, позивачем було отримано зі свого
рахунку у вказаній банківській
установі суму в розмірі 50 000 доларів
США.

На підставі наведеного суд першої
інстанції вважав, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозапис, висновків експертів.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Ні приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
ні ОСОБА_6 не були допитані у суді, як
свідки, а їх письмові пояснення
відповідно до ст.. 64 ЦПК України не
можна вважати, як письмові докази.

Більш того не зрозуміло, чому приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
продавець ОСОБА_6 вважаючи, що покупцем
квартири є ОСОБА_3 не запросили його з
коридору до нотаріуса та не запитали
його документи для оформлення
квартири, або його згоди, чи не згоди на
оформлення договору купівлі-продажу
квартири на іншу особу.

Крім того, в суді апеляційної
інстанції, допитана в якості свідка
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, дала
пояснення про те, що будь - яких
перешкод для того, щоб зазначити в
договорі купівлі - продажу квартири
ОСОБА_4 не було.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_12
та ОСОБА_13, то в апеляційній скарзі
зазначено, що відповідачка придбала цю
квартиру за власні кошти для доньки за
меншу суму ніж зняв з рахунку ОСОБА_3

ОСОБА_3 вселився в спірну квартиру
оскільки вони проживали разом
знаходячись у фактичних шлюбних
відносинах і тому, що позивач хворіє.
Після укладення і посвідчення
зазначеного договору купівлі-продажу
ріелтори ОСОБА_12 та ОСОБА_13
запропонували відповідачці сплатити
їм за послуги, а також запропонували
продати спірну квартиру і придбати
іншу квартиру. Відповідачка
відмовилась від сплати їм гонорару і
від їх послуг.

Дані ствердження зазначені в
апеляційній скарзі не спростовуються
матеріалами справи.

Крім того, ствердження ОСОБА_3 про те, що
саме він бажав купити спірну квартиру
для свого проживання спростовується
тим, що він до цього часу за вказаною
адресою так і не зареєструвався, а всі
комунальні послуги за весь цей період
сплачувала ОСОБА_4

Згідно ст.655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки належних та допустимих
переконливих доказів того, що спірну
квартиру придбав саме ОСОБА_3 в
матеріалах справи не має, то у суду
першої інстанції не було законних
підстав для задоволення позовних
вимог.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає необхідним рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовної
заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа - Реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції,
про визнання договору частково
недійсним, перевід прав та обов'язків
покупця (визнання покупцем),
витребування майна відмовити.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
-задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 29 серпня 2013 року по справі за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції, про
визнання договору частково недійсним,
перевід прав та обов'язків покупця
(визнання покупцем), витребування майна
- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції, про
визнання договору частково недійсним,
перевід прав та обов'язків покупця
(визнання покупцем), витребування майна
- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша