АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2643/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 25 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
21 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНерушак Л. В.суддівКарпенко
О. В. , Єльцова В. О. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» - Стеценка Тараса
Миколайовича на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 08 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_8 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення
страхового відшкодування ,-
в с т а н о в и л а :
07 листопада 2013 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» про стягнення
страхового відшкодування, посилаючись
на те, що 31 січня 2013 року на 82 км+400м а/д
Бориспіль-Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої його автомобілю DAF, 1999
року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить
йому на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про реєстрацію
серії НОМЕР_6, та яким керував на момент
ДТП його брат ОСОБА_9, завдано технічні
Позивач зазначає у позові, що
вищевказана дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_10,
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, що
підтверджується постановою судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 19 березня 2013 року, якою
ОСОБА_10 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Постановою судді апеляційного
суду Кіровоградської області від 14
квітня 2013 року постанову суду першої
інстанції змінено та накладено на
ОСОБА_10 за ст. 124 КУпАП адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340
грн. на користь держави.
Згідно з калькуляцією, складеною
представником страхової компанії,
вартість ремонту автомобіля позивача,
становить понад 120000 грн.
Виконавши всі вимоги при настанні
страхового випадку, він направив до
страхової компанії всі необхідні
документи на отримання страхової суми,
однак виплата не була проведена, а на
його листи страхова компанія не
відповідає, тому він звернувся до суду
та просив стягнути з відповідача на
його користь суму страхового
відшкодування завданої майнової шкоди
в розмірі 100000 грн. та судові витрати.
Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 08 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_8 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» про стягнення
страхового відшкодування - задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
на користь ОСОБА_8 страхове
відшкодування в сумі 50000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
на користь ОСОБА_8 кошти в сумі 500,00 грн. -
в порядку відшкодування судових
витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, представник ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» - Стеценко Т.М.
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення є
невірним і таким, що порушує норми
процесуального та матеріального права.
Просить рішення першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
та стягнути з позивача витрати по
сплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги, та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, районний суд повно та
всебічно дослідив та оцінив обставини
у справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, постановив правильне по суті і
справедливе рішення.

Ухвалюючи дане рішення та частково
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
страхові поліси на момент вчинення
дорожньо - транспортної пригоди
набули чинності, а враховуючи
положення абз. 2 п. 36.3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» стягнув страхове
відшкодування в обсязі ліміту
відповідальності за шкоду спричинену
майну одним транспортним засобом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважаючи їх обґрунтованими та такими,
що відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні, що
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, ОСОБА_8 належить
автомобіль марки DAF НОМЕР_7, 1998 року
випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

31 січня 2013 року близько 08.20 год. на 82 км +
400 м автодороги Н-08 Бориспіль-Запоріжжя
ОСОБА_10, керуючи автомобілем НОМЕР_3 з
причепом ГКБ-8350, д.н.з. НОМЕР_8, належні
ОСОБА_11, виїжджаючи на проїжджу частину
з правого узбіччя, не впевнився в
безпечності маневру, не надав переваги
в русі та допустив зіткнення з попутним
автомобілем НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_9 (брата позивача ОСОБА_8.),
завдавши матеріальної шкоди, чим
вчинив правопорушення, передбачене ст.
124 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 19 березня 2013 року
ОСОБА_10 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та підданий
адміністративному стягненню у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
6 місяців, яка постановою апеляційного
суду Кіровоградської області від 15
квітня 2013 року була змінена в частині
накладеного на нього
адміністративного стягнення, а саме з
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
6 місяців на штраф у розмірі 340,00 грн.

30 січня 2013 року між ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» та ОСОБА_11 був укладений
поліс № АЕ/0816191 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, яким
застраховано автомобіль НОМЕР_3, 1989
року випуску.

30 січня 2013 року між ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» та ОСОБА_11 був укладений
поліс № АЕ/0816192 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, яким
застраховано причеп ГКБ-8350, д.н.з.
НОМЕР_8, 1983 року випуску.

Звертаючись до суду із даним позовом
позивач ОСОБА_8 посилався на те, що він
направив на адресу страхової компанії
всі необхідні документи на отримання
страхової суми, однак виплата не була
проведена, а на його листи страхова
компанія не відповідає.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22
вказаного Закону).

Положення вказаних законів регулюють
цивільно-правові відносини, які
виникають або з договору добровільного
страхування або з договору
обов'язкового страхування, внаслідок
чого у разі настання страхового
випадку страховик в межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує шкоду у порядку,
встановленому або Законом України «Про
страхування», або Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Як вбачається з матеріалів справи, в
обґрунтування позовних вимог щодо
вартості пошкодженого майна, позивачем
був наданий звіт № 97 від 25 липня 2013 року
про оцінку автомобіля НОМЕР_5,
виконаний приватним підприємством
«Експерт-сервіс-плюс», згідно якого
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля DAF НОМЕР_7, державний номер
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
під час дорожньо - транспортної
пригоди, складає 124685,02 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції на
підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені відповідно
до ст. 212 ЦПК України, дійшов
правильного висновку про те, що є
підстави для часткового задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в обсязі ліміту відповідальності за
шкоду спричинену майну одним
транспортним засобом в сумі 50000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доводи апелянта про те, що на момент
ДТП, яке сталося о 8 год. 20 хв. 31 січня
2013 року, поліс № АЕ/0816192 та поліс №
АЕ/0816191 не були оплачені, відповідно
страховий захист не діяв не підлягають
до задоволення та спростовуються
матеріалами справи, оскільки
вбачається із рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 11
лютого 2014 року, що ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» зверталася до суду із
позовом до ОСОБА_11 про визнання
недійсним договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а саме вказаних
апелянтом полісів, у задоволенні якого
судом було відмовлено. Дане рішення
суду першої інстанції колегією суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області від 27 березня 2014 року залишено
без змін.

Посилання апелянта, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
у справі.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянта носять суб'єктивний характер,
не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
оскільки суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, частково
задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_8

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» - Стеценка Тараса
Миколайовича - відхилити.

Рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 08 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_8 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» про стягнення
страхового відшкодування - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :