Справа № 660/1459/14-ц
Номер провадження 2/660/344/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Нововоронцовський
районний суд Херсонської області

В складі головуючого судді
Каневський В.О.

При секретарі
Кателевської Л.А.

Представнику позивача ОСОБА_1

Представників відповідача Ващенко
Л.В., В’юнченко Г.М., Шаврової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Нововоронцовка
Нововоронцовського району Херсонської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до публічного акціонерного
товариства «Придніпровське» про
стягнення заборгованості по орендній
платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача про стягнення
заборгованості по орендній платі,
посилаючись на те, що вона набула права
власності на земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 6,2259 га та 1,0201 га, розташованих на
території Новоолександрівської
сільської ради Нововоронцовського
району Херсонської області в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Оскільки між померлою та публічним
акціонерним товариством
«Придніпровське» був укладений
договір оренди земельних ділянок,
після оформлення права власності
позивач звернулась до останнього з
вимогою про сплату орендної плати за
користування земельними ділянками за
2011 - 2013 роки, яка не сплачувалась у
зв'язку зі смертю орендодавця. Однак,
заборгованість виплачена не була, тому,
позивач просила суд стягнути на свою
користь заборгованість по орендній
платі за зазначений період з
урахуванням відсотків за користування
чужими грошима в розмірі 14547,20 грн.,
судові витрати, в тому числі витрати на
правову допомогу.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав зазначених у позові.

Представник відповідача надав
заперечення на позов, згідно яких,
просив в позові відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування посилався на ту
обставину, що оскільки позивач набула
права власності лише 20 червня 2014 року -
її вимога про стягнення орендної плати
за 2011 - 2013 роки є безпідставною. Також,
свідоцтво про право на спадщину не
передбачає прийняття у спадщину
грошових коштів, оскільки вони
складають окремий об'єкт спадкування.
Разом з тим, позивачем здійснено
розрахунок заборгованості по орендній
платі виходячи з нормативної оцінки
земельної ділянки станом на 2014 рік, а не
на роки вимоги та без відрахування 15%
податку, як це передбачено договором
оренди. Крім того, згідно висновку
торгово-промислової палати України від
04.09.2012 року та 26.07.2012 року, несприятливі
погодні умови, що спричинили загибель
сільськогосподарських культур на
площах публічного акціонерного
товариства «Придніпровський» станом
на 23.05.2012 року та 18.06.2012 року є
форс-мажорними обставинами, тому
орендар звільняється від
відповідальності за невиконання
зобов'язання. Зважаючи на викладене,
відповідач вважає, що позовні вимоги
про стягнення орендної плати за 2011 - 2013
роки з урахуванням відсотків за
користування чужими грошима не
підлягають задоволенню як і позовні
вимоги про стягнення витрат на правову
допомогу в сумі 800,00 грн.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини,
на які позивач посилається, як на
підставу своїх вимог, зважаючи на
заперечення, надані відповідачем,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
12.06.2006 року між публічним акціонерним
товариством «Придніпровське» та
ОСОБА_6 був укладений договір оренди
земельних ділянок № 329, зареєстрований
належним чином у Нововоронцовському
реєстраційному окрузі 06.12.2006 року за
№4АА002110/18.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 28.01.2010 року, ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно копій
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 20.06.2014 року, виданих
державним нотаріусом
Нововоронцовської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_5 є
спадкоємцем земельних ділянок площею
6,2259 га та 1,0201 га, належних на праві
власності ОСОБА_6, спадкоємцем якої був
син ОСОБА_7, який прийняв спадщину, але
не оформив своїх спадкових прав у
зв'язку зі смертю ( копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 виданого 17.06.2014
року).

Таким чином, ОСОБА_5 є власником
земельних ділянок площею 6,2259
кадастровий номер :04:003:0031 га та
1,0201 га кадастровий номер :04:015:0150,
які належать їй на праві власності в
порядку спадкування за законом.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що договір оренди земельної
ділянки виконувався з моменту
підписання і до дня смерті орендодавця,
після чого утворилась заборгованість
по орендній платі за 2011 - 2013 роки,
оскільки відповідач був позбавлений
можливості сплачувати орендну плату,
так як спадкове право на спадщину
оформлене не було. Після письмового
звернення позивача до відповідача з
вимогою про сплату заборгованості по
орендній платі, як власника земельних
ділянок, останнім заборгованість
сплачена не була.

Заперечення відповідача щодо
наявності у позивача права на
отримання заборгованості по орендній
платі за 2011 - 2013 роки за договором,
укладеним між публічним акціонерним
товариством «Придніпровське» та
ОСОБА_6 не відповідає вимогам
законодавства, зважаючи на наступне.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України
передбачено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Відповідно до
ст.770 ЦК України, у разі зміни власника
речі, переданої у найм, до нового
власника переходять права та обов'язки
наймодавця. Зміна власника земельної
ділянки передбачає перехід прав та
обов'язків за договором оренди до
нового власника, якщо інше не
передбачене самим договором. Оскільки,
згідно договору оренди земельної
ділянки п.4.1.1. орендодавець має право на
своєчасне внесення орендної плати, та
зважаючи що позивач є спадкоємцем
орендодавця - померлої ОСОБА_6, тому
саме їй належить право вимоги
заборгованості по орендній платі.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості по орендній платі за
оренду земельних ділянок за 2011 - 2013 року
з урахуванням відсотків за
користування чужими грошима в розмірі
14547,20 грн. підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
плату за землю», використання землі в
Україні є платним; підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки; платником орендної
плати є орендар земельної ділянки.
Згідно з вимогами п.«в» ч.1 ст.96 ЗК
України, ст.25 Закону України «Про
оренду землі» орендар зобов'язаний
своєчасно сплачувати орендну плату.
Згідно п.3.1. договору орендна плата за
користування земельною ділянкою у
вартісному виразі складає 1,5 % вартості
земельної ділянки. Відповідно до п.3.5
договору, розмір орендної плати
підлягає індексації у відповідності до
інфляції, зазначеної на дату виплати
орендної плати. Постановою КМУ від
12.05.2000 р. № 783 «Про проведення
індексації грошової оцінки земель»
встановлено, що грошова оцінка
сільськогосподарських угідь
індексується станом на 1 січня
поточного року на коефіцієнт, що
визначається від індексу інфляції
року, за результатами якого
проводиться індексація.

Як вбачається із позовної заяви,
розрахунок орендної плати позивачем
зроблений із визначення нормативної
оцінки земельної ділянки у розмірі
153581,98 грн., про що заперечив відповідач,
вважаючи, що розрахунок її вартості
здійснено станом на 2014 рік, а не за
період стягнення заборгованості по
орендній платі. Згідно розрахунків
орендної плати за оренду земельних
ділянок за договором оренди земельної
ділянки, наданих відповідачем,
вартість земельної ділянки з
урахуванням коефіцієнта становить: за
2011 рік - 112995,84 грн., за 2012 рік - 198420,70 грн.,
за 2013 рік - 198420,70 грн. Тому, відповідачем
надані вірні розрахунки орендної
плати, яка становить - за 2011 рік - 1440,75
грн. за 2012- рік 2529,6 грн., за 2013 рік - 2529,6
грн. Крім того, правомірною є вимога
відповідача про відрахування суми
податку за землю, який згідно п.3.2
входить у розмір орендної плати і який
згідно законодавства становить 15 % від
нарахованої суми орендної плати,
оскільки дохід фізичної особи -
орендодавця від надання в оренду
земельного паю включається до
загального оподатковуваного доходу
такої фізичної особи (пп. 164.2.5 п. 164.2 ст.
164 Податкового кодексу). Податковим
агентом орендодавця в цьому випадку є
орендар.

Разом з тим, частковому задоволенню
підлягають вимоги позивача щодо
стягнення відсотків за користування
чужими грошовими коштами у розмірі 3%
річних від простроченої суми.

Згідно матеріалів справи та пояснень
представника відповідача, орендна
плата за 2011 - 2013 роки не нараховувалась
та не виплачувалась у зв'язку зі смертю
орендодавця.

Відповідно до ст.ст. 526, 525, 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускаються, якщо інше не встановлено
договором або законом. Згідно п.4.4.
орендар зобов'язаний своєчасно вносити
орендну плату. Смерть орендодавця
позбавляла відповідача можливості
виплатити орендну плату, однак не
позбавляла можливості її нарахувати.
Тому, саме не нарахування відповідачем
орендної плати є порушенням умов
договору, що тягне за собою наслідки,
передбачені договором та
законодавством.

Разом з тим, суд вважає правомірним
посилання відповідача на відсутність
підстав нести відповідальність за
невиконання умов договору, зважаючи на
форс-мажорні обставини. Так, згідно
матеріалів справи вбачається, що
Торгово-промисловою палатою України
зроблено висновки, що у весняний період
2012 року та перезимівлі 2011 -2012 років на
площах публічного акціонерного
товариства «Придніпровський» склалися
несприятливі погодні умови, що
спричинили загибель
сільськогосподарських культур і
станом на 23.05.2012 року та 18.06.2012 рок це
визнано форс-мажорними обставинами.
Таким чином, невиконання відповідачем
зобов'язання щодо виплати орендної
плати звільняє останнього від
відповідальності за невиконання умов
договору, як це передбачено
законодавством та договором, але лише
за 2012 рік, тому вимоги позивача, щодо
нарахування відсотків за користування
чужими грошовими коштами у розмірі 3%
річних від простроченої суми за 2011 рік,
2013 рік підлягають задоволенню. Отже за
2011 рік - 126,47 грн. (1440,75 грн.:100%*3%:365*1068 днів
прострочення), за 2013 рік - 70,7 грн. (2529,6
грн.:100%*3%:365*337 днів прострочення)

Тому в цій частині позов підлягає
частковому задоволенню.

Також, частковому задоволенню
підлягають вимоги позивача про
стягнення з відповідача судових
витрат, в тому числі витрат на правову
допомогу.

Згідно постанови № 10 Пленуму ВСС
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року
«Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах» вирішуючи питання
про розподіл судових витрат, суд має
враховувати положення статті 88 ЦПК та
керуватися тим, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві - пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Вимога
пропорційності присудження судових
витрат при частковому задоволенні
позову (частина перша статті 88 ЦПК)
застосовується незалежно від того, за
якою ставкою сплачено судовий збір.
Зазначені витрати мають бути
документально підтверджені та
доведені.

Згідно матеріалів справи, позивачем
надано розрахунок витрат на правову
допомогу. Однак, копія договору про
надання правової допомоги належним
чином не завірена, крім того в
матеріалах справи відсутній витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб виконавця
договору, що позбавляє суд можливості
визначити що особа, яка таку допомогу
надавала, є адвокатом або іншим
фахівцем у галузі права. Відсутність
документального підтвердження витрат
на правову допомогу, а також розрахунку
таких витрат є підставою для відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
таких витрат. Тому суд стягує з
відповідача частину сплаченого
судового збору позивачем, пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позивач правомірно
звернулася за захистом свого
невизнаного права на отримання
заборгованості за орендну плату, однак
позовні вимоги позивача частково
знайшли своє підтвердження, тому позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526,525,629,770,1216,1218 ЦК
України, ст.ст.10-12,212,213,214,215 п.«в» ч.1 ст.96
ЗК України, Законом України «Про плату
за землю», постановою № 10 Пленуму ВСС
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року
«Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах»,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Придніпровське» на
користь ОСОБА_5 заборгованість по
орендній платі за договором оренди
земельної ділянки у розмірі - 6697,12 грн.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Придніпровське» на
користь ОСОБА_5 сплачений нею судовий
збір у розмірі - 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.О. Каневський