Справа № 265/5753/14-ц
Провадження № 2/265/2384/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності,
ділової репутації, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди. Просила
визнати розповсюджувані ОСОБА_2
відомості, такими, що не відповідають
дійсності та такими, що принижують її
честь та гідність. Зобов'язати ОСОБА_2
припинити неправомірні дії відносно
приниження її честі та гідності,
стягнути із відповідачки на її користь
моральну шкоду в сумі 3000 грн. та
понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що 11.08.2014 року
приблизно о 17.00 годині біля під'їзду, де
вона проживає, відповідачка у
присутності сусідок оскорбляла її та
вказувала, що вона психічно хвора
людина, яку необхідно помістити в
психіатричну лікарню. Однак, вона
здорова людина, і відповідачка
розповсюджує відносно неї відомості,
які не відповідають дійсності, чим
принижує її честь та гідність.
Внаслідок образливих висловлювань
відповідачки вона відчула моральні
страждання та нервовий стрес, був
порушений хід її життя, порушився сон
та самопочуття, у зв'язку з чим просить
стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн.

У судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_3, який діє на
підставі договору про надання
юридичних послуг підтримали позовні
вимоги, надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. ОСОБА_1
додатково пояснила, що між нею та
відповідачкою склалися неприязні
стосунки, і остання постійно свариться
з нею та ображає її. Вказувала, що між
нею та відповідачкою 11.08.2014 року
сталася сварка із-за кішки, у ході якої
відповідачка ображала її та казала, що
вона психічно хвора людина. Після даної
сварки відповідачка більш такі образи
відносно неї не висловлювала. Просила
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала, вказувала, що 11.08.2014 року у
позивачки виникла сварка спочатку
сусідкою ОСОБА_4, яка зробила позивачці
зауваження з приводу чистоти в під'їзді
та біля нього. У ході сварки позивачка
ображала ОСОБА_4 і вона заступилася за
нею, та позивачка стала сваритися з нею.
У ході сварки вона дійсно сказала, що
позивачка ненормальна людина, однак
більш ні яких образ в адрес позивачки
не висловлювала. Наполягає, що це була
її думка о позивачці, як об людині, яка
влаштовує сварки. Просила у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, вивчивши письмові
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню, за
наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно цього кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 270 ЦК України до особистих
немайнових прав відноситься, зокрема,
право на повагу до гідності та честі.

У відповідності до ст. 297 ЦК України
кожен має право на повагу до його
гідності та честі, гідність та честь
фізичної особи є недоторканими і
фізична особа має право звернутися до
суду з позовом про захист її гідності
та честі.

Відповідно до роз'яснення п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» від 27 лютого 2009 року N 1
(далі - постанова Пленуму ВСУ № 1), під
гідністю розуміється визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, а з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло. Гідність означає передусім
об'єктивну цінність особистості, її
соціальну значимість як відповідну,
адекватну з людською сутністю, тобто ту
якість, за якої людина чинить так, як
належність її сутності та призначенню,
як повинна чинити саме людина. Ця
якість особи пов'язана передусім із
оцінкою себе як моральної особистості,
яка є значимою для оточення та
суспільства, тобто є позитивним
оціночно-емоційним ставленням до себе
у формі свідомості і почуття власної
гідності, який знаходить свій прояв у
самооцінці своїх моральних якостей в
їх системній єдності. Поняття гідності
та честі є взаємопов'язаними, але між
ним існує різниця, яка полягає в тому,
що честь означає саме зовнішнє
визнання, оцінку дій, діяльності
особистості з боку інших, тобто честь
пов'язана із суспільною оцінкою і
визнанням моральних заслуг і
достоїнств людини як члена
суспільства.

Відповідно до ч. 1 п.15 постанови Пленуму
ВСУ №1, при розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі,
що юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Суди при вирішенні справ про захист
гідності, честі та ділової репутації
повинні забезпечувати баланс між
конституційним правом на свободу думки
і слова, правом на вільне вираження
своїх поглядів та переконань, з одного
боку, та правом на повагу до людської
гідності, конституційними гарантіями
невтручання в особисте і сімейне життя,
судовим захистом права на спростування
недостовірної інформації про особу, з
іншого боку.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що її право на
повагу до гідності, честі та ділової
репутації було порушено діями ОСОБА_2,
які виразились у тому, що остання у
присутності сусідів ображала її
психічно хворою особою, що порочить її
честь та ділову репутацію.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
підтвердили той факт, що між позивачкою
та відповідачкою склалися неприязні
стосунки і вони постійно сваряться між
собою, як зустрічаються. При цьому
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
наполягали, що 11.08.2014 року не чули, щоб в
їх присутності відповідачка
висловлювала на адресу ОСОБА_1, що вона
психічно хвора людина, свідок ОСОБА_8
вказувала, що в її присутності ОСОБА_2 у
ході сварки із ОСОБА_1 вказувала, що та
психічно ненормальна людина.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1
та відповідачкою ОСОБА_2 склалися
неприязні стосунки на ґрунті постійних
сварок, які виникають із-за не
підтримки з боку позивачки чистоти в
під'їзді та біля нього. У ході даних
сварок сторони обидві висловлювали
свої образи друг на друга.

Втім, жодний свідок не підтвердив ті
обставини, що відповідачка називала
позивачку психічно хворою людиною, яку
необхідно помістити в психіатричний
заклад. Відповідачка у судовому
засіданні не заперечувала той факт, що
називала позивачку ненормальною, дані
обставини підтвердила і свідок ОСОБА_8,
однак ненормальна не є образливим
словом, а є суб'єктивним поняттям.

Таким чином, у ході судового розгляду
не здобуто доказів, щодо настання для
позивачки будь-яких негативних
наслідків для душевного або фізичного
стану, які перебувають у
безпосередньому зв'язку з конфліктом
із відповідачкою 11.08.2014 року.

Відшкодування моральної шкоди та її
обґрунтованість є похідним від
вирішення спору про правомірність
вимог позивача про захист честі,
гідності та ділової репутації, а
оскільки в процесі розгляду справи
факти, викладені позивачем в
обґрунтування вимог щодо захисту
честі, гідності та ділової репутації не
знайшли свого підтвердження, суд
відмовляє у відшкодуванні моральної
шкоди, заявленої позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Мельник І.Г.