Провадження 2/255/593/2014
04 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючого - судді Орєхова О.І.
при секретарі - Ангеліній Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, посилаючись
на наступні обставини.
Відповідно до укладеного договору
DOXRRX52250004 від 12.06.2007 року ОСОБА_1 ( далі -
Відповідач ) 12.06.2007 року отримав кредит
у розмірі 4 686,00 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.
При укладанні Договору сторони
керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно
цієї статті ЦК договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
В ст. 599 ЦК України зазначено, що
зобов»язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.
За кредитним договором, відповідно до
ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
13.05.2008 року винесено судовий наказ
Ворошиловськитм районним судом м.
Донецька про стягнення заборгованості
у сумі 7 972,01 гривень з відповідача
ОСОБА_1 за договором DOXRRX52250004 від 12.06.2007
року. Тому, в новому розрахунку
заборгованості від 15.11.2013 року вже
врахована сума стягнення по даному
судовому наказу.
У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за договором станом на
15.11.2013 року відповідач має
заборгованість - 58 961,30 гривень яка
складається з наступного:
процентам за користування кредитом;
- 63,26 гривень - заборгованість по
комісії за користування кредитом;
виконання зобов»язань за договором;
- 500 гривень - штраф ( фіксована частина );
- 2783,87 гривень, штраф ( процентна
складова ), що підтверджується доданим
до матеріалів справи позивачем
розрахунком заборгованості.
Просив суд стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у сумі 58
961,30 гривень, судові витрати у сумі 589,61
В судове засідання представник
позивача Круподьорова О.В., яка діє на
підставі довіреності не з»явилася,
надала до суду заяву про розгляд справи
у її відсутність, наполягала на
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі та проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України з
опублікуванням оголошення про виклик
відповідач вважається повідомленим
про час і місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити по цій
справі заочне рішення на підставі
доказів, що є в матеріалах справи,
оскільки відповідач був повідомлений
про слухання справи належним чином, не
сповістив суд про причини своєї
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до укладеного договору
DOXRRX52250004 від 12.06.2007 року ОСОБА_1 12.06.2007
року отримав кредит у розмірі 4 686,00
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

У відповідності до п. 5.1 Умов надання
споживчого кредиту, при порушенні
Позичальником будь-якого із
зобов»язань, передбачених Заявою та п.
3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов»язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу. Сплата пені
здійснюється в гривні. У випадку, якщо
кредит видається в іноземній валюті,
пеня сплачується в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ на дату
сплати.

Відповідно до п. 5.3 цих Умов, при
порушенні Позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов»язань, передбачених Договором
більш ніж на 30 днів, Позичальник
зобов»язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми
заборгованості.

Відповідно до вимог п. 5.5 Умов, терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в строк, встановлений
договором, відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від зобов»язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що
зобов»язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не припустив до виконання
зобов»язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визнані умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що
зміст договору становлять умови
(пункти) визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК
України, є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Також підписання кредитного договору
DOXRRX52250004 від 12.06.2007 року свідчить про те,
що ОСОБА_1 всі умови даного Договору
цілком зрозумілі і він вважає їх
справедливими по відношенню до нього.

Вказаний договір був прочитаний та
підписаний сторонами.

Таким чином, своїми підписами сторони
письмово підтвердили та закріпили те,
що вони діяли свідомо, були вільні в
укладенні договору, вільні у виборі
контрагента та умов договору.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України
передбачає право позикодавця на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, розмір та порядок
одержання яких встановлюється
договором.

Позичальник зобов'язаний, відповідно
до ст. 1049 ЦК України, повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до
ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1
порушив умови договору у зв»язку з чим
утворилася заборгованість перед
Банком станом на 15.11.2013 року відповідач
має заборгованість - 58 961,30 гривень яка
складається з наступного: 13942,67 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 63,26 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 41671,50
гривень - пеня за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором; 500
гривень - штраф ( фіксована частина );
2783,87 гривень, штраф ( процентна складова
), що підтверджується доданим до
матеріалів справи позивачем
розрахунком заборгованості.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 16 Цивільного
кодексу України, одним із способів
захисту судом цивільних прав та
інтересів є примусове виконання
зобов'язання в натурі. Примусове
виконання зобов'язання в натурі, - це
спосіб захисту, який випливає з
загального принципу повного і
належного виконання зобов'язання та
полягає в зобов'язанні здійснити дію,
або утриматися від її здійснення,
незалежно від застосування до боржника
інших заходів впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин вчиняється у
формі, встановленій законом, має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

З договору DOXRRX52250004 від 12.06.2007 року
вбачається, що даний договір
підписаний обома сторонами.

В порушення вищезазначених
вимог закону та умов договору,
відповідач зобов'язання за договором
не виконує, у зв»язку з чим утворилася
заборгованість.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості є цілком
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору 589,61 гривень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 530, 599, 610, 625, 626,
627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу
України та керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 15, 30, 60,
62, 88, 202, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
договором DOXRRX52250004 від 12.06.2007 року у сумі
58 961,30 гривень та судовий збір у сумі 589,61
гривень, а всього 59 550,91 гривень (
п»ятьдесят дев»ять тисяч п»ятсот
п»ятьдесят гривень дев»яносто одна
копійка ).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленному цим Кодексом.

Рішення надруковано в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя
О.І.
Орєхов