У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів: Павліченка С. В., Собослоя Г. Г.,

при секретарі: Чучка Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 25 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де третя
особа: приватний нотаріус ОСОБА_4, про
визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом про визнання правочину
недійсним.

У позові зазначав , що на підставі
рішення виконавчого комітету №73 від 28
березня 1997 року Мукачівської міської
ради відповідачці ОСОБА_5 передано у
приватну власність земельну ділянку
розміром 0,0600 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1.

1 квітня 2011 року відповідачкою по
справі набуто право приватної
власності у порядку приватизації на
спірну земельну ділянку на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №645140,
виданого 2011 року.

20 вересня 2011 року відповідачка, як
колишня дружина, без його згоди,
відчужила зазначену земельну ділянку
на підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу.

Позивач вважає, що вищезазначена
земельна ділянка є об'єктом прав
спільної сумісної власності, а тому на
відчуження даної спірної земельної
ділянки повинна бути його письмова
згода, яка ним не надавалась, а тому
договір купівлі - продажу даної
земельної ділянки підлягає визнанню
недійсним.

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст.ст. 60, 65 СК
України, ст.ст. 23, 33, 35 ЗК України та
ст.ст. 215, 229, 321, 374 ЦК України, просив в
суді першої інстанції визнати договір
купівлі - продажу земельної ділянки
недійсним.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 25 квітня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено .

З даним рішенням не погодився
позивач і оскаржив це рішення в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення місцевим судом норм
процесуального та матеріального
права, просив скасувати дане рішення
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач, його представник та
відповідачка в суді апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
підтримали у повному обсязі .

Третя особа та її представник в суді
апеляційної інстанції вважають
рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу безпідставною.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися по справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, вважає, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
відповідачка набула право приватної
власності на спірну земельну ділянку у
порядку безоплатної приватизації,
після розірвання шлюбу з позивачем
ОСОБА_2 , а тому правила ч.3 ст. 65 СК
України на дані спірні правовідносини
не поширюються, а тому відсутні
правові підстави для визнання
спірного договору недійсним.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду, який,
розглядаючи заявлений по справі позов,
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до правил ст. 118 ЗК України
громадянин , зацікавлений у
безоплатній приватизації земельної
ділянки, подає заяву до відповідної
ради за місцезнаходженням земельної
ділянки.

Згідно з правилами ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної
реєстрації, та частини першої ст. 126
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

У відповідності до правил частини
першої ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
сумісної власності.

Судом першої інстанції встановлено , що
10 грудня 1998 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 - розірвано. Даний факт
стверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу ( а. с. 98).

Відповідачка по справі ОСОБА_5 набула
право приватної власності у порядку
приватизації на спірну земельну
ділянку, зокрема, державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №645140, виданого 2011 року на
підставі рішення виконавчого комітету
№73 від 28 березня 1997 року Мукачівської
міської ради. Отже, вона є власником
земельної ділянки, площею 0,0600 га, яка
розташована в АДРЕСА_1. Цільове
призначення даної земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (а.с.5).

20 вересня 2011 року приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 було посвідчено договір
купівлі-продажу, який зареєстровано в
реєстрі за №1510, згідно з яким
відповідачка ОСОБА_5 передає у
власність відповідачці ОСОБА_3 об'єкт
нерухомого майна - незавершений
будівництвом, готовністю 12% житловий
будинок із земельною ділянкою, що
знаходиться у АДРЕСА_1, цільове
використання земельної ділянки: для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, площею 0,0600 га., кадастровий
номер :01:022:0208 (а.с.71-73).

Під час укладення даного договору
нотаріусом було перевірено та
встановлено, що відповідачка ОСОБА_5 у
шлюбі не перебувала, згідно з
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
розірвано, про що в книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу 10 грудня 1998
року зроблено запис за №310 (а.с.98).

Судова колегія за таких обставин
погоджується з висновком місцевого
суду, який вважав, що відповідачка
ОСОБА_5 набула право власності на
спірну земельну ділянку у порядку
приватизації і на час набуття права
приватної власності на цю земельну
ділянку вона не перебувала у
зареєстрованому шлюбові з позивачем
по справі, і дана ділянка не
відноситься до об'єктів права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2, і згода на відчуження даної
спірної земельної ділянки, не
потребується, а тому відсутні правові
підстави для визнання спірного
договору недійсним .

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
суду про відсутність правових підстав
для задоволення позову та визнання за
позивачем права власності на спірний
будинок.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються й не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 25 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: