Справа № 265/6236/14-ц
Провадження № 2/265/2554/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання
особи втративши права користування
жилим приміщенням, зняття з реєстрації,
третя особа Служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, -

В С Т А Н О В И В:

18.09.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом про визнання ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, які втратили
право користування жилим приміщенням,
посилаючись на норми ст.405 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що спірна квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить їй
та її чоловіку ОСОБА_4 Відповідно до
особового рахунку в квартирі крім неї
зареєстровані її чоловік ОСОБА_4, її
доньки ОСОБА_2, відповідачка по справі
та її неповнолітній син ОСОБА_3, а також
донька ОСОБА_5, та внуки ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 Однак, відповідачка ОСОБА_2 та
її неповнолітній син з 2008 року в
спірній квартирі не проживають,
будь-які витрати по утриманню житла не
несе, комунальні платежі не здійснює,
особистих речей відповідачів в спірній
квартирі не має.

Той факт, що до цього часу відповідачі
зареєстровані в спірній квартирі
суттєво обмежує власника у повною
мірою здійснювати свої права на
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Більш того,
відповідачі залишаючись
зареєстрованими у спірній квартирі
порушують його законі права та
інтереси, так як він несе додаткові
витрати по сплаті комунальних послуг.
Просила визнати ОСОБА_2 та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та зняти їх з реєстрації за
даною адресою.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
повністю підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити, додатково
пояснила, що відповідачка по справі її
рідна донька, яка разом із
неповнолітньою дитиною на протязі
шості років не проживає в спірній
квартирі, а проживає разом зі своїм
чоловіком АДРЕСА_2, комунальні платежі
не платить. Просить визнати
відповідачів, такими що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1,
задовольнив її позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
визнала у повному обсязі, пояснив, що в
спірній квартирі не проживає багато
років, до позивачки, яка є її матір'ю
приходить тільки у гості. З моменту
народження дитини сина ОСОБА_3 проживає
за місцем проживання свого чоловіка,
саме за його місцем проживання
перебуває на обліку в УПСЗН в
Приморському районі де отримує
допомогу по догляду за дитиною. Після
того, як суд визнає її та дитину, такими
що втратили право користування
спірній квартирою, то вона
зареєструється разом із дитиною за
місцем реєстрації свого чоловіка
АДРЕСА_2, саме за цією адресою
знаходиться її та дитини особисті речи,
вона разом із чоловіком оплачує
комунальні послуги.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Халайджян К.А. проти
задоволення позову не заперечувала.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що
відповідачка по справі його дружина,
вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 і
разом з березня 2011 року проживають за
адресою АДРЕСА_2. Відповідачка саме за
цією адресою перебуває на обліку в
УПСЗН Приморському районі, де отримує
допомогу по догляду за дитиною і за
цією адресою він має намір
зареєструвати відповідачку та сина.
Вказував, що в спірній квартирі речей
відповідачки не має, вона не має ключів
від даної квартири і до матері
приходить тільки в гості.

Заслухавши у судовому засіданні сторін
по справі, свідка, дослідивши надані
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1
належить позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
30 липня 1999 року, посвідченого приватним
нотаріусом Маріупольського
нотаріального округу ОСОБА_13
(реєстраційний номер 3876) та право
власності зареєстровано в БТІ міста
Маріуполя 01.09.1999 року за № 38347.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2,
виданим Орджонікідзевським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 30 грудня 1999
року, актовий запис № 389. Після
реєстрації шлюбу прізвище чоловіка
-ОСОБА_4, дружини - ОСОБА_4.

Згідно особового рахунку НОМЕР_3 в
спірній квартирі зареєстровані
позивачка по справі ОСОБА_1, її чоловік
ОСОБА_4, ОСОБА_2, відповідачка по справі
та її неповнолітній син ОСОБА_3, а також
донька ОСОБА_5, та внуки ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 (а.с.5).

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 році, в
графі батьки вказані: батько ОСОБА_14,
мати ОСОБА_2, про що свідчить актовий
запис № 734 від 07.08.2012 року.

Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї)
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними в
власником житла або законом.

Як вбачається із акту від 23.04.2014 року,
складеного працівниками ПП
«Альянс-Гіс», на підставі опитування
сусідів ОСОБА_15 (проживає АДРЕСА_5) та
ОСОБА_16 (проживає АДРЕСА_6),
відповідачка ОСОБА_2 разом із
неповнолітнім сином ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживає в спірній
квартирі з 2008 року по цей час (а.с.6).

Об'єктивно вказані обставини
підтвердила у судовому засіданні сама
відповідачка, яка не заперечує, що саме
з цього часу не проживає в спірній
квартирі разом із неповнолітнім сином,
та не збирається повертатися в спірну
квартиру. Більш того, з боку
відповідачки суду була надана довідка
комітету самоорганізації населення
«Меотида», згідно якої ОСОБА_2 фактично
проживає за адресою АДРЕСА_2, що
підтверджують сусіді із квартири 40
даного будинку ОСОБА_18 та ОСОБА_19 На
підтвердження того факту, що
відповідачка проживає саме за адресою
АДРЕСА_1 з боку відповідачки суду була
надана довідка із УПСЗН в Приморському
районі про отримання ОСОБА_2 за даною
адресою допомоги по догляду за дитиною.

Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України
особа може бути визнана у судовому
порядку такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок її відсутності понад
встановлені строки.

Як роз'яснено у пункті 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» з
наступними змінами, судам
рекомендовано при вирішенні спорів про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Уразі їх
поважності (перебування у відряджені, у
осіб, які потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів
сім'ї тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачка понад встановлені
законодавством строки відсутня за
місцем реєстрації без поважних причин,
суд вважає за можливе постановити
рішення про визнання відповідачки та
її неповнолітнього сина, такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1, тим самим по суті в даній
частині задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст..7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється протягом семи днів на
підставі, крім іншого, судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Під час судового розгляду позивач не
навів ніяких обставин, які б свідчили
про порушення його прав Відділом
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, та не надавши цьому
доказів.

Таким чином, як недоведені та
передчасні, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 про зобов'язання ВДІРФО
Орджонікідзевського РВ
Маріупольського МУ зняти з
реєстраційного обліку відповідачку
ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою
АДРЕСА_2, відповідно в даній частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання
особи втративши права користування
жилим приміщенням, зняття з реєстрації,
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя ________________