У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства культури України,
Державного підприємства «Запорізький
державний цирк» про скасування наказу
Міністерства культури України про
звільнення, поновлення дії контракту,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 02 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що його
звільнення відбулося з грубим
порушенням положень чинного
законодавства України про працю.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28
квітня 2014 року позов задоволено.

Скасовано наказ Міністерства культури
України від 13 листопада 2013 року про
звільнення ОСОБА_4 з посади директора
Державного підприємства «Запорізький
державний цирк» на підставі п. 5 ст. 40
КЗпП України.

Поновлено дію контракту від 10
листопада 2011 року укладеного між
Міністерством культури та туризму
України в особі Міністра Кулиняка М.А.
та ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора
Державного підприємства «Запорізький
державний цирк».

Стягнуто з Державного підприємства
«Запорізький державний цирк» на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 41 792 грн 03
коп.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 02 липня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позовних вимог,
суд апеляційної інстанції на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
правильно виходив з того, що позивач з
04 червня 2013 року по день
звільнення 13 листопада 2013 року
безперервно знаходився на лікуванні та
впродовж більше чотирьох місяців
внаслідок тимчасової непрацездатності
не з'являвся на роботі, а тому
уповноважений орган, в даному випадку
Міністерство культури та спорту, в силу
п. 5 ст. 40 КЗпП України мало право на
розірвання укладеного з ним трудового
договору.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 02 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова