СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1812/14-ц
Провадження № 2/306/601/14
Рядок статзвіту № 40
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2014 року
м.
Свалява

Свалявський районний
суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді
Уліганинця П.І.

при
секретарі
Куртинець А.І.

з участю:
представника позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Свалява цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист
честі, гідності та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезгаданим позовом, посилаючись на
те, що відповідач, на його думку,
поширює щодо нього недостовірні
відомості щодо погроз на його адресу,
членів його сім”ї та депутатів
районної ради, внаслідок чого принижує
їх честь та гідність. Вважає, що
неправомірними діями ОСОБА_4 йому
заподіяна моральша шкода, яку оцінює
таку в розмірі 25 000, 00 (двадцять п”ять
тисяч грн. 00 коп.) грн.. Просить суд
визнати поширену відповідачем
інформацію про те, що ОСОБА_3 у
словесній формі висловлював погрози на
адресу ОСОБА_4, його сім”ї та депутатів
районної ради — недостовірною,
зобов”язавши такого, спростувати
згадану інформацію шляхом
повідомлення у районній газеті “Вісті
Свалявщини”.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
при цьому пояснила, що згідно висновку
№ 41/6188 від 29.04.2014 року Свалявського РВ (з
обслуговування Свалявського та
Воловецького районів) УМВС України в
З/о подальший розгляд матеріалів по
даному факту за заявою ОСОБА_4
припинено у зв”язку з відсутністю в
діях ОСОБА_3 складу адміністративного
або кримінального правопорушення.
Вважає дану обставину такою, що слугує
підставою для задоволення позову.

У судовому засіданні, 26.08.2014 року,
відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнав, пояснив, що до правоохоронних
органів він звертався з заявою про те,
що 17.04.2014 року до початку сесії районної
ради він отримав анонімний телефонний
дзвінок з погрозами зриву сесії та
застосування щодо нього фізичної сили,
внаслідок чого було прийнято рішення
провести сесію в інший термін. Про
подальші події його повідомили
телефоном про те, що група осіб під
керівництвом ОСОБА_5 намагається
порушити звичний режим роботи
Свалявської районної ради. Ствердив, що
позивач ні йому, ні членам його міс”ї
не погрожував.

Допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що про факт
нібито погроз з боку позивача на адресу
відповідача, членів його сім”ї та
депутатів районної ради їм нічого
невідомо.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, допитавши свідків та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Частина 1 ст. 34 Конституції України
кожному гарантує право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань.

Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа,
особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Статтею 10 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
встановлено право кожного на свободу
вираження поглядів. Це право включає
свободу дотримуватися своїх поглядів,
одержувати і передавати інформацію та
ідеї без втручання органів державної
влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в пунктах 15, 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №1від
27 лютого 2009 року « Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
однією із складових правопорушення,
наявність якої може бути підставою
для задоволення позову, є поширення
недостовірної інформації.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

За правилами ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем та його
представником належними та
допустимими доказами не підтверджено
обставин, викладених у позовній заяві і
таких не здобуто під час судового
розгляду у задоволенні вимоги про
захист честі і гідності та
зобов”язання спростування
недостовірних відомостей слід
відмовити.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних страджаннях, яких фізична
особа зазнала у зв”язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої ... .

У постанові Пленуму Верховного суду
України “Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди” № 4 від 31.03.1995 із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001,
визначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

У вимозі про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Так як, судом встановлено, що права
позивача не порушені, вимога про
стягнення моральної шкоди до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 84, 88, 169, 208, 209, 212, 213,
215, 294 ЦПК України, ст.ст. 23, 277 ЦК України,
“Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод”, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 – в і д м о
в и т и .

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Закарпатської області через
Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
П. І.
Уліганинець