ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 2-478/2000
Провадження № 6/636/17/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря - Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Зозулі Р.В.,
погоджене з начальником відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Андренком С.Ю., про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3,

встановив:

Державний виконавець відділу ДВС
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_4 без вилучення
паспортного документа, посилаючись на
те, що на виконанні у відділі ДВС
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-478/2000 від 30.09.2005
року, виданого Чугуївським міським
судом Харківської області, про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
аліментів на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
27.01.2000 року і до повноліття дитини.

В зв'язку з невиконанням зобов'язань
покладених на ОСОБА_3 за виконавчим
листом № 2-478/2000 від 30.09.2005 року, виданим
Чугуївським міським судом Харківської
області, державний виконавець відділу
ДВС Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області просить суд тимчасово обмежити
у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Зозуля Р.В. надав суду заяву про
розгляд подання у його відсутності та
просив ухвалити рішення згідно чинного
законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши наявні докази, вважає
подання таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

При виконанні судових рішень, рішень
інших органів (посадових осіб) порядок
розгляду подання державного виконавця
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України регулюється ст.377-1 ЦПК України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно листа Міністерства юстиції
України «Щодо виїзду за кордон осіб,
які мають невиконані зобов'язання, в
тому числі зі сплати аліментів,
покладені на них рішенням судів» від 6
червня 2008 року № 25-32/507 подання повинно
відповідати вимогам, що визначені цим
листом, а саме подання готується на
бланку відповідного відділу державної
виконавчої служби за підписом
начальника цього відділу та
обов'язково має містити обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
обов'язків.

В статті 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» наведені підстави
тимчасової відмови у виїзді за кордон,
зокрема якщо боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи).

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу (чи дійсно
особа свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково) та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

При цьому сам факт наявності
невиконаної вимоги боржником не є
відповідно до цього Закону підставою
для тимчасової заборони виїзду особи
за кордон без обов'язкового визначення
дій боржника по ухиленню від виконання
зазначеної вимоги.

Отже, задоволення такого подання
можливе лише за умови доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, тобто будь-які свідомі
діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наявність майна, грошових
коштів тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини, оскільки саме виконання
боржником самостійно зобов'язань
протягом зазначеного строку не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього
обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи ні в
поданні державного виконавця, а ні в
матеріалах судової справи не міститься
будь-яких доказів ухилення боржника
ОСОБА_3 від виконання нею зобов'язань за
виконавчим листом № 2-478/2000 від 30.09.2005
року, виданим Чугуївським міським
судом Харківської області.

Надані матеріали не містять доказів і
того, що державним виконавцем вжиті всі
заходи примусового виконання рішення,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.
377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Зозулі Р.В.,
погодженого з начальником відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Андренком С.Ю., про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. Якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Cуддя:
С.А.
Оболєнська