Справа № 2/593/456/2014
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"23" жовтня 2014 р. Бережанський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді
Крамаря В. М.

при секретарі
Паньків М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бережанах справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, вказуючи, що відповідач
ОСОБА_3 та малолітні діти відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_5 значаться
зареєстрованими в належній їм
будинковолодінні по АДРЕСА_1, але з літа
2014 року без поважних причин не проживає
у належному їм на праві власності
будинковолодінні. Звернулися до суду з
позовом про визнання їх такими особами,
що втратили право на користування
належним їм житлом.

В судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримують, просять їх
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили. Про
час і місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, розглянувши матеріали справи і
вислухавши пояснення позивачів,
дослідивши письмові докази, прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягають до задоволення
частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців; визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є співвласниками
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та кожному
з ним належить по ? вказаного
будинковолодіння, що підтверджується
свідоцтвами про право власності,
виданими Бережанським МБТІ (а.с. 9-10),
також встановлено, що в
будинковолодінні позивачів з 03.02.2012
року значаться зареєстрованими
відповідачі - ОСОБА_3 та малолітні діти
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що підтверджується
будинковою книгою (а.с. 14-16) та
встановлено, що хоч відповідач з
малолітніми дітьми зареєстрована в
будинковолодінні позивачів, однак в
ньому не проживають понад один рік без
поважних причин, тобто відповідач
втратила право на користування цим
житлом.

Таким чином, поскільки відповідач
ОСОБА_3, будучи зареєстрованою у
будинковолодінні, належному позивачам,
понад встановлені Законом строки без
поважних на те причин там не проживає,
то вона втратила право на користування
цим житлом, а тому позовні вимоги
позивача в цій частині слід визнати
підставними і задовольнити їх.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особами, що
втратили право користування жилим
приміщенням, то вони є безпідставними.

Відповідно до ст. 52 Конституції
України, ст.ст. 3,4,18 Закону України від 7
березня 2002 року „Про охорону
дитинства" всі діти на території
України, незалежно від раси, кольору
шкіри, статі мають рівні права і
свободи. Держава гарантує і розробляє
систему заходів щодо основних
правових, екологічних, організаційних,
культурних та соціальних засад щодо
охорони дитинства, удосконалення
законодавства про правовий і
соціальний захист дітей.

В ст. 3 Конвенції від 20 листопада 1989 року
„Про права дитини" зазначено, що діти
мають право на особливе піклування та
допомогу і суди, в усіх діях щодо дітей
мають першочергову увагу приділяти
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
малолітніми, на даний час відсутні
відомості про наявність у них іншого
житла, санітарно-гігієнічні та
побутові умови проживання в якому
відповідають їх фізичному та
розумовому розвитку, вони мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником, позбавлення їх
права користування житлом істотно
порушить законні права та інтереси
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому підстав для
визнання їх особами, що втратили право
користування жилим приміщенням, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.
10,14, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.71,72
ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

Відмовити в позові про визнання
малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Бережанський районний
суд шляхом подачі протягом десяти днів
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків на його апеляційне
оскарження.

Суддя: