Справа пр.
№2/756/566/14
У Х В А Л А

10 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при
секретарі - Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, -

в
с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

У судові засідання,
призначені на 11 год. 00 хв. 12 грудня 2013
року, 11 год. 30 хв. 22 січня
2014 року та 10 год. 30 хв. 10 лютого 2014 року
позивач не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки в судові
засідання 22 січня 2014
року та 10 лютого 2014 року суд не
повідомив, заяв про розгляд справи за
його відсутності не подавав.

Відповідач в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1
слід залишити без розгляду з наступних
підстав.

У судові засідання,
призначені на 11 год. 00 хв. 12 грудня 2013
року, 11 год. 30 хв. 22 січня
2014 року та 10 год. 30 хв. 10 лютого 2014 року,
позивач не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся (а.с.16, 17,
20, 24, 27, 28), заяв про розгляд справи за
його відсутності не подавав. Крім того,
суд зазначає, що ОСОБА_1 про причини
неявки в судове засідання
22 січня 2014 року та 10 лютого 2014 року
суд не повідомив, а причини його
неприбуття в судове
засідання 12 грудня 0213 року, вказані ним
у заяві про відкладення розгляду
справи від 12 грудня 2013
року, поданій до суду, не можуть
вважатись поважними.

У відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Повістки про виклик до суду
на 11 год. 30 хв. 22 січня 2014 року та 10 год. 30
хв. 10 лютого 2014 року
надсилалися позивачеві на останню
відому судові адресу, за якою ОСОБА_1
отримував судову повістку (а.с.20, 24, 27, 28).
Про зміну свого місця проживання
позивач суд не повідомляв. Таким чином,
виходячи зі змісту ст.77 ЦПК України,
судові повістки про виклик позивача до
суду на 11 год. 30 хв. 22 січня 2014 року та 10
год. 30 хв. 10 лютого 2014 року вважаються
доставленими ОСОБА_1, а відтак він був
належним чином повідомлений про судові
засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 12
грудня 2013 року, 11 год. 30 хв. 22 січня 2014
року та 10 год. 30 хв. 10
лютого 2014 року.

Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.207
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

У своєму інформаційному
листі Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ зазначив, що згідно
з вимогами ЦПК України суд не повинен
з'ясовувати причини повторної неявки
належним чином повідомленого позивача
в судове засідання і у випадку
повторної неявки позивача, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивач, який був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, повторно не
з'явився в судове засідання, від
позивача не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд вважає,
що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити
без розгляду.

Прецедентна практика
Європейського суду з прав людини
виходить з того, що реалізуючи п.1
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу
прецедентними є рішення Європейського
суду з прав людини у справах "Осман
проти Сполученого королівства" від 28
жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі"
від 19 червня 2001 року. У
вказаних рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

Ст.6 Конвенції про захист прав
і основоположних свобод людини,
ратифікованої Законом України від 17
липня 1997 року №475/97-ВР кожній фізичній
або юридичній особі гарантовано право
на розгляд судом протягом розумного
строку цивільної, кримінальної,
адміністративної або господарської
справи, а також справи про
адміністративне правопорушення, у якій
вона є стороною.

Листом Верховного Суду
України від 25 січня 2006 року №1-5/45
визначено критерії оцінювання
розумності строку розгляду справи,
якими серед іншого є складність справи
та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у
своїх рішеннях Європейський суд з прав
людини, сторона, яка задіяна в ході
судового розгляду, зобов'язана з
розумним інтервалом часу сама
цікавитись провадженням у її справі,
добросовісно користуватись належними
їй процесуальними правам та неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Позивач ОСОБА_1 провадженням
у справі за його позовом не цікавився, з
матеріалами справи жодного разу не
ознайомлювався, про що свідчить
довідковий лист до справи.

У зв'язку з наведеним,
залишення позовної заяви без розгляду
відповідно до ст.207 ЦПК України не є
порушенням права на справедливий
захист та не може вважатися обмеженням
права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись
ст.207 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів -
залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали.

Ухвала суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Т.В.
Андрейчук