Справа № 495/5039/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 січня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.,

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27 червня 2013 року звернувся до
суду з позовом до відповідачки про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
з 28.04.2007 року сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Але через
різні погляди на шлюб та життя, сімейне
життя не склалося, шлюбні відносини
припинені, у зв'язку з чим позивач
просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 28.04.2007 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву, відповідно до якої
свої позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити, розглянувши
справу у його відсутність (а.с.32).

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надавши суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
підтримує та просить розглянути справу
у її відсутність (а.с.33).

У зв'язку із неявкою сторін, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року
сторони зареєстрували шлюб (актовий
запис №131), що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (а.с.7).

Від цього шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного
кодексу України, шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено право кожного з подружжя
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що
між сторонами фактично припинені
шлюбно-сімейні відносини, оскільки
сторони не проживають разом фактично
вже три місяці, спільне господарство не
ведеться, подальше спільне проживання
та збереження шлюбу неможливі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам
сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які
мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу
України передбачено, що документом
який засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115 СК
України, ст.ст. 1, 15, 60, 61, 112, 212-215, ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 квітня 2007 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(актовий запис № 131) - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Н.В. Чебан