Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/424/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів - Кривохижі В.І., Фомічова С.Є.

при
секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк" на рішення Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 06 листопада 2013 року за
позовом публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" про
визнання договору удаваним, визнання
недійсними умов договору і

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ АБ
"Укргазбанк" звернувся в суд з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 25 квітня 2008 року між ними та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір № 92602 М
АНА 61215 К 1 на придбання автомобіля,
марки HONDA, модель CIVIC.

Згідно пункту 1.1. кредитного
договору банк надав позичальнику
кредит, в сумі 21 600 доларів США. Кредит
надавався на строк до 24 квітня 2015 року,
із сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 12,5% річних.

Пунктом 5.3 кредитного
договору передбачено, що за порушення
строків повернення кредиту та/або
сплати процентів позичальник
зобов'язаний сплатити банку пеню в
розмірі 0,1 % від суми невиконаного
зобов'язання за кожний день
прострочення платежу.

Відповідач умови кредитного
договору належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 25.02.2013 року
утворилася заборгованість, яка
складається із : - 26 570,49 доларів США (18
120,10 доларів США - тіла кредиту та 8 459,30
доларів США - процентів), 102 29,53 грн. -
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
41 19,8 грн. - пені за несвоєчасне
погашення процентів.

Крім того, позичальник не виконав
умови п.п. 3.3.1 - 3.3.8 договору застави від
25 квітня 2008 року, укладеного між ним та
банком, а саме не застрахував у 2009 році
предмет застави - автомобіль у зв'язку з
чим, згідно п.4.2 зазначеного договору,
має сплатити штраф у розмірі 5% від
заставної вартості предмета застави в
сумі 6 817,50 грн.(а.с, 1-5, том 1)

При розгляді справи позивач
частково збільшив розмір позовних
вимог і остаточно просив стягнути з
Позичальника на користь Банку
заборгованість, яка утворилася станом
на 05.11.2013 року, за кредитним договором в
розмірі 28 266,08 доларів США та 188 356,40
грн., з яких 18 120,10 доларів США
прострочена заборгованість по кредиту,
10 145,98 доларів США прострочена
заборгованість по процентах, пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 132 474,62
грн., пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 55 881,78 грн., штраф за
невиконання договору застави - 6 817,50
грн. та судові витрати.(а.с.1-2, том 2)

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з зустрічним позовом до ПАТ АБ
"Укргазбанк" про визнання кредитного
договору удаваним правочином, визнання
недійсним пункт 3.3.4 Кредитного
договору.(а.с. 100-108, том 1)

Рішенням Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 06
листопада 2013 року первісний позов ПАТ
АБ "Укргазбанк" задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість по
кредиту 17 520 доларів США, що за курсом
НБУ становить 140 037,36 грн., процент за
користування кредитом 7 095,60 доларів
США, що за курсом НБУ становить 56 715,13
грн., пеню 19 468,10 грн., штраф 6 817,50 грн.,
а всього 223038,09 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ
"Укргазбанк", у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції в
частині вирішення вимог у задоволенні
яких було відмовлено та просить
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким ці вимоги задовольнити і про зміну
рішення в частині вирішення вимог які
було задоволено частково.

В частині стягнення штрафу в
розмірі 6 817,50 грн. за первісним
позовом та в частині вирішення
зустрічного позову ОСОБА_2 рішення
суду не оскаржується.

Відповідач ОСОБА_2 рішення суду
не оскаржив.

В судове засідання
апеляційного суду ОСОБА_2, який був
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, прибув лише на
момент оголошення вступної та
резолютивної частини рішення.

Заслухавши доповідача,
пояснення представника ПАТ АБ
"Укргазбанк" Галушки О.І., який
підтримав доводи скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом установлено та
убачається з матеріалів справи, що
25.04.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк",
правонаступником якого є ПАТ АБ
"Укргазбанк", та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 92602 М АНА 61215 К1,
згідно якого банк надав позичальнику
кредит, в сумі 21 600 доларів США, на строк
до 24.04.2015 року або по день визначений в
п. 3.3.10 цього Договору, із сплатою
процентів за користування кредитом в
розмірі 12,5% річних. Згідно п.3.1.10 цього
договору банк нараховує проценти на
залишок простроченої заборгованості
за кредитом виходячи із процентної
ставки 13,5% річних, починаючи з дня
виникнення такої заборгованості.
Кредит надано на придбання автомобіля
марки HONDA, модель CIVIC.

Пунктом 5.3 кредитного
договору передбачено, що за порушення
строків повернення кредиту та/або
сплати процентів позичальник
зобов'язаний сплатити Банку пеню в
розмірі 0,1 % від суми невиконаного
зобов'язання за кожний день
прострочення платежу.

25 квітня 2008 року в забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором, між ОСОБА_2 та
банком був укладений нотаріально
посвідчений договір застави.

Відповідно п.п. 3.3.4 договору
застави позичальник зобов'язаний на
період дії договору застрахувати
заставлене майно - автомобіль марки HONDA,
модель CIVIC, а у випадку невиконання цієї
умови має, згідно п.4.2 цього договору,
сплатити штраф у розмірі 5% від
заставної вартості предмета застави.

За правилами ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення
зобов'язання боржником йдеться також у
ч. 1 ст. 611, ч. ч. 2, 4 ст. 612, які передбачають
відповідальність боржника.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України).

Згідно умов кредитного договору,
сторони встановили як строк дії
договору - до моменту виконання
сторонами в повному обсязі взятих
на себе зобов'язань (п. 6.6), так і
строки виконання зобов'язань зі
щомісячним погашенням платежів,
останній з яких у визначеній сумі
підлягав виконанню в строк до 24 квітня
2015 року (п.3.3.3)

Таким чином, графіком платежів,
який є складовою частиною договору,
погашення кредитної заборгованості та
строки сплати чергових платежів
визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням
строку дії договору сторони встановили
і строки виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після
переривання перебіг позовної
давності починається заново (ч. ч. 1, 3
ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство
передбачає два види позовної давності:
загальну і спеціальну. Загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог
законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей
конкретних правовідносин початок
перебігу позовної давності пов'язаний
з певними юридичними фактами та їх
оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК
України).

У зобов'язаннях, в яких строк
виконання не встановлено або визначено
моментом вимоги кредитора, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд.

Установлено, що згідно з умовами
кредитного договору (п.3.3.3) позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами (щомісячними
платежами) в розмірі та в строки,
визначені графіком повернення кредиту,
та щомісячно сплачувати проценти за
користування кредитом (п.3.3.4), а також
встановлено відповідальність за
порушення графіка повернення кредиту
та процентів за користування ним (п.5.3).

Оскільки умовами договору
(графіком погашення кредиту)
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3
ст. 254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

З матеріалів справи убачається,
що ОСОБА_2 останній платіж на виконання
зобов'язань по кредиту вніс 10.04.2009 року
(а.с.42, том 1), а останній платіж по сплаті
процентів - 19.08.2009 року (а.с.3, том 2), після
чого перестав виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту та зі
сплати процентів за користування
кредитом, у той час як з вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом
та з вимогами про дострокове
повернення кредиту банк звернувся
17.04.2013 року, включивши до позовних вимог
як всю заборговану суму, так і майбутні
платежі.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
з 1 по 10 число кожного місяця, а
процентів - один раз на місяць не
пізніше 10 числа, початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

Наведене свідчить, що початок
перебігу позовної давності за вимогою
про сплату кредиту починається з 11
травня 2009 року, за вимогою про сплату
процентів 11 вересня 2009 року, тобто
після 10 числа наступного місяця -
строку до якого мали бути внесені ці
платежі.

Отже, позовна давність за
вимогою про стягнення кредиту спливла -
11 травня 2012 року, за вимогою про
стягнення процентів спливла - 11 вересня
2012 року.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Чинний ЦК України не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
позовної давності. Пункт 7 ч. 11 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту. Для
відмови у задоволенні позовних вимог в
зв'язку зі спливом строків позовної
давності в судовому засіданні
необхідна заява відповідача про
застосування таких строків.

Зважаючи на те, що відповідач не
подав в суді першої інстанції заяви про
застосування строків позовної
давності за вимогами про стягнення
кредиту та процентів за користування
кредитом, тому суд обґрунтовано
застосував до спірних правовідносин
положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України та
достроково стягнув з ОСОБА_2 всю
заборгованість за цими вимогами банку.

Разом з тим, стягуючи
заборгованість по кредиту в сумі 17 520
доларів США та процентах в сумі 7 095,60
доларів США, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що позивач просив
стягнути з боржника 18 120,10 доларів США
заборгованості по кредиту та 10 145,98
доларів США заборгованості по
процентах.( а.с. 1-2, том 2)

Твердження суду про помилковість
проведених банком розрахунків сум по
кредиту і процентах станом на 05
листопада 2013 року є хибними, оскільки
ці розрахунки відповідають умовам
кредитного договору і не викликають
сумнівів щодо їх правильності.(а.с. 4-7,
том 2)

Суд правильно застосував строки
позовної давності за вимогами про
стягнення пені в один рік, оскільки
відповідач подав заперечення проти
позову (зустрічний позов), пославшись
на сплив позовної давності за вимогами
банку про стягнення пені (а.с.195, том 1), і
це є підтвердженням того, що
відповідач зробив заяву про
застосування позовної давності.

Доводи позивача, які
зводяться до того, що п.5.8 кредитного
договору встановлено трирічний строк
позовної давності в частині вимог про
стягнення пені не ґрунтується на
доказах.

Дійсно, зазначеним пунктом
договору обумовлено, що строк позовної
давності встановлюється сторонами в
три роки, в тому числі щодо штрафів та
всіх видатків понесених банком. Але в
цьому договорі нічого не зазначено, як
це передбачено ч.1 ст. 259 ЦК України, про
збільшення строків позовної давності
до вимог про стягнення пені.

Разом з тим, вирішивши
питання про стягнення пені в сумі 19 468,10
грн. суд не навів розрахунків з яких він
виходив визначаючи її розмір та не
вказав, як це передбачено п. 5.3
кредитного договору і зазначено у
позовних вимогах, який саме вид пені
підлягає стягненню: за несвоєчасне
погашення кредиту, чи за несвоєчасну
сплату процентів.

Крім того, незважаючи, що
кредитним договором передбачено пеню в
розмірі 0,1 % від суми невиконаного
зобов'язання за кожний день
прострочення платежу, суд застосував
до спірних правовідносин положення ст.
3 Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
відносин", помилково вказавши, що
розмір пені за договором не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України.

У зв'язку з наведеним суд
апеляційної інстанції вважає
необхідним здійснити власний
розрахунок пені за один рік, з 05.11.2013
року по 05.11.2012 року, беручи за основу
проведений банком розрахунок пені за
три роки (а.с.7, том2) та офіційний курс
долара США станом на 29.01.2014 року - 7,993
грн. за 1 дол. США :

- за несвоєчасне погашення кредиту
( 18120,10 доларів США х 365 днів х 0,1) : 100 =
6613,85 доларів США х 7,993 грн. = 52864,34 грн.

- за несвоєчасне погашення
процентів за користування кредитом,
виходячи з розрахунку заборгованості
за кожний день прострочення ( за 6 днів
60,67 дол. США + за 31 день 307,05 дол. США + за 31
день 300,81 дол. США + за 30 днів 284,88 дол. США
+ за 33 дні 306,51 дол. США + за 28 днів 254,44 дол.
США + за 31 день 275,26 дол. США + за 32 дні 277,70
дол. США + за 29 днів 245,64 дол. США + за 28
днів 231,92 дол. США + за 31 день 250,33 дол. США
+ за 31 день 243,90 дол. США + за 24 дні 184,01
дол. США) = 3223,07 дол. США. х 7,993 грн. = 25761,99
грн.

Питання щодо застосування
строків позовної давності вирішено у
відповідності до правової позиції
викладеної в постанові Верховного Суду
України № 6-116 цс13 від 06 листопада 2013
року.

Пунктом 12 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що у разі якщо кредит
правомірно наданий в іноземній валюті
та кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Тому, зважаючи, що кредит
надано в доларах США, є неправильними
висновки суду про стягнення
заборгованості за кредитом та
процентами в національній валюті
України - гривні.

За таких обставин, рішення
суду, виходячи з положень п.п. 2,4 ч.1 ст.309
ЦПК України, підлягає скасуванню в
частині стягнення пені з ухваленням в
цій частині нового рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2 на користь банку
пеню за несвоєчасне погашення кредиту
в розмірі 52 864,34 грн., пеню за
несвоєчасну сплату процентів в
розмірі 25 761,99 грн. та зміні в частині
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по
кредиту, збільшивши її розмір до 18
120,11 доларів США, що еквівалентно за
курсом НБУ 144 834,04 грн., в частині
стягнення заборгованості по процентах
за користування кредитом, збільшивши
її розмір до 10 145,98 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 81 096,82 грн.
Також з резолютивної частини рішення
необхідно виключити посилання про
стягнення з відповідача на користь
банку 223038,09 грн.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК
України якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат, ураховуючи, що позов
банку задоволено на суму 304557 грн.,
збільшивши розмір судового збору який
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
банку до 3045,57 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» задовольнити
частково.

Рішення Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 06 листопада 2013 року
скасувати в частині стягнення пені з
ухваленням в цій частині нового
рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ АБ "Укргазбанк" пеню за
несвоєчасне погашення кредиту в
розмірі 52 864,34 грн., пеню за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 25 761,99 грн.
та змінити в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк"
заборгованості по кредиту, збільшивши
її розмір до 18 120,11 доларів США, що
еквівалентно за курсом НБУ 144 834,04 грн.,
в частині стягнення заборгованості по
процентах за користування кредитом,
збільшивши її розмір до 10 145,98 доларів
США, що еквівалентно за курсом НБУ 81
096,82 грн., в частині розподілу судових
витрат, збільшивши розмір судового
збору який підлягає стягненню з ОСОБА_2
на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" до 3045,57
грн.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскарженим
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: