Номер провадження № 22-ц/785/1615/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Погорєлової
С.О.,Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2, який
дії в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_4, позивача ОСОБА_4, представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс» - Верхола
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Комплекс» про визнання недійсним
рішення загальних зборів, протоколу
загальних зборів засновників,
установчого договору, статуту,
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи, припинення юридичної
особи, за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 24 жовтня 2013 року, -

встановила

26.10.2011р. ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс»( надалі
ТОВ «Комплекс») про визнання недійсним
рішення загальних зборів, протоколу
загальних зборів засновників,
установчого договору, статуту,
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи, припинення юридичної
особи.

18.11.2011р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс» про
визнання недійсним рішення загальних
зборів, протоколу загальних зборів
засновників, установчого договору,
статуту, свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, припинення
юридичної особи.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилались на те, що підписи
засновників у протоколах загальних
зборів при створенні ТОВ «Комплекс»
отримані оманою без проведення
загальних зборів, що підписи у
зазначених протоколах були отримані
від осіб обманним шляхом без
проведення зборів на прохання ОСОБА_6.

Існування ТОВ «Комплекс» порушує права
позивачів, оскільки ТОВ «Комплекс»
звернулося до суду з позовами до
позивачів про їх виселення з
гуртожитку, власником якого є ТОВ
«Комплекс».

А тому просили визнати недійсними:
рішення загальних зборів трудового
колективу будівельно-комерційної
фірми "Комплекс", зафіксованих у
протоколі №2 від 10.04.2000р., та даного
протоколу; рішення загальних зборів
трудового колективу
будівельно-комерційної фірми
"Комплекс", зафіксованих у протоколі №3
від 21.06.2000 р., та цього протоколу;
рішення загальних зборів засновників
КП БКФ "Комплекс" і засновників ТОВ
"Комплекс", зафіксованих у протоколі №4
від 22.08.2000р., та даного протоколу;
установчого договору ТОВ "Комплекс" від
21.06.2000р., укладеного між КП БКФ
"Комплекс" та громадянами ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8; статуту ТОВ "Комплекс" в
редакціях 21.06.2000р., 22.08.2000р. та 05.09.2007р.;
свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ
"Комплекс" з припиненням юридичної
особи ТОВ "Комплекс", та визнання
недійсною державну реєстрацію ТОВ
"Комплекс".

Позивач ОСОБА_2, він же представник
позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримав, наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача позов не
визнав, просив в задоволенні позову
відмовити, заявив про застосування до
спірних правовідносин строк позовної
давності.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 24.10.2013р. в задоволені позову
позивачам відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4
просить рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 жовтня
2013р. скасувати, постановити нове
рішення, яким позов позивачів
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. При цьому
посилається на те, що рішення загальних
зборів, протоколи загальних зборів
засновників є фіктивні та підроблені,
не відповідають вимогам закону, а тому
статут, свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи ТОВ
«Комплекс» є незаконними , в зв'язку з
чим необхідно припинити юридичну
особу та скасувати її державну
реєстрацію.

В судовому засіданні ОСОБА_2, який дії в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4,
позивач ОСОБА_4 підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс»
- Верхола І.О. просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачам в задоволенні
позову, суд першої інстанції посилався
на те, позивачі не є засновниками ТОВ
«Комплекс», та їх підписи не містяться
у оспорюваних правовстановлюючих
документах. За рішенням Господарського
суду Одеської області від 09.04.2013р. ТОВ
«Комплекс» вже не є власником
гуртожитку, в якому проживають
позивачі. В зв'язку з чим рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
16.07.2013 року в задоволенні позову ТОВ
«Комплекс» до ОСОБА_2 про виселення
відмовлено, а ухвалою Суворовського
районного суду м. Одеси від 29.07.2013 року
позов ТОВ «Комплекс» до ОСОБА_4 про
визнання її такою що втратила право
користування житлом залишено без
розгляду. Позивачами не доведено факту
порушення з боку відповідача ТОВ
«Комплекс», прав та законних інтересів
позивачів, в зв'язку із порядком
створення ТОВ «Комплекс». Крім того,
відпала обставина згідно якої ТОВ
«Комплекс» могло вплинути на права та
інтереси позивачів, а саме спір щодо
місця мешкання позивачів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 1993 році
створено БКФ «Комплекс», а на підставі
рішення правління вказаного
підприємства у 1995 році створено Мале
підприємство житлово-експлуатаційна
дільниця «Комплекс».

У 2000 році загальними зборами трудового
колективу БКФ «Комплекс» шляхом
реорганізації БКФ «Комплекс» створено
КП «БКФ «Комплекс».

Після цього МП ЖЕД «Комплекс»
реорганізовано у ТОВ «Комплекс» для
забезпечення діяльності товариства,
встановлено Статутний фонд в розмірі
11800 грн., засновниками товариства
являються ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7

ТОВ «Комплекс» зареєстровано 31.07.2000р.,
включено до ЄДРПОУ 02.08.2000р., керівником
зазначена ОСОБА_6

Позивачі у справі не являються
засновниками даного товариства, їх
підписи не містяться у оспорюваних
протоколах загальних зборів КП БКФ
"Комплекс" та Статуті створеного ТОВ
"Комплекс", як голови зборів
засновників КП БКФ "Комплекс".

З рішення Господарського суду
Одеської області від 09.04.2013р.
вбачається, що ТОВ «Комплекс» вже не є
власником гуртожитку, в якому
проживають позивачі. В зв'язку з чим
рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 16.07.2013р. в задоволенні
позову ТОВ «Комплекс» до ОСОБА_2 про
виселення відмовлено, а ухвалою
Суворовського районного суду м. Одеси
від 29.07.2013р. позов ТОВ «Комплекс» до
ОСОБА_4 про визнання її такою, що
втратила право користування житлом
залишено без розгляду.

Між тим, суд першої інстанції вирішив
справу відповідно до вимог
ст.ст.13,16,92,115,140,143 ЦК України, ст.ст 4,50,51
Закону України « Про господарські
товариства», але необхідно зазначити,
що рішенням Господарського суду
Одеської області від 09.04.2013р. по справі
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Комплекс" до
комунального підприємства „Бюро
технічної інвентаризації " Одеської
міської ради про визнання права
власності та спонукання до реєстрації
нерухомого майна - відмовлено.

Крім того, рішенням Господарського
суду Одеської області від 09.04.2013р.
встановлені факти незаконності
набуття правопопередником - МП ЖЕУ БКФ
„Комплекс" права власності на спірне
майно у вигляді будинків №№ 70, 72,
розташованих по вул. Героїв
Сталінграду у м. Одесі, у зв'язку з чим,
за результатами перегляду за
нововиявленими обставинами було
скасоване судове рішення арбітражного
суду Одеської області від 08.07.1999р.,
висновки якого були покладені в основу
рішення суду від 15.07.2005р. Суд дійшов
щодо наявності істотних для справи
обставин у вигляді факту незаконності
передачі спірних будинків-гуртожитків
до статутного капіталу МП ЖЕУ СКФ
„Комплекс". Більш того, вказаний факт в
подальшому був підтверджений рішенням
господарського суду Одеської області
від 20.06.2011р. по справі № 6/98-08-2634 та був
підставою для скасування рішення
арбітражного суду від 08.07.1999р. по справі
№ 17-9/2401 про визнання за МП ЖЕУ БКФ
„Комплекс" права власності на спірне
майно у вигляді будинків №№ 70, 72,
розташованих по вул. Героїв
Сталінграду у м. Одесі.

Крім того, представником відповідача
надано до апеляційного суду рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 31 серпня 2012р. по справі за позовом
ОСОБА_10 до ТОВ «Комплекс» про визнання
недійсним рішення загальних зборів,
протоколу загальних зборів
засновників, установчого договору,
статуту, свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, припинення
юридичної особи, яким відмовлено в
задоволенні вимог ОСОБА_10 Вказане
рішення було оскаржено в апеляційному
порядку, та ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 01.03.2013р. залишено
без змін.

При цьому, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вирішуючи спір по суті, повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази в
межах заявлених позовних вимог,
правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 29 ЦК
України, в редакції 1963 року, чинного на
час виникнення спірних правовідносин,
юридична особа має цивільну
правоздатність у відповідності з
встановленими цілями її діяльності;
юридична особа набуває цивільні права
і приймає на себе цивільні обов'язки
через свої органи, які діють в межах
прав, наданих їм законом чи статутом
(положенням).

Відповідно ст. 140 ЦК України
товариством з обмеженою
відповідальністю є засноване одним або
кількома особами товариство, статутний
капітал якого поділений на частки,
розмір яких встановлюється статутом.
Учасники товариства з обмеженою
відповідальністю не відповідають за
його зобов'язаннями і несуть ризик
збитків, пов'язаних з діяльністю
товариства у межах вартості своїх
вкладів.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003р.
№ 755-IV установчі документи (установчий
акт, статут або засновницький договір,
положення) юридичної особи повинні
містити відомості, передбачені
законом. Відповідальність за
відповідність установчих документів
законодавству несуть засновники
(учасники) юридичної особи.

За змістом ч.2ст.89 ЦК України порушення
встановленого законом порядку
створення юридичної особи або
невідповідність її установчих
документів закону є підставою для
відмови у державній реєстрації
юридичної особи. Тобто у ЦК (ч.2ст89)
йдеться не про недійсність установчих
документів, а про відмову у державній
реєстрації юридичної особи через
невідповідність її установчих
документів закону.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
вимог позивачів.

Вимоги позивачів про визнання
недійсним рішення загальних зборів
товариства є необґрунтованими,
оскільки для визнання недійсним
рішення загальних зборів товариства
необхідно встановити факт порушення
цим рішенням прав та законних
інтересів учасника товариства.

Судом встановлено, що позивачі не є
засновниками ТОВ «Комплекс», та їх
підписи не містяться у оспорюваних
правовстановлюючих документах.

Крім того, у судовому порядку недійсним
може бути визнано рішення загальних
зборів учасників товариства, а не
протокол загальних зборів. Протокол є
документом, який фіксує факт прийняття
рішення загальними зборами, і не є
способом захисту за змістом ст. 16 ЦК
України.

Вимоги про визнання Статуту ТОВ
"Комплекс" в редакціях 21.06.2000р., 22.08.2000р.
та 05.09.2007р. недійсними є
необґрунтованими, оскільки Статут не є
одностороннім правочином, оскільки
затверджується(змінюється) загальними
зборами учасників(засновників,
акціонерів) товариства. Не є Статут і
договором, тому що затверджується
(змінюється) не за домовленістю всіх
учасників (засновників, акціонерів)
товариства, а більшістю голосів
акціонерів чи простою більшістю
голосів учасників товариства(ст.42,59
Закону про господарські товариства). У
зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо
визнання Статуту недійсним не
застосовуються норми, які
регламентують недійсність
правочинів. Тобто, Статус не є
правочином і на нього не поширюються
загальні положення цивільного
законодавства про правочини і
зобов'язання(п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних
спорів».

Посилання позивачів на рішення суду,
відповідно до яких позовні вимоги ТОВ
"Комплекс" задоволені, а ОСОБА_2, ОСОБА_4
були виселенні з гуртожитку та
пов'язують це з прийнятими
вищевказаними рішеннями загальних
зборів, протоколів загальних зборів
засновників, установчого договору,
Статутом , свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи ТОВ
"Комплекс", яке створено незаконно до
уваги не приймаються. Вказані рішення
переглядались в апеляційній та
касаційній інстанціях, судові рішення
залишені без змін.

Між тим, в матеріалах справи є
постанова Суворовського районного
суду м. Одеси від 24 січня 2012 року про
обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1ст.367 КК
України щодо незаконної постановки на
баланс ТОВ "Комплекс" гуртожитків,
розташованих по вул. Героїв
Сталінграда № 68,70,72 у м. Одесі,
балансової вартістю 3 511 200 грн. Судом
кримінальна справа провадженням
закрита в зв'язку зі спливом строку
давності притягнення ОСОБА_6 до
кримінальної відповідальності за ч.2
ст.367 КК України(а.с.162-167 т. 1).

Також є рішення Господарського суду
Одеської області від 09.04.2013р., в якому
встановлені факти незаконності
набуття правопопередником - МП ЖЕУ БКФ
„Комплекс" права власності на спірне
майно у вигляді будинків №№ 70, 72,
розташованих по вул. Героїв
Сталінграду у м. Одесі. Вказаним
рішенням відмовлено ТОВ "Комплекс" у
визнанні права власності на житлові
будинки (гуртожитки) по вул. Героїв
Сталінграда № 70,72 у м. Одесі, (а.с.147-154т.3).

Вказані судові рішення є підставою
для перегляду судових рішень, на які
посилаються позивачі за
нововиявленими обставинами.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку , що відповідно
до ст.ст. 256, 257 ЦК України позивачі
пропустили строк позовної давності,
про застосування якого відповідно до
ч.4 ст. 267 ЦК України заявлено
представником відповідача по справі.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи
рішення суду про відмову в задоволенні
позову, як з підстав необґрунтованості
позовних вимог, так і у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
суд першої інстанції не врахував, що ці
підстави є взаємовиключними та при
вирішені позову одночасно
застосовуватися не можуть, а тому з
мотивувальної частини рішення суду
від 24 жовтня 2013 року підлягає
виключенню посилання про відмову в
позові щодо пропуску строку позовної
давності(постанова Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009р. « Про
судове рішення у цивільній справі» №14
).

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303,307 ч.1
п.1,308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 24 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

С.О.Погорєлова

О.М. Таварткіладзе