22-ц/772/392/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Романчук Р. В.Категорія:
48Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Сала Т.Б.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю відповідача, апелянта ОСОБА_2,
позивачки ОСОБА_3, роз-глянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засі-дань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінни-цького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволений частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на її користь
щомісячно аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі в розмірі 700,00 гривень, починаючи з
06 листопада 2013 року, до досягнення
дитиною повноліття ( а. с. 21-23 ). Рішення
суду в частині стянення аліментів у
межах суми платежу за один місяць
допущене до негайного виконання,
вирішено питання розподілу судових
витрат у справі. У решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
у справі, відповідач оскаржує його в
апеляційному порядку, просить дане
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про стягнення з нього
аліментів на користь позивачки у
твердій гро-шовій сумі 400,00 гривень
щомісячно до досягнення сином
повноліття ( а. с. 24-25 ). Апелянт вважає
оскаржуване рішення таким, що ухвалене
без повного з'ясування та доведення
всіх обставин, які мають значення для
справи, ви-сновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення і заперечення на скаргу
сторін у справі, дослідивши матеріали
останньої, проаналізувавши докази,
наявні в ній, в їх сукупності,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судо-вого рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції врахував положення статей 182,
184 СК України, те, що від-повідач
офіційно не працює, має мінливий,
нерегулярний дохід, інших утри-манців
не має. Позивачка не працює, доглядає
малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заперечуючи стягнення аліментів в
сумі 700,00 гривень щомісячно, ОСОБА_2
посилається на свій стан здоров'я, який
є перешкодою для отримання ним
постійного доходу, утримання
непрацездатних батьків, добровільне
надання допомоги з утримання дитини,
витрати аліментних коштів матір'ю
дитини на особисті потреби та її
проживання спільно з власними
батьками, які також надають
матеріальну допомогу на догляд за
онукою.

Колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апелянта не
заслуговують на увагу та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваному
рішенні. Жодних доказів на
обгрунтування своїх заперечень вимог
позивачки в частині визначення розміру
стягуваних аліментів ОСОБА_2 суду не
представив, ні щодо незадовільного
стану здоров'я, ні щодо утри-мання ним
батьків, які є непрацездатними. В
судовому засіданні апелянт пояс-нив, що
його мати отримує пенсію, а батько не
досяг пенсійного віку.

Суд не погоджується з доводами
апелянта як такими, що є
необгрунтова-ними.

Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції ухвалено
оскаржуване рішення з дотриманням
від-повідних положень Сімейного
кодексу України, суд не помилився у
визначенні правовідносин, що склалися
між сторонами у справі, застосував саме
ті норми матеріального права, що
регулюють дані правовідносини, дав
повну та об'єк-тивну оцінку показанням,
доводам та доказам сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено,
що апеляційний суд відхиляє
апе-ляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстан-ції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

10 грудня 2013 року суд першої інстанції
ухвалив рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, виходячи з
доводів і заперечень сторін, з
врахуванням принципу їх змагальності
та диспозитивності цивільного
судо-чинства. Відповідно до положень
ст. 212 ЦПК України судове рішення
на-лежним чином мотивоване, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги, мотиви якої не спростовують
висновків суду першої інстанції,
судова колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК Ук-раїни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголоше-ння, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: