АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що згідно укладеного
кредитного договору №бн від 27 лютого
2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
00 грн. 00 коп. (з подальшим збільшенням
до 500 грн. 00 коп.) у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Зазначає, що ОСОБА_1 в порушення
зазначених норм закону та умов
договору відповідач належним чином не
виконав умов договору, у зв'язку із чим
станом на 31 жовтня 2013 року за ним
утворилася заборгованість за
кредитним договором у сумі 15 508 грн. 19
коп., яка складається із наступного:

3 188 грн. 56 коп. - заборгованість за
кредитом;

11 104 грн. 95 коп. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;

500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);

________________________________________________________________________
_____________________

№ 22ц-234
головуючий по
1 інстанції Кибич І.А. Категорія: 19/27

доповідач
Кулянда М.І.

714 грн. 68 коп. - штраф (процентна
складова).

В зв'язку із наведеним, просив суд на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути
заборгованість за кредитним договором
№ бн від 27 лютого 2007 року в сумі 15 508
грн. 19 коп. та судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 грудня 2013
року у задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк»
подано апеляційну скаргу на предмет
його скасування із задоволенням
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у
повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ПАТ
КБ «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якої особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено
загальну тривалість позовної давності
у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України строком
договору є час протягом якого сторони
можуть здійснювати свої права і
виконувати обов'язки відповідно до
договору.

Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено,
що закінчення строку договору не
звільняє сторони відповідальності за
його порушення, що мало місце під час
дії договору.

В п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України №5 від 30
березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, згідно кредитного
договору №бн від 27 лютого 2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 00 грн.
00 коп. (з подальшим збільшенням до 500
грн. 00 коп.) у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Однак, зобов'язання за вказаним
договором ОСОБА_1 не виконав, у зв'язку
із чим станом на 31 жовтня 2013 року за ним
утворилася заборгованість за
кредитним договором у сумі 15 508 грн. 19
коп., яка складається із наступного:

3 188 грн. 56 коп. - заборгованість за
кредитом;

11 104 грн. 95 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);

714 грн. 68 коп. - штраф (процентна
складова).

Судом також встановлено, що останній
платіж відповідачем проведено 20 травня
2008 року, строк дії картки по лютий 2008
року і в подальшому жодного платежу не
вносилося, що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 3-4).

Позивач із позовною заявою про
стягнення заборгованості звернувся до
суду 21 листопада 2013 року, тобто після
спливу строку позовної давності,
оскільки право вимоги банку виникло 20
травня 2008 року, тобто в день останнього
платежу по заборгованості за кредитним
договором №бн від 27 лютого 2007 року.

Документального підтвердження надання
відповідачу картки з новим строком дії
позивачем суду не надано, тому
посилання апелянта на те, що строк дії
Карти відповідача було продовжено є
безпідставним та таким, що не
відповідає матеріалам справи.

Доводи апелянта, про те, що висновок
суду першої інстанції про
застосування строку позовної давності
зроблений внаслідок неналежного
з'ясування обставин справи не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного.

У матеріалах справи міститься
підписана позичальником ОСОБА_1 заява
від 27 лютого 2007 року, з зазначенням
умов кредитування, у якій питання про
збільшення строку позовної давності не
вирішувалось. Окремо в письмовій формі
договір про збільшення позовної
давності між сторонами також не
укладався.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, відмовивши
публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк» в
задоволенні позову про стягнення
заборгованості із ОСОБА_1 у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вижницького районного
суду Чернівецької області від 17 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: