У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 29 січня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області до
Гавронщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області, ОСОБА_4, третя особа - відділ
Держземагентства у Макарівському
районі Київської області про визнання
недійсними рішення сільської ради та
договору оренди землі, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення Макарівського районного суду
Київської області від 26 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 22 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року Макарівська РДА
Київської області звернулася до суду з
позовом, в якому просила визнати
недійсними рішення Гавронщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області від 31 серпня 2004 року
№ 120-12 «Про передачу в оренду земельної
ділянки громадянину ОСОБА_4»,
посилаючись на невідповідність їх
нормам закону, а також визнати
недійсним договір оренди землі,
укладений на підставі вказаного
рішення 31 серпня 2004 року між
Гавронщинською сільською радою
Макарівського району Київської
області та ОСОБА_4, посилаючись на
перевищення сільською радою своїх
повноважень при його укладенні.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 26
липня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 22 жовтня 2013 року, позов
задоволено.

Визнано недійсним рішення
Гавронщинської сільської ради від
31 серпня 2004 року №120-12 «Про
передачу в оренду земельної ділянки
громадянину ОСОБА_4».

Визнано недійсним договір оренди
землі, укладений 31 серпня 2004 року між
Гавронщинською сільською радою
Макарівського району та ОСОБА_4 й
зареєстрований у Київській
регіональній філії центру державного
земельного кадастру (запис в
Державному реєстрі земель від 23
вересня 2004 року №004).

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_5, ОСОБА_4
просить скасувати рішення та ухвалу
судів попередніх інстанцій, ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов Макарівської РДА
Київської області, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
земельна ділянка, яка була передана
сільською радою в довгострокову оренду
відповідачу, не перебувала у
комунальній власності села Гавронщина,
оскільки знаходиться за його межами, а
спірний договір оренди суперечить
вимогам законодавства, оскільки
укладений на підставі незаконного
рішення Гавронщинської сільської ради
№ 120 від 31 серпня 2004 року й прийнятий
сільською радою з перевищенням своїх
повноважень.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи та з
урахуванням листа Управління
Держкомзему Макарівського району від
07 вересня 2012 року, викопіювання
з проекту формування території й
встановлення меж Гавронщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області, обґрунтовано дійшли
висновку про задоволення позовних
вимог.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити, рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 26 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 22 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня