АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2892/14
в І інстанції Зуб І.Ю.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронової Л.М. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 29 травня
2014 року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 в інтересах недієздатної ОСОБА_7
до ОСОБА_5 про витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що ОСОБА_7 визнана недієздатною
та її опікуном призначено доньку
ОСОБА_6 Рішенням суду довіреність
видана ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_8 та договір
купівлі-продажу, вчинений останнім на
підставі зазначеної довіреності про
відчуження належних їй 16100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, визнано
недійсними. В зв'язку з чим просила
витребувати у нинішнього власника
цього домоволодіння - відповідача
ОСОБА_5 16100 частин домоволодіння,
зобов'язати відповідача повернути
ОСОБА_7 зазначене майно та визнати за
ОСОБА_7 право власності на це нерухоме
майно.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 травня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.
Витребувано у ОСОБА_5 16100 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_7. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю. При цьому просить взяти до
уваги, що неможливо витребувати 16100
частин домоволодіння, належних ОСОБА_7,
оскільки на теперішній час не існує її
нерухомого майна у тому складі, який
існував на момент відчуження 14.06.2006
року. Здійснено реконструкцію і
перепланування домоволодіння,
частково знесено, а саме будинок літ.
«Б», літня кухня літ. «В», які займала
позивачка.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу на адресу апеляційного суду не
надходили.

В ході апеляційного розгляду
представник апелянта ОСОБА_9
підтримала доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просить її
задовольнити.

ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_11
апеляційну скаргу не визнали, просять
її відхилити та рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов про витребування
майна, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивачем доведено
його право власності на нерухоме майно,
яке нині перебуває у власності
відповідача ОСОБА_5

З таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитись.

Виходячи з правової природи
віндикаційного позову позивач має
право витребувати майно, яке визначено
індивідуальними ознаками та яке він
вважає таким, що належить йому на праві
власності або законного володіння. При
цьому, не може бути предметом
витребування майно, яке неможливо
визначити за індивідуальними ознаками
або яке не є окремою річчю.

Згідно вимог ст.. 387, 388 ЦК України
об'єктом позову про витребування майна
з чужого незаконного володіння може
бути річ, яка існує в натурі на момент
подання позову. Якщо річ, перебуваючи у
чужому володінні, видозмінилась, була
перероблена чи знищена, застосовуються
зобов'язально-правові способи захисту
права власності відповідно до положень
гл. 83 ЦК України.

Згідно матеріалів справи та
інвентарної справи, відповідно до
рішення виконкому Суворовської
районної ради м. Херсон від 08.08.1986 року
№26617 за ОСОБА_12 закріплено земельну
ділянку, площею 400 кв.м. з окремим
в'їздом, присвоєно АДРЕСА_1 з видачею
нових правових документів на ціле
домоволодіння, яке складається з
житлового будинку літера «Б» та
літньої кухні літера «В» (а.74
інвентарної справи).

На зазначеній земельній ділянці,
виділеній ОСОБА_12 з дозволу виконкому
Суворовської районної ради в м. Херсоні
№53 від 14.05.1993 року та відповідно до
проектної документації ОСОБА_8
побудував 2-поверховий жилий будинок,
який 10 вересня 1993 року здав в
експлуатацію: розмір 9,85 х 12,75 м, жила
площа 73,4 кв.м., загальна площа 198,6
кв.м.(а.с.83, 89-90 інвентарної справи).

На цій підставі проведено акт
технічного розрахунку часток
співвласників домоволодіння та частка
ОСОБА_12, яка складалась з жилого
будинку літ. «Б» і літньої кухні літ.
«В» становила 16/100, про що видано
свідоцтво про право власності, а
ОСОБА_8, який побудував жилий будинок
літ. «А» видано свідоцтво про право
власності на 84100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.87, 88, 95,97, 99, 102 інвентарної
справи).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 13.06.2006 року
ОСОБА_7 успадкувала після ОСОБА_12 16100
частин домоволодіння АДРЕСА_1. Вказані
обставини сторонами не оспорюються та
підтверджуються витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно . (а.с.34).

Згідно договору купівлі-продажу від
14.06.2006 року ОСОБА_8 від імені ОСОБА_7 на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності продав ОСОБА_13 16100 частин
зазначеного вище домоволодіння за 80800
грн. Домоволодіння на момент
відчуження вцілому складалось з двох
житлових будинків літ. «А» - цегла,
житловою площею 73,4 кв.м.. загальною
площею 202,0 кв.м., житлового будинку літ.
«Б» - черепашник обкладений цеглою,
житловою площею 28,8 кв.м., загальною
площею 34,1 кв.м.4 літньої кухні літ. «В»,
водопроводу 1, огорожі 2,4, споруди 5,3,7,6
(а.с.10).

22.06.2011 року рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона , залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 31.08.2011 року,
визнано недійсною довіреність від
14.06.2006 року від імені ОСОБА_7 на ім'я
ОСОБА_8. Визнано недійсним укладений
між ОСОБА_8, діючим на підставі
доручення від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_13,
договір купівлі-продажу 16100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

07.07.2009 року на підставі договору
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1
перейшло до ОСОБА_14, який 07.09.2009 року
продав зазначене нерухоме майно
ОСОБА_15 (а.с.11).

Згідно рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 21 жовтня
2011 року №2-330311, договір купівлі-продажу
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 від 20.11.2009 року,
укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 визнано
дійсним. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 392,0
кв.м. (а.с. 12).

Таким чином, позивач просить
витребувати 16100 домоволодіння по
АДРЕСА_1, яке складалось на момент
відчуження з житлового будинку літера
«А», площею 202,0 кв.м. (житлова площа 73,4
кв.м.), житлового будинку літ. «Б»,
загальною площею 34,1 кв.м., з яких 28,1 кв.м.
- житлова площа; літньої кухні літ. «В»,
а також водопроводу, огорожі та споруди
5.3.

Однак на теперішній час у власності
відповідача ОСОБА_5 за вказаною вище
адресою перебуває тільки один житловий
будинок літера «А», із значно більшою
загальною площею - 392,0 кв.м., а жилий
будинок літ. «Б» та літня кухня літ. «В»
знесені і зазначених об'єктів не існує,
як і не існує самого домоволодіння, як
такого, оскільки на теперішній час по
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5
житловий будинок, а не домоволодіння (а.
221 інвентарної справи).

Отже нерухоме майно видозмінилось та
перебудовано, змінились його
характеристики, вартість і склад, що
підтверджується чинним рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 21 жовтня 2011 року №2-3303/11 про
визнання права власності за ОСОБА_5
(а.с.12).

Таким чином, поновлення прав позивача
шляхом витребування ідеальної частки у
спільному майні неможливо, оскільки на
момент розгляду судом позову про
витребування 16100 частин, домоволодіння
не існує в тому вигляді, яке було на
момент вибуття з володіння позивачки у
2006 році. Отже вимоги про захист
порушеного права у обраний позивачкою
спосіб задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову та витребування нерухомого
майна є незаконним і підлягає
скасуванню в частині витребування у
ОСОБА_5 16100 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цих позовних вимог.

В решті позовних вимог суд першої
інстанції правильно застосував норми
закону та дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні вимог про
визнання за ОСОБА_7 права власності та
повернення їй на підставі вимог ст.. 216
ЦК України 16100 частин домоволодіння,
оскільки вказана норма не регулює
спірні правовідносини між сторонами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 ,-
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 травня 2014 року,-
скасувати в частині витребування у
ОСОБА_5 16100 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7, - та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 в
інтересах недієздатної ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про витребування майна-
відмовити.

В решті це ж рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційної інчтанції набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене протягом
двадцяти днів шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: