Номер провадження: 22-ц/785/7046/14
Головуючий у першій інстанції Швець В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів, переданих в якості
авансу, інфляційних втрат, 3% річних від
простроченої суми за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_3, апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 21 жовтня 2013
року до суду з вищеназваним позовом,
вказала, що у 2004 році домовилась з
ОСОБА_4 про купівлю продаж частини
житлового будинку по АДРЕСА_1. На
виконання домовленості 6 серпня 2008 року
з ОСОБА_4 у простій письмовій формі
підтвердили намір здійснити угоду та
узгодили продаж частини будинку за
50000,00 грн. Позивач зазначила, що 11 жовтня
2008 року передано аванс в сумі 12500,00 грн.,
отримання коштів підтверджено
розпискою відповідача, крім того,
протягом 2004-2008 років передано в рахунок
купівлі-продажу частини будинку 2100,00
доларів США та за власні кошти
проведено ремонтні роботи. Позивач
зазначила, що 1 серпня 2012 року ОСОБА_4 в
односторонньому порядку збільшила
ціну об'єкту продажу до 80000,00 грн.
Посилаючись на відмову відповідача від
продажу частини житлового будинку за
раніше узгодженою ціною, ОСОБА_3 після
уточнення вимог просила стягнути з
ОСОБА_4 передані в якості авансу
грошові кошти в сумі 12500,00 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 6593,32 грн., 3 %
річних від простроченої суми в розмірі
2127,74 грн., та передані в якості авансу
грошові кошти в сумі 24780,00 грн.,
еквівалентні 2100,00 доларів США
(а.с.3,36-37,74,81-83).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала,
подала заяву про застосування
наслідків спливу позовної давності
(а.с.12).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 17 червня
2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 аванс в сумі 12500,00 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 6593,32 грн., 3 %
річних від простроченої суми в розмірі
2127,74 грн. та судові витрати в сумі 212,21
грн.; у стягненні авансу в сумі 24780,00
грн.,

еквівалентних 2100,00 доларів США,
відмовлено (а.с.93-94).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення авансу в сумі 24780,00 грн.
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення про стягнення авансу в сумі
24780,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення авансу в сумі 12500,00
грн., інфляційних втрат, 3% річних
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в позові за спливом
строку позовної давності.

Неправильність рішення суду апелянти
мотивували порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційних скарг з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з доведеності
передачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 авансу в сумі
12500,00 грн. та, відповідно, права
ОСОБА_3 вимагати повернення авансу з
урахуванням індексу інфляції, трьох
процентів річних та з не доведеності
передачі авансу в сумі 2100,00 доларів США.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують з огляду на
наступне.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК
України). Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК
України). Ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін
(ч.1 ст.632 ЦК України).

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2004 році мала
місце усна домовленість щодо
купівлі-продажу частини незакінченого
будівництвом житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 разом
з дитиною з дозволу ОСОБА_4 поселилася в
частині будинку, щодо продажу якої
відбулася домовленість (а.с.63).

31 березня 2008 року ОСОБА_4 Виконавчим
комітетом Ізмаїльської міської ради на
підставі рішення виконкому від 4 жовтня
2007 року №1414 про затвердження акту
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту видано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
як то 3/5 часток житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1. Державна
реєстрація права власності проведена 3
квітня 2008 року (а.с.64-67).

6 серпня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
письмово узгодили ціну продажу частини
будинку, визначивши таку 50000,00 грн., про
що ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 розписку
(а.с.5).

Попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору (ч.1 ст.635 ЦК України).
Договір купівлі-продажу житлового
будинку укладається у письмовій формі
і підлягає нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації (ст.657 ЦК
України).

Таким чином, наявна в справі розписка
від 6 серпня 2008 року щодо продажу ОСОБА_4
ОСОБА_3 частини будинку по АДРЕСА_1 не
відповідає вимогам частини 1 статті 635,
статті 657 ЦК України, відтак, не є
попереднім договором.

11 жовтня 2008 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_4
грошові кошти в сумі 12500,00 грн. в
рахунок купівлі-продажу частини
будинку по АДРЕСА_1, отримання коштів
підтверджено розпискою ОСОБА_4 (а.с.6).

Цивільні права, обов'язки та
зобов'язання, виконання яких
забезпечується, зокрема, завдатком,
виникають на підставі договору (п.1 ч.2
ст.11, ч.2 ст.509, ч.1 ст.546 ЦК України).

Завдатком є грошова сума, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів є
завдатком, вона вважається авансом
(ст.570 ЦК України).

Таким чином, 11 жовтня 2008 року ОСОБА_3
сплачено в рахунок купівлі-продажу
частини будинку кошти в сумі 12500,00 грн.,
ці кошти в силу відсутності укладеного
між сторонами попереднього договору,
що відповідав би вимогам частини 1
статті 635, статті 657 ЦК України, є не
завдатком, а авансом, що підлягає
поверненню в тому ж розмірі. Наявність
грошового зобов'язання повернути аванс
покладає на відповідача передбачену
частиною 2 статті 625 ЦК України
відповідальність повернути такий з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від суми. Інфляційні
втрати та три проценти річних
позивачем розраховано правильно,
відповідачем не спростовано (а.с.81-83, 84,
85). Висновок суду першої інстанції щодо
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошових коштів в сумі 12500,00 грн. як
таких, що передані в якості авансу,
інфляційних втрат в сумі 6593,32 грн.,
трьох процентів річних в сумі 2127,74 грн.
відповідає обставинам справи та
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
висновок суду в цій частині вимог не
спростовують. ОСОБА_4 не заперечує
отримання 12500,00 грн. в рахунок
купівлі-продажу частини будинку, однак
вважає, що сплив строк позовної
давності і це є підставою для відмови в
задоволенні вимог.

Доводи апелянта ОСОБА_4 безпідставні з
огляду на наступне.

Позовна давність - це строк в межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права (ч.1 ст.261 ЦК України).

Аванс в сумі 12500,00 грн. передано 11 жовтня
2008 року, передачу коштів підтверджено
розпискою (а.с.6). На час передачі авансу
ОСОБА_3 зі згоди ОСОБА_4 проживала в
частині будинку по АДРЕСА_1, щодо якої
сторони домовилися про купівлю-продаж.
Письмові докази узгодженої дати
укладення договору купівлі-продажу не
надано. Розпискою ОСОБА_4 від 6 серпня 2008
року підтверджено узгоджену на той час
ціну об'єкту продажу. В подальшому ціну
продавцем було змінено в сторону
збільшення, що нею не заперечується.

Неузгодженість по ціні виникла у 2012
році, нова ціна не була доступна ОСОБА_3
31 серпня 2012 року ОСОБА_3 пред'явила до
ОСОБА_4 позов про визнання договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку по АДРЕСА_1 дійсним,
зобов'язання вчинити певні дії. 15
жовтня 2012 року ОСОБА_4 пред'явила до
ОСОБА_3 зустрічні вимоги про усунення
перешкод у користуванні 3/5 частками
житлового будинку по АДРЕСА_1,
виселення ОСОБА_3 з будинку. Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 6 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
4 листопада 2013 року, ОСОБА_3 в
задоволенні позову відмовлено,
зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено,
зокрема, виселено ОСОБА_3 з 3/5 часток
вказаного будинку (а.с.25-30, 31-32).

Таким чином, аналіз правовідносин між
сторонами з приводу нерухомого майна
вказує на те, що про порушення свого
права купити частину будинку у ОСОБА_4
за узгодженою 6 серпня 2008 року ціною
ОСОБА_3 дізналася у 2012 році, відтак,
звернення ОСОБА_3 21 жовтня 2013 року до
суду вимогами до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів, переданих в рахунок
авансу майбутньої купівлі-продажу
об'єкту нерухомості, у сенсі положень
статті 257, частини 1 статті 261 ЦК України
є зверненням з вимогою про захист
цивільного права в межах строку
позовної давності. Правові підстави
для застосування статті 267 ЦК України
відсутні.

Доводи апеляційної скарги
представника в інтересах ОСОБА_3
висновок суду в частині відмови у
стягненні авансу в сумі 24780,00 грн.,
еквівалентних 2100,00 грн., не
спростовують.

Так, в справі відсутні письмові докази
передачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 грошових коштів
в сумі, еквівалентній 2100,00 доларів США.
ОСОБА_3 посилається на те, що ці кошти
передано на протязі 2004-2008 років в
рахунок купівлі-продажу частини
будинку по АДРЕСА_1. Доводи ОСОБА_3
письмовими доказами не підтверджені,
ОСОБА_4 отримання авансу в указаній
сумі не визнає. Крім того, доводи ОСОБА_3
суперечать наявній в справі та
підписаній сторонами розписці від
11 жовтня 2008 року, в якій зазначено, що
ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 отримала 12500,00
грн. як першу частину коштів в рахунок
купівлі-продажу частини будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.6). Ні розписка від 6 серпня
2008 року щодо ціни об'єкту продажу, ні
розписка від 11 жовтня 2008 року щодо
передачі коштів в рахунок
купівлі-продажу не містить посилань на
передачу коштів раніше (а.с.5-6).

Не може бути прийнято як обставина
передачі авансу, що не підлягає
доказуванню, запис в рішенні
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 6 вересня 2013 року в
справі № 1510/6079/12 про те, що «протягом
2004-2008 років ОСОБА_3 передала ОСОБА_4
грошові кошти в сумі 2100 доларів США»,
оскільки в рішенні не зазначено, на які
цілі передано ці кошти, не вказано
точно дату передачі тощо (а.с.27). Ці
кошти можуть слугувати й оплатою за
проживання ОСОБА_3 в будинку, й бути
еквівалентом з урахуванням курсу НБУ
гривни по відношенню до долара США у
2004-2008 року коштів в сумі 12500,00 грн., на
які 11 жовтня 2008 року надано розписку,
тощо.

Докази мають бути належними та
допустимими. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Пояснення
сторін під час розгляду іншої справи з
іншим предметом позову за відсутності
письмових доказів передачі коштів в
сумі 2100 доларів США в рахунок
купівлі-продажу не є достатнім для
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
24780,00 грн., еквівалентних 2100,00 доларів
США, як авансу.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.308, 313,
ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 17 червня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,
переданих в якості авансу, інфляційних
втрат, 3% річних від простроченої суми -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич