Номер провадження 2/754/835/14
03.02.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до
ОСОБА_2 про повернення коштів у порядку
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
07.11.2011 року вона уклала з відповідачем
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1.
Продаж вчинено за 252 317 грн. 63 коп., що за
курсом продажу доларів США АКБ
«ПравексБанк» станом на 07.11.2011 року
становило 31 270 доларів США.
Рішенням Деснянського районного суд м.
Києва від 24.04.2013 року, залишеним без
змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 16.10.2013 року, зазначений договір
купівлі -продажу квартири визнано
нікчемним.

З моменту набрання законної сили
рішення суду у відповідача виник
обов'язок повернути позивачу кошти,
отримані від продажу квартири, однак
ОСОБА_2 ухиляється від його виконання,
мотивуючи це відсутністю грошей. Тобто
фактично відповідач користується і
квартирою і коштами від її продажу.

Крім того, внаслідок укладення
нікчемного правочину з вини
відповідача, позивачеві було завдано
збитків у вигляді сплати внеску до
Пенсійного фонду України в розмірі 2 523
грн. 18 коп.

Посилаючись на викладене та норми
цивільного законодавства, позивач
просить суд стягнути з відповідача
кошти, сплачені при укладенні
нікчемного договору, в сумі 31 270 доларів
США, що станом на 13.11.2013 року становить
256 976 грн. 86 коп., 3% річних за весь період
користування коштами в сумі 15 304 грн. 96
коп., понесені збитки в сумі 2 523 грн. 18
коп. та судові витрати в розмірі 2 748 грн.
05 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, просить
суд його задовольнити, проти ухвалення
заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши письмові докази
у справі суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
07.11.2011 року сторони у справі уклали
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 (а.с. 19-22).

Згідно даного договору позивач
передала відповідачу кошти в сумі 252 317
грн. 63 коп., що за курсом продажу доларів
США АКБ «ПравексБанк» станом на 07.11.2011
року становило 31 270 доларів США.

Згідно довідки, виданої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, при
вчиненні договору купівлі-продажу
квартири позивачем було сплачено
внесок до Пенсійного фонду України в
розмірі 2 523 грн. 18 коп. (а.с. 39).

Рішенням Деснянського районного суд м.
Києва від 24.04.2013 року, залишеним без
змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 16.10.2013 року, задоволено зустрічний
позов ОСОБА_4, яка діяла в інтересах
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, 3-ті особи:
ОСОБА_6, служба у справах дітей
Деснянської РДА у м. Києві, Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
Міністерство юстиції України, визнано,
що договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
нікчемним (а.с. 7-18).

Ч. 1 ст. 236 ЦК України встановлено, що
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Відповідно до положень ст. 216 ЦК
України, у разі недійсності правочину
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину,
а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач фактично повернула
відповідачу квартиру, отриману в
результаті укладення договору
купівлі-продажу, оскільки в цій
квартирі проживає відповідач зі своєю
родиною. Разом з тим, доказів, що
підтверджують повернення позивачу
коштів, отриманих від продажу квартири,
суду не надано.

Аналізуючи вище наведену норму ст. 216 ЦК
України, суд критично ставиться до суми
коштів, що підлягають поверненню
відповідачем, розрахованої на день
звернення до суду та збільшеної в
результаті підвищення курсу продажу
іноземної валюти. Оскільки законом
передбачено повернення лише
одержаного на виконання правочину, суд
вважає правильним стягнути з ОСОБА_2
кошти в сумі 252 317 грн. 63 коп. згідно
договору купівлі-продажу від 07.11.2011
року.

Згідно ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у
зв'язку із вчиненням недійсного
правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної
шкоди, вони підлягають відшкодуванню
винною стороною.

Як вбачається з Рішення Деснянського
районного суд м. Києва від 24.04.2013 року та
Ухвали Апеляційного суду м. Києва від
16.10.2013 року, підставою визнання
договору недійсним стало недодержання
в момент вчинення правочину вимог,
встановлених законодавством України, а
саме - відсутність дозволу органу опіки
і піклування на продаж квартири, де
зареєстрована малолітня особа,
обов'язок отримання якого покладався
на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача щодо
повернення їй понесених витрат в
зв'язку з укладанням договору від 07.11.2011
року, а саме сплатою внеску до
Пенсійного фонду України в розмірі 2 523
грн. 18 коп.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи дані положення, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача трьох процентів річних від
суми боргу такими, що підлягають
задоволенню.

Аналізуючи вище викладене, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Задовольняючи позов частково, суд
відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягує
з відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2 676 грн. 00 коп.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 267
622 грн. 59 коп., судові витрати в розмірі
2676 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя