Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/485/13
Головуючий у 1-й інстанції: Носик М.А.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 02 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Відділу
Державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року до суду звернулася
ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_3 У позовній
заяві зазначала, що 19 вересня 2008 року
сторони зареєстрували шлюб в
Дніпрорудненській міській раді
Василівського району Запорізької
області, актовий запис №130. Рішенням
Василівського районного суду
Запорізької області від 18 червня 2012
року шлюб між ними було розірвано. Від
цього шлюбу сторони мають дочку -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не
надавав будь-якої допомоги по
утриманню дітей, 09 липня 2012 року
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області з останнього
стягнуто аліменти на користь позивачки
ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку (доходів)
відповідача щомісячно, але не менше ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 08 червня 2012 року та до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. З
визначеного судом строку відповідачем
належним чином рішення суду не
виконується, внаслідок чого станом на 27
червня 2013 року утворилася
заборгованість по виконавчому листу на
суму 10020 грн. 84 коп. Позивачка просить
суд стягнути пеню за прострочення
сплати аліментів станом на червень 2013
року, у розмірі 299 грн. 24 коп.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 подала
уточнену позовну заяву. Просила
стягнути з відповідача пеню за
несплату аліментів за період з червня
2012 року по жовтень 2013 року у розмірі 3620
грн. 59 коп., витрати по сплаті судового
збору у сумі 229 грн. 40 коп. та витрати
пов'язані з оплатою юридичних послуг у
сумі 300 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4
підтримала уточнені позовні вимоги,
просила їз задовольнити за підставами,
що викладені нею у письмовій формі.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_8
вважав позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3, який був належним
чином повідомлений про час та місце
слухання справи, у судове засідання не
з'явився.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_9 проти позову заперечував, суду
пояснив, що ОСОБА_3 працює, однак
отримує незначну заробітну плату і не
має змоги сплачувати аліменти. Крім
того у відповідача тяжко хворіє батько.
Тому у задоволенні позову має бути
відмовлено.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та
місце проведення судового засідання
повідомлений своєчасно та у
встановленому законом порядку.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 02 грудня 2013
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у сумі 3620 грн. 59 коп., витрати
по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40
коп. та на правову допомогу адвоката у
сумі 300 грн., а всього 4149 (чотири тисячі
сто сорок дев`ять) грн. 99 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з
наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного
кодексу України, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
р. за №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Як встановлено судом, згідно
виконавчого листа №2/802/759/2012 виданого 24
липня 2012 року Василівським районним
судом Запорізької області, відповідач
ОСОБА_3 повинен сплачувати на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку
(доходів) відповідача щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 08 червня 2012 року до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Згідно розрахунку, виконаного старшим
державним виконавцем Відділу
Державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лисенко
А.Г., вбачається, що станом 29 жовтня 2013
року існує заборгованість відповідача
по сплаті аліментів позивачці на дітей
у розмірі 12020 грн. 31 коп. Розрахунок
заборгованості відповідачем не
оспорювався.

У зв'язку з тим, що відповідач
відмовлявся добровільно сплатити
заборгованість по аліментам на
утримання дітей, позивачка була
вимушена звернутися до суду з даною
позовною заявою.

Крім того, в результаті несвоєчасної
сплати аліментів та виникнення
заборгованості по сплаті аліментів у
відповідача виникла пеня у розмірі 3620
грн.59 коп., яку позивачка також просила
стягнути в повному обсязі, та стягнути
з ОСОБА_3 судовий збір і витрати,
пов'язані з оплатою юридичних послух.

Суд вважав, що розрахунок пені за
прострочення сплати аліментів,
складений позивачкою, відповідає
вимогам закону, оскільки пеня
нараховувалася не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежувалося сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів. Сума
заборгованості зі сплати аліментів за
попередні місяці не додавалася за
наступні, а кількість днів
прострочення обчислено виходячи з
того, скільки днів прострочено до
сплати певної суми заборгованості.

З огляду на викладене, при розрахунку
розміру заборгованості за несплату
аліментів суд вважав необхідним
застосувати наступний розрахунок:

• Червень 2012 року - 419,06 х 1% х 22 = 92,20
гривень;

• Липень 2012 року - 600,72 х 1% х 31 = 186,22
гривень;

• Серпень 2012 року - 618,30 х 1% х 31 = 191,67
гривень;

• Вересень 2012 року - 468,30 х 1% х 30 = 140,49
гривень;

• Жовтень 2012 року - 627,30 х 1% х 31 = 194,63
гривень;

• Листопад 2012 року-477,30 х 1% х 30 = 143,19
гривень;

• Грудень 2012 року - 647,10 х 1% х 31 = 200,70
гривень;

• Січень 2013 року - 1164,87 х 1% х 31 =361,11
гривень;

• Лютий 2013 року - 454,60 х1% х 28 = 128,29
гривень;

• Березень 2013 року - 654,60 х 1% х 31 = 202,92
гривень;

• Квітень 2013 року - 654,60 х1% х 30 = 196,38
гривень;

• Травень 2013 року - 654,60 х1% х 31 = 202,92
гривень;

• Червень 2013 року - 604,60 х 1% х 27 = 181,38
гривень;

• Липень 2013 року - 554,60 х 1% х 31 = 171,92
гривень;

• Серпень 2013 року - 1164,87 х 1% х 31 =361,10
гривень;

• Вересень 2013 року - 1164,87 х 1% х 30 = 349,46
гривень;

• Жовтень 2013 року - 1089,72 х 1% х 29 = 316,01
гривень.

Загальний розмір пені з несплачених
аліментів становить 3620 грн.59 коп.

З огляду на викладене, суд вірно вважав,
що права позивачки порушені та
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення з відповідача на користь
позивачки неустойки (пені) за несплату
аліментів у розмірі 3620 грн. 59 коп.

Суд не вбачав наявності обставин для
звільнення від сплати або зменшення
розміру неустойки. Відповідачеві
ОСОБА_3 26 років, він має двох дітей, яких
мусить утримувати. Виходячи із
розрахунку суми заборгованості, ОСОБА_3
сплачує аліменти не регулярно та у
незначному розмірі, перекладаючи
відповідальність за утримання дітей
практично у повному обсязі на матір
дітей - позивачку ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що
суд не врахував те, що він отримує
мізерну заробітну плату та має на
утриманні батька - пенсіонера, який в
силу свого похилого віку та погіршення
стану здоров'я потребує постійного
стороннього нагляду та лікування, тощо

Проте, зазначене апелянтом вказані
обставини не можуть слугувати
підставою для відмови в задоволені
позову про стягнення пені за
прострочення аліментів, а можуть лише
враховуватися для застосування
положень ст.192 СК України, при вирішення
питання про зміну розміру аліментів.

Крім того, апелянт зазначає на
порушення судом норм процесуального
права стосовно безпідставності
відмови у клопотанні його представника
щодо надання достатнього часу для
здійснення перерахунку пені.

Суд першої інстанції правильно
відмовив в задоволені вказаного
клопотання, оскільки вважав, що воно
було заявлено з метою затягування
процесу, оскільки розрахунок пені
зазначений безпосередньо в позовній
заяві, яку своєчасно отримав
відповідач та його представник, і які
мали достатньо часу для перевірки його
правильності.

Окрім того, апелянт зазначає на не
неправильність самого розрахунку та
невідповідність вимогам ст.196 СК
України,згідно якої пеня нараховується
не на всю суму заборгованості, а її
нарахування обмежується лише сумою
несплачених аліментів за той місяць, в
якому не проводилось стягування.

Разом з тим, відповідач та його
представник не звернули уваги на те, що
саме в такий спосіб і був складений
розрахунок. Розрахунок заборгованості
по аліментам відповідачем у
встановлені законом строки не
оскаржував ся.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, є по суті правильним, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 02 грудня 2013
року року у цій справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: