АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/20/14
інстанції - Петренко А.П.
Справа № 402/3028/12
Доповідач - Городнича
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган
опіки та піклування при Апостолівській
районній державній адміністрації
Апостолівського району
Дніпропетровської області про
визначення місця проживання, порядку
виховання малолітньої дитини та
спілкування з малолітньою дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2012 р. позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з
ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після
розірвання шлюбу він проживає окремо,
син залишився проживати з матір'ю, яка
не дає можливості належним чином
спілкуватися з дитиною.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просив суд визначити місце проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1; визначити порядок
виховання ОСОБА_3, яким заборонити
ОСОБА_2 забирати сина на невизначений
строк без його відома; визначити право
на побачення ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3
кожну суботу на протязі з 11-00 до 16-00
тільки в його присутності.

Рішенням Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2012 року в задоволенні позовних
вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

28.07.2011 р. рішенням Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області шлюб між сторонами розірвано
(т. 1 а.с. 61-62).

Згідно рішення виконавчого комітету
Зеленодольської міської ради
Апостолівського району
Дніпропетровської області від 20
березня 2012 року за № 360-2.2 про
визначення порядку виховання та часу
побачення з дитиною позивачу
відмовлено у визначенні порядку
виховання та часу побачення
відповідачки з малолітнім сином у
зв'язку з тим, що сторони мають різні
предмети спору у відношенні
малолітнього ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 60).

З акту обстеження житлово-побутових
умов від 02.03.2012 р. та від 13.12.2013 р. судом
встановлено, що у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_1, створені
умови для належного проживання(т. 1 а.с.
56, т. 2 а.с. 1).

Згідно Висновку районного органу опіки
та піклування Апостолівської
райдержадміністрації від 20.01.2014 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рекомендовано найти
порозуміння та згоду щодо участі у
вихованні та утриманні малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
єдина ціль батьків - нашкодити один
одному, чим вони завдають моральної
шкоди малолітньому сину, який в силу
свого віку не має можливості
самостійно захистити свої права та
умови нормального розвитку виховання(
т.2 а.с.5-6).

ОСОБА_1 має стабільний дохід відповідно
до довідок про доходи від 28.02.2012 р. за №
88 та від 13.12.2013 р за №680 (т. 1 а.с. 57, т.2 а.с.3)
та працює на Криворізькій тепловій
електричній станції, на посаді слюсаря
(т. 1 а.с. 58).

З характеристики ОСОБА_1 встановлено,
що він позитивно характеризується за
місцем роботи (т. 1 а.с. 59, т. 2 а.с. 2) та має
подяку за сприяння розвитку фізичної
культури та спорту, вагомий внесок у
справу підготовки та проведення
фінальних змагань Всеукраїнської
міжгалузевої Спартакіади трудящих
промислової сфери та транспорту.

Мати неповнолітньої дитини ОСОБА_2
характеризується позитивно. У зв'язку з
непорозумінням з колишнім чоловіком та
відсутністю роботи у м. Зеленодольську
змушена була змінити місце проживання
разом з дитиною( т. 2 а.с 10).

За таких обставин, враховуючи
положення ч. 2 ст. 141 СК України, ст.ст. 150,
153, 157-159 СК України, ч. 2 ст. 157 СК України,
ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України, ч. 1 ст. 164 СК
України, принципу 6 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 р., ч. 1 ст. 12 ЗУ
«Про охорону дитинства», суд дійшов до
вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача як
необґрунтованих, оскільки сімейне
право закріплює в обов'язковому
порядку, що місце проживання дитини
визначається тільки виходячи з
інтересів дитини, а судом не
встановлено обставин, при яких
відповідачка, як мати, ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; виключних обставин,
коли дитина може бути розлучена зі
своєю матір'ю в силу вимог ч.2 ст. 161 СК
України судом також не встановлено.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що ОСОБА_2 покинула сина, а тому він
самостійно займається його вихованням.
Крім того, у відповідачки немає
постійного мешкання. Також вважає, що
суд першої інстанції проігнорував той
факт, що на момент винесення судового
рішення ОСОБА_2 викрала сина з його
дому, не пускає його до школи, фактично
веде бродячий стан життя, ухиляється
від виховання сина, живе у власне
задоволення.

Проте, з такими доводами апелянта
колегія суддів погодитися не може,
враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати
та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.ч. 4,5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо місця
проживання дитини, обов'язковою є
участь органу опіки і піклування, та
його письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Так, згідно висновку районного органу
опіки та піклування Апостолівської
райдержадміністрації (т. 2 а.с. 5-6), акту
обстеження житла позивача (т.2 а.с. 9),
характеристики ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 10)
встановлено, що обидві сторони
відповідально ставляться до виконання
своїх батьківських обов'язків, мають
позитивні характеристики, належні
матеріально-побутові умови для
забезпечення потреб малолітньої
дитини, а дитина в свою чергу однаково
добре ставляться як до матері, так і до
батька.

Згідно принципу 6 Декларації прав
дитини, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
своїх батьків і в усякому випадку в
атмосфері любові і моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, крім
випадків, коли є виняткові обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Такі виняткові обставини передбачені
ч. 2 ст. 161 СК України, згідно якої орган
опіки та піклування або суд не можуть
передати дитину для проживання з тим із
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

Враховуючи матеріали цивільної справи,
висновок районного органу опіки та
піклування Апостолівської
райдержадміністрації, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги позивача та
передачі дитини для проживання саме
ОСОБА_1

Доводи апелянта стосовно того, що
ОСОБА_2 веде бродячий спосіб життя,
ухиляється від виховання сина, живе у
власне задоволення об'єктивно нічим не
підтверджені та спростовуються
матеріалами справи.

Питання щодо перешкод, які чинить
ОСОБА_2 ОСОБА_1 у спілкування з дитиною
можуть бути предметом дослідження в
суді, у разі звернення останнього до
суд з відповідними позовними вимогами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими та безпідставними
та зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 27
грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: