провадження № 2/756/6012/14
№2-з/756/369/14
УХВАЛА

21 листопада 2014 року суддя
Оболонського районного суду м. Києва
Маринченко М.М., перевіривши матеріали
позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізинг-ІТ СПВ» та
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсними договорів та відшкодування
завданої майну матеріальної шкоди, а
також заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізинг-ІТ СПВ» та
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій» про
забезпечення вказаного позову,

встановив:

ТОВ «Лізинг-ІТ СПВ» та ПрАТ
«Лізинг інформаційних технологій»
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просять визнати
недійсними укладені між ТОВ «Лізинг-ІТ
СПВ» та ОСОБА_2 договір викупу
емітентом цінних паперів власної
емісії від 12 березня 2014 року, договір
застави майнових прав від 12 березня 2014
року, договір відступлення права
вимоги від 12 березня 2014 року; визнати
недійсними укладені між ТОВ «Лізинг-ІТ
СПВ» та ОСОБА_3 договір викупу
емітентом цінних паперів власної
емісії від 12 березня 2014 року, договір
застави майнових прав від 12 березня 2014
року, договір відступлення права
вимоги від 12 березня 2014 року; визнати
недійсним укладений між ПрАТ «Лізинг
інформаційних технологій» та ОСОБА_3
договір поруки від 12 березня 2014 року, а
також стягнути на користь ТОВ
«Лізинг-ІТ СПВ» з ОСОБА_1 суму завданої
майну матеріальної шкоди у розмірі 130000
грн., з ОСОБА_2 - суму завданої майну
матеріальної шкоди у розмірі 2970000 грн.,
з ОСОБА_3 - суму завданої майну
матеріальної шкоди у розмірі 9900000 грн.

В обґрунтування вказаних вимог
позивачі посилаються на те, що
оспорювані правочини були укладені
колишнім директором товариств ОСОБА_1
після відсторонення його від виконання
обов'язків директора у травні-червні 2014
року з використанням дублікату печатки
товариств, а також з перевищенням
повноважень, наданих директору
Статутом, оскільки договори на суму, що
перевищує 500000 грн., мають
затверджуватися загальними зборами
учасників товариства.

На підставі цих правочинів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 безпідставно набули право
вимоги до клієнтів ТОВ «Лізинг-ІТ СПВ»
та вже реалізують це право, направляючи
клієнтам рахунки для здійснення
платежів. Повернення отриманого
відповідачами майна є неможливим,
оскільки відповідачі вже використали
право вимоги до боржників ТОВ
«Лізинг-ІТ СПВ», таким чином майну
вказаного позивача завдано шкоди.

Також позивачі посилаються на те,
що відповідно до ч. 6 ст. 110 ЦПК України
позови про відшкодування шкоди,
завданої майну юридичних осіб, можуть
пред'являтися за місцем завдання шкоди.

Позивач ТОВ «Лізинг-ІТ СПВ» вказує, що
його майну завдана матеріальна шкода у
вигляді втрачених позивачем прав
вимоги до клієнтів в розмірі 13000000 грн.,
які відповідачі отримали за
оспорюваними договорами, тому позов
пред'являється за місцем знаходження
позивачів в Оболонському районі м.
Києва, що співпадає з місцем завдання
шкоди майну.

Одночасно з позовом позивачами подано
заяву про забезпечення вказаного
позову, в якій вони просять накласти
арешт на грошові кошти та майно
відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст.109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Як вбачається з матеріалів позову та
відповідей адресно-довідкових
підрозділів Державної міграційної
служби України, зареєстрованим місцем
проживання відповідача ОСОБА_1 є:
АДРЕСА_1; відповідач ОСОБА_2
зареєстрований у АДРЕСА_2, а відповідач
ОСОБА_3 зареєстрований у АДРЕСА_3, що
територіально не відноситься до
Оболонського району м. Києва.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК
України заява повертається позивачу у
випадках, коли справа не підсудна цьому
суду.

Оскільки відповідачі не
зареєстровані в Оболонському районі м.
Києва, дана справа не підсудна
Оболонському районному суду м. Києва,
тому позовна заява підлягає поверненню
позивачеві для подання до належного
суду за зареєстрованим місцем
проживання одного з відповідачів.

Оскільки вказаний спір виник саме
з договірних правовідносин, за
оспорюваними договорами відповідачі
отримали право вимоги до боржників ТОВ
«Лізинг-ІТ СПВ», а не грошові кошти
вказаного товариства, і фактично
товариством порушується питання
застосування наслідків недійсності
правочинів - відшкодування вартості
безпідставно одержаного за договорами
у зв'язку з неможливістю, на думку
позивачів, повернення одержаного
відповідачами на виконання правочинів,
підстави для розгляду справи за місцем
знаходження позивачів на підставі ч. 6
ст. 110 ЦПК України, як за місцем
заподіяння шкоди майну ТОВ «Лізинг-ІТ
СПВ», відсутні.

Оскільки підстави для відкриття
провадження у зазначеній справі в
Оболонському районному суді м. Києва
відсутні, заява про забезпечення
позову також підлягає поверненню
позивачам.

Керуючись ст.ст.109, 115, 121 ЦПК
України,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лізинг-ІТ
СПВ» та Приватного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання недійсними договорів та
відшкодування завданої майну
матеріальної шкоди, а також заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізинг-ІТ СПВ» та
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій» про
забезпечення вказаного позову
повернути позивачам для подання до
належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М. Маринченко