РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/846/14-ц

Справа № 2/600/310/2014

18 серпня 2014 року

Козівський
районний суд

Тернопільської
області

в складі: головуючого судді
Боднарук Б.В.

при секретарі: Сташків
О.С.

за участю позивачки: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козова справу за
позовом ОСОБА_1 до Яструбівської
сільської ради Козівського району про
визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом про визнання права власності, в
якому вказує, що житловий будинок зі
спорудами в АДРЕСА_1, як голові
колгоспного двору належав її батькові
ОСОБА_3.

Членами вказаного колгоспного двору
були мама позивачки ОСОБА_4 та брат
ОСОБА_5.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті батька мама
фактично прийняла спадкове майно,
оскільки проживала разом з ним на день
смерті та в порядку ст.1268 ЦК України
вважається такою, що прийняла спадкове
майно.

21 липня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт,
згідно якого на випадок смерті, все
належне їй майно заповіла позивачці,
сестрі ОСОБА_6 та брату ОСОБА_5 в рівних
частках.

Мама позивачки ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сестра ОСОБА_6 та брат ОСОБА_5
відмовляються від прийняття спадщини в
користь позивачки.

Брат позивачки ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачка просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з глини,
загальною площею 60,8 кв.м., житловою
площею 37,2 кв.м., сарай з цегли, загальною
площею 24,7 кв.м., літню кухню з цегли,
загальною площею 16,5 кв.м., сарай з цегли,
загальною площею 27,8 кв.м., погріб з
каменю, загальною площею 6,0 кв.м.,
огорожу металева сітка та ворота
металеві в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, просить їх
задоволити та визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться у АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада
Козівського району в судове засідання
подала відзив на позов, згідно якого
позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не
заперечує проти їх задоволення,
просять справу розглядати за їх
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
приймаючи до уваги відзив на позов
відповідача, дослідивши надані докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що членами
колгоспного двору в АДРЕСА_1 були
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7).

10 вересня 1990 року ОСОБА_3 як голові
колгоспного двору, видано свідоцтво на
право особистої власності на жилий
будинок в АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності (із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 25
травня 1998 року)», спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулюють
власність цього двору. Право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні.

21 липня 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт,
згідно якого на випадок смерті, все
належне їй майно заповіла позивачці,
сестрі ОСОБА_6 та брату ОСОБА_5 в рівних
частках (а.с.12).

Батько позивачки ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2

Мама позивачки ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка звернулася в Козівське
районне бюро технічної інвентаризації
про видачу правовстановлюючих
документів на вказаний житловий
будинок, де їй було роз'яснено, що право
власності на померлих не видається, що
підтверджується довідкою Козівського
районного БТІ №201 від 16 червня 2014 року
(а.с.6).

Приватним нотаріусом Козівського
нотаріального округу 24 липня 2014 року
позивачці ОСОБА_1 відмовлено в
оформленні спадкового майна та дано
роз'яснення про те, що відповідно до п. 1
ст. 11 Закону України «Про власність»
від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, суб'єктами
права приватної власності в Україні є
громадяни України. Статтею 13 вказаного
Закону передбачено, що жилі будинки є
об'єктами права приватної власності.
Такий суб'єкт приватної власності, як
колгоспний двір, не визначений діючим
законодавством України.

У зв'язку з цим Свідоцтво про право на
спадщину на майно колгоспного двору
нотаріусом видане бути не може,
оскільки відповідно до статті 47 Закону
України «Про нотаріат», для вчинення
нотаріальних дій не приймаються
документи, які не відповідають вимогам
законодавства.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 року) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Сестра ОСОБА_6 та брат ОСОБА_5
відмовляються від прийняття спадщини в
користь позивачки, що підтверджується
письмовими заявами.

Брат позивачки ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
відмови власника від права власності.

Згідност. 347 ЦК України особа може
відмовитися від права власності на
майно, заявивши про це, або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені в
заповіті.

Оскільки визнання позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 сільської ради Козівського
району про визнання права власності,
слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст.
16, 328, 346, 347, 1223 ЦК України, п. 6 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22 грудня 1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності (із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 15
від 25 травня 1998 року)», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради
Козівського району про визнання права
власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з глини,
загальною площею 60,8 кв.м., житловою
площею 37,2 кв.м., сарай з цегли, загальною
площею 24,7 кв.м., літню кухню з цегли,
загальною площею 16,5 кв.м., сарай з цегли,
загальною площею 27,8 кв.м., погріб з
каменю, загальною площею 6,0 кв.м.,
огорожу металева сітка та ворота
металеві в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис

З
оригіналом вірно

В.О. ГОЛОВИ СУДУ:
Б.В. БОДНАРУК

Рішення суду не оскаржувалося та
вступило в законну силу 29 серпня 2014
року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №600/846/14-ц, яка
зберігається у Козівському районному
суді Тернопільської області.

В.О. ГОЛОВИ СУДУ:
Б.В. БОДНАРУК