АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7254/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач -
Петешенкова М.Ю.Категорія 30
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

08 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 травня 2014
року по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, -

В С
Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивачі звернулися до
суду з уточненим в ході розгляду справи
позовом, обґрунтовуючи його тим, що
проживають в АДРЕСА_1 яка розташована
на першому поверсі, а на другому
поверсі будинку розташована квартира 2,
яка належить ОСОБА_2 Земельна ділянка,
яка примикає до будинку, частково
належить ОСОБА_4 та частково належить
ОСОБА_2 Між сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_2
склались неприязні стосунки, на ґрунті
незаконного переобладнання ОСОБА_2
своєї квартири та захоплення частини
належної їм земельної ділянки.

В порушення правил добросусідства, з
метою відео фіксації їх особистого
життя, ОСОБА_2 встановив на стінах
зовнішньої сторони будинку спеціальні
засоби відео спостереження 4
відеокамери, а ще одну відеокамеру на
належній йому на праві власності
альтанці. Усі об'єктиви п'ятьох камер
спрямовані на належну ОСОБА_4 земельну
ділянку, площею 143,77 кв.м. та земельну
ділянку площею 136,86 кв.м., яка
знаходяться у спільному користуванні
сторін.

За допомогою цих засобів ОСОБА_2 фіксує
усе, що відбувається на подвір'ї, а
потім, записавши файли на диски
лазерних систем зчитування, надає їх в
якості доказів до прокуратури
Бабушкінського району
м.Дніпропетровська, Бабушкінського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області, не дивлячись на те, що вони
містять конфіденційну інформацію про
їх приватне життя. Окрім того, такий
диск був поданий ОСОБА_2 в якості доказу
до позовної заяви про стягнення з
ОСОБА_3 матеріальної та моральної
шкоди. Про обставини використання
зібраної ОСОБА_2 інформації за
допомогою відеокамер, шляхом подання
її до правоохоронних органів вони
повідомлені не були.

Відеозйомка їх подвір'я в будь-якому
випадку є інформацією з обмеженим
доступом та втручанням в особисте
життя та підлягає захисту відповідно
до Конституції України. Своєї згоди на
поширення такої інформації, в тому
числі до правоохоронних органів, вони
не надавали. Крім того, така інформація
не відповідає критеріям громадського
інтересу, отож не може бути переглянута
без їх згоди.

Протиправним збиранням, зберіганням,
використанням та поширенням
конфіденційної інформації ОСОБА_2
завдав їм моральної шкоди, яку оцінюють
в 5 000 грн. на користь кожного з них.
Моральна шкода полягає в тривалості
протиправних дій (3 роки), відчутті
сорому та приниження внаслідок
постійного спостереження за їх життям
(поведінкою в побуті, одягом,
спілкуванням, культурою поведінкою, що
може вплинути на відносини з іншими
членами суспільства), втратою
душевного спокою та рівноваги.

З урахуванням вищезазначеного
позивачі просили: визнати
протиправними дії ОСОБА_2 по
незаконному втручанню в особисте та
сімейне життя, збирання будь-якої
інформації про особисте та сімейне
життя позивачів шляхом встановлення на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську
спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису 4
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
належну на праві власності ОСОБА_4
земельну ділянку площею 143,77 кв.м. та 136,86
кв.м., які знаходяться у спільному
користуванні сторін; визнати недійсною
та зобов'язати ОСОБА_2 знищити всю
незаконно отриману інформацію, що
знаходиться у нього у власності, яка
містить відомості про особисте життя
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, отриману шляхом
встановлення на стінах зовнішньої
сторони будинку АДРЕСА_1
м.Дніпропетровську спеціальних
засобів відео спостереження та
звукозапису 4 відеокамер та однієї
відеокамери на альтанці, об'єктиви яких
спрямовані на належну на праві
власності ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 143,77 кв.м. та 136,86 кв.м., які
знаходяться у спільному користуванні
сторін; зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати
(зняти) усі спеціальні засоби відео
спостереження та звукозапису 4
відеокамери та одну відеокамеру на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
земельну ділянку площею 143,77 кв.м. та 136,86
кв.м., які знаходяться у спільному
користуванні сторін та встановлені на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 м.Дніпропетровську; стягнути з
ОСОБА_2 на користь кожного з позивачів
по 5 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 29 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - задоволені
частково (а.с.161-165).

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 по
незаконному втручанню в особисте та
сімейне життя, збирання інформації про
особисте та сімейне життя ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, шляхом встановлення на
стінах зовнішньої сторони будинку
АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську
спеціальних засобів відео
спостереження та звукозапису - трьох
відеокамер та однієї відеокамери на
альтанці, об'єктиви яких спрямовані на
подвір'я домоволодіння АДРЕСА_1 в
м.Дніпропетровську, що перебуває у
спільній частковій власності сторін.

Зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати (зняти)
спеціальні засоби відео спостереження
та звукозапису 3 відеокамери на стіні
зовнішньої сторони будинку та одну
відеокамеру на альтанці, об'єктиви яких
спрямовані на подвір'я домоволодіння
АДРЕСА_1 в м.Дніпропетровську, що
перебуває у спільній частковій
власності сторін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а рішення
суду першої інстанції скасувати з
наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з факту
відсутності згоди позивачів на
встановлення відео камер та наявності
між сторонами неприязних відносин, що
сприяло неодноразовим зверненням
відповідача ОСОБА_2 до Бабушкінського
РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області з наданням
дисків із записами подій та фотокартки.

Проте погодись з висновками суду
першої інстанції не можливо з
наступних підстав.

Статтею 32 Конституції України
передбачено, що не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Гарантії невтручання в особисте і
сімейне життя при проведенні фото-,
кіно-, теле-і відео зйомок містить також
ст. 307 ЦК України.

В таких випадках за загальним
правилом згода фізичної особи на
зйомку обов'язкова / ч.1 /.

Згода особи на знімання її на
фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку
припускається, якщо зйомки проводяться
відкрито на вулиці, на зборах,
конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру.

Зйомка, у тому числі таємна, без
згоди особи може бути проведена лише у
випадках, встановлених законом (ч. 3 ст.
307 ЦК), наприклад, в рамках
кримінального процесу.

Відповідно до ст. 275 цього Кодексу
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, яка
встановлює диспозитивність цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях / ст.60 ЦПК
України/.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, домоволодіння №
АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську перебуває
у спільній частковій власності сторін
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а територія даного
домоволодіння складається із
земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та
земельної ділянки, що знаходиться у
їхньому спільному користуванні. ОСОБА_2
мешкає на другому поверсі житлового
будинку в квартирі № 2 зі своєю сім»єю,
в квартирі № 1 на першому поверсі зі
своєю сім»єю мешкає ОСОБА_4 (а.с.58-61). Між
сторонами склалися неприязні
відносини й неодноразово виникали
конфлікти.

Необхідність встановлення відеокамер
на будинку та на альтанці в
вищевказаному домоволодінні по
АДРЕСА_1 м.Дніпропетровську ОСОБА_2
пояснює неприязними стосунками, що
склались з позивачами, та вважає це
способом захисту своїх прав від
майбутніх посягань як позивачів, так і
будь-яких третіх осіб.

Необхідно зазначити, що кожен має право
на повагу до його гідності; ніхто не
може зазнавати втручання в його
особисте і сімейне життя, крім
випадків, передбачених Конституцією
України, не допускається збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини, кожному
гарантується судовий захист права
спростовувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім'ї та права
вимагати вилучення будь-якої
інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації; право особи вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію може бути
обмежене, зокрема, для захисту
репутації або прав інших людей (ст.ст. 28,
32, 34 Конституції України, ст.ст. 201, 270, 271,
297, 301, 302 ЦК України);

Діяльність фізичних осіб не може
порушувати особисті немайнові права;
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб, який
може здійснюватися способом
відповідно до змісту цього права,
способу його порушення та наслідків, що
їх спричинило це порушення; обставини
особистого життя фізичної особи можуть
бути розголошені іншими особами лише
за умови, що вони містять ознаки
правопорушення, що підтверджено
рішенням суду, а також за її згодою;
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного; згода особи на знімання
її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку
припускається лише якщо зйомки
проводяться відкрито на вулиці, на
зборах, конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру, знімання
фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи
відеоплівку, в тому числі таємне, без
згоди особи може бути проведене лише у
випадках, встановлених законом (ст. 273 ч.
3, ст. 275, ст. 277 ч. 3, ст. 301 ч. 4, ст. 307 ч.ч. 1, 3
ЦК України);

забороняється збирання відомостей про
особу без її попередньої згоди, за
винятком випадків, передбачених
законом; порушення законодавства про
інформацію тягне за собою, зокрема,
цивільно-правову відповідальність, в
т.ч., у вигляді відшкодування моральної
шкоди (ст.ст. 23, 47, 48, 49 Закону України
«Про інформацію»).

Конституційний Суд України у рішенні
від 30 жовтня 1997 року № 5-зп у справі №
18/203-97 щодо офіційного тлумачення
статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про
інформацію» та статті 12 Закону України
«Про прокуратуру» розтлумачив, що до
конфіденційної інформації, зокрема,
належать свідчення про особу (освіта,
сімейний стан, релігійність, стан
здоров'я, дата і місце народження,
майновий стан та інші персональні
дані). Цей перелік не є вичерпним.

З урахуванням всього вищезазначеного
та аналізуючи зміст правових норм,
необхідно звернути увагу на той факт,
що ОСОБА_2 посилається на передбачене
ст. 40 Конституції України право
звертатися до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
посадових і службових осіб цих органів,
що зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк. Якщо ж
інформація, викладена у зверненні, не
знайшла свого підтвердження, то ця
обставина сама по собі не може бути
підставою для цивільно-правової
відповідальності ініціатора
звернення. Це право відповідача як таке
є безспірним, водночас йому відповідає
установлений законом обов'язок особи
діяти добросовісно, не допускати
порушення прав інших осіб. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними, кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України, не посягати
на права і свободи, честь і гідність
інших людей (ст.ст. 21, 68 Конституції
України); при здійсненні своїх прав
особа зобов'язана утримуватися від дій,
які могли б порушити права інших осіб,
повинна додержуватися моральних засад
суспільства, не допускається
зловживання правом, у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-5
ст. 13 ЦК України, суд може зобов'язати її
припинити зловживання своїми правами,
а також застосувати інші наслідки,
встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

За таких обставин, відповідач
скористався правом на звернення до
відповідних державних органів для
захисту своїх інтересів. Реагування на
звернення, встановлення і перевірка
викладених у них обставин і фактів у
визначений законодавством спосіб є
компетенцією адресатів звернень. Не
позбавлений відповідач і права на
звернення до суду з відповідним
позовом, якщо вважає свої права
порушеними.

Виходячи з вищезазначеного, не
знаходить свого підтвердження
посилання позивачів на протиправність
дій ОСОБА_2 щодо збирання інформації
про побут сім'ї позивачів, їх життя,
діяльність, втручання в особисте життя
сім'ї, вищезгаданим чином не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства, вочевидь виходить за
межі розумності та достатності,
оскільки відповідач використовував
необхідні для реалізації права на
звернення, його дії можуть бути
виправдані метою їх вчинення та не
порушують права позивачів.

Неодноразові звернення ОСОБА_2 із
надсиланням відеозаписів мали
наслідки у вигляді постанов
Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про відмови
в порушеннях кримінальних справ від 22
липня 2010 року (а.с.62-63), від 29 липня 2010
року (а.с.64-65) від 06 серпня 2010 року,
(а.с.66-67) від 30 вересня 2010 року, (а.с.68-69),
від 01 жовтня 2010 року (а.с.70-71).

З встановлених обставин у справі
та наведених норм матеріального і
процесуального права колегія суддів
дійшла висновку про те, що позивачами
не доведено суду про порушення
відповідачем у справі, який встановив
камери відеоспостереження, на які
технічно можливо фіксувати повне
зображення та/ чи звук, права позивачів
на повагу до їх приватного і сімейного
життя, втручання в їх особисте життя
шляхом записів камерою
відеоспостереження, на які вони
посилалися в обгрунтування своїх
позовних вимог, які підтверджують
втручання відповідачем без їх згоди в
їх приватне життя шляхом знімання
камерою.

Крім того, колегія суддів вважає,
що встановлення відповідачем камер
відеоспостереження є його правом щодо
самозахисту свого цивільного права від
порушень і протиправних посягань
будь-яких осіб, що закріплене ст. 19 ЦК
України. При цьому встановлення
відповідачем камер відеоспостереження
не заборонено законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що камери
відеоспостереження, про які йде річ у
позові, встановлено в місці загального
користування, дозволу на її
встановлення від відповідних органів
та установ не передбачено.

За таких обставин ухвалене у
справі рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню як таке, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 травня 2014
року - скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді:
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко

Л.А. Черненкова