АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Сенюта В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

Суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю представника
заявника Пасіки ГС.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки «Українська
кредитно-фінансова група», поданою
представником за довіреністю -
ПаршинаВікторією Андріївною, на ухвалу
Деснянського районного суду м.Києва
від 11 вересня 2014 року у справі за заявою
Кредитної спілки «Українська
кредитно-фінансова група»,
заінтересована особа ОСОБА_3, про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду
м.Києва від 11 вересня 2014 року на
підставі ч.4 ст.389-8 ЦПК України
повернуто КС «Українська
кредитно-фінансова група» заяву про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, КС
«Українська кредитно-фінансова група»
подано апеляційну скаргу, у якій
просить ухвалу скасувати та
постановити нову про задоволення
заяви.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що висновки суду, які стали підставою
для повернення заяви, не ґрунтуються на
нормах процесуального та
матеріального права. Вважає
необґрунтованим висновок суду, що
відсутність вказівки на конкретний
третейський суд є підставою для
повернення заяви.

В судовому засіданні представник
заявника апеляційну скаргу підтримала.

Інші учасники цивільного процесу в
судове засідання не з»явились, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу
за відсутності нез»явившихся осіб, на
підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника заявника,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається,
що КС «Українська кредитно-фінансова
група» звернулося до суду з заявою про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
виробничих підприємств «Бона Деа» у
справі №1108-12/08 за позовом КС
«Українська кредитно-фінансова група»
до ОСОБА_3 про стягнення 11235,78 грн.

Повертаючи КС «Українська
кредитно-фінансова група» заяву, суд
першої інстанції з посиланням на п.2 ч.3
ст.389-8 ЦПК України виходив з того, що до
матеріалів справи не долучено
третейської угоди, а надана копія
договору із третейським застереженням
не містить конкретно визначеного
третейського суду, який був
уповноважений сторонами на розгляд
справи.

З такими висновками колегія
суддів погодитися не може.

Відповідно до частин 1-3 чт.389-7 ЦПК
України питання видачі виконавчого
листа на примусове виконання рішення
третейського суду розглядається судом
за заявою особи, на користь якої
прийнято рішення третейського суду.
Заява про видачу виконавчого листа про
примусове виконання рішення
третейського суду подається до суду за
місцем проведення третейського
розгляду протягом трьох років з дня
прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до ч.4 ст. 389-8 ЦПК України
заява про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення
третейського суду, подана без
додержання вимог, визначених у цій
статті, а також у разі несплати суми
судового збору повертається особі, яка
її подала, чи залишається без руху в
порядку, встановленому статтею 121 цього
Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389-8 ЦПК України,
вимоги якої на думку суду не були
дотримані заявником, до заяви про
видачу виконавчого листа на примусове
виконання рішення третейського суду
додається оригінал третейської угоди
або належним чином завірена її копія.

Разом з тим, судом першої інстанції не
враховано, що відповідно до частин 1, 2
ст.12 Закону України «Про третейські
суди» третейська угода може бути
укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті або
у вигляді окремої письмової угоди. Якщо
сторони не домовилися про інше при
передачі спору до постійно діючого
третейського суду, а також при вказівці
у третейській угоді на конкретний
постійно діючий третейський суд
регламент третейського суду
розглядається як невід'ємна частина
третейської угоди.

Тобто, така угода не обов»язково
повинна бути вчинена у вигляді
окремого документу. Додаткові способи,
які вказують на укладення третейської
угоди, визначені у ч.4 ст.12 цього Закону.

Як убачається з додатків до заяви,
заявником додано завірену копію
договору із третейським застереженням,
пункт 7.2 якого процитований судом в
оскаржуваній ухвалі.

Згідно із змістом процитованого судом
пункту договору, якщо відповідний спір
не можливо вирішити шляхом
переговорів, він вирішується в
постійно діючому третейському суді
відповідно до його регламенту.

Відповідно до частин 4, 9 ст.12 Закону
України «Про третейські суди»
третейська угода укладається у
письмовій формі. Третейська угода
вважається укладеною, якщо вона
підписана сторонами чи укладена шляхом
обміну листами, повідомленнями по
телетайпу, телеграфу або з
використанням засобів електронного чи
іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію
такої угоди, або шляхом направлення
відзиву на позов, в якому одна із сторін
підтверджує наявність угоди, а інша
сторона проти цього не заперечує.
Третейська угода може містити як
вказівку про конкретно визначений
третейський суд, так і просте посилання
на вирішення відповідних спорів між
сторонами третейським судом.

Виходячи із змісту ч.ч. 1, 2, 4 та 9 ст.12
Закону України «Про третейські суди»
просте посилання на те, що спір
підлягає вирішенню третейським судом і
це посилання прийнято обома сторонами
в межах певного правовідношення - є
третейською угодою. При цьому, не є
обов»язковою у такій угоді вказівка на
конкретно визначений третейський суд.

У зв»язку з викладеним, колегія суддів
не може погодитися з висновками суду,
що заявником не були дотримані вимоги
п.2 ч.3 ст.389-8 ЦПК України, оскільки такі
висновки не ґрунтуються на вимогах
закону.

Вимоги апеляційної скарги в частині
постановлення ухвали про задоволення
заяви не ґрунтуються на повноваження
суду апеляційної інстанції та
підлягають відхиленню, оскільки
питання по суті за наслідками розгляду
заяви судом першої інстанції не
вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Українська кредитно-фінансова група»,
подану представником за довіреністю -
Паршина Вікторією Андріївною,
задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду
м.Києва від 11 вересня 2014 року скасувати,
питання передати до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов