Справа №591/6431/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/154/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 30
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю., Шевченка В. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 27 листопада 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»

про стягнення майнової і моральної
шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, свої вимоги
обґрунтовував тим, що йому на праві
власності належить легковий
автомобіль NISSAN Х-Тгаіl, державний номер
НОМЕР_1. 12 жовтня 2012 року біля 18 год. 40 хв.
він, керуючи даним автомобілем,
рухаючись по автошляху Полтава-Суми (99
км+900 м) в напрямку м. Охтирка Сумської
області, потрапив переднім колесом в
яму на дорожньому покритті, внаслідок
чого його автомобіль відкинуло за межі
проїзної частини, де сталося зіткнення
з деревом. Даний автомобіль був
застрахований відповідно до договору
добровільного страхування наземного
транспорту №119902ГА/12сАС від 20 вересня
2012 року в Приватному акціонерному
товаристві «Страхова компанія «АХА
Страхування» (далі - ПрАТ СК «АХА
Страхування»). У виплаті страхового
відшкодування страховик відмовив,
мотивуючи це тим, що позивачем надано
страховику неправдиву інформацію
стосовно факту та обставин страхового
випадку. Посилаючись на такі обставини,
просив суд стягнути з відповідача суму
страхового відшкодування в розмірі
156230,32 грн., а також моральну шкоду в
розмірі 10000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 27 листопада 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПрАТ СК
«АХА Страхування» 155477,82 грн.
матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної
шкоди, 1100 грн. за проведення
експертного дослідження та 1663 грн.
судового збору.

Стягнуто на користь Сумського
відділення при Харківському
науково-дослідному інституті судових
експертиз ім. Засл. Проф. М.С Бокаріуса з
ПрАТ СК «АХА Страхування» суму
вартості однієї експертогодини
розміром 49 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК «АХА
Страхування», посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в позові.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
відмова страхової компанії у виплаті
страхового відшкодування є
правомірною так, як ґрунтується на
вимогах закону та договору
страхування. Вказує, що експертне
дослідження №699 від 05.06.2013 року не
підтверджує обставин ДТП від 12.10.2012
року та спростовується відповідачем у
запереченнях проти позову та
поясненнями представника в судових
засіданнях. Також вказує, що суд першої
інстанції, ухвалюючи оскаржуване
рішення, не врахував, що відповідно до
п.29.3.11 договору страхування страховик
не відшкодовує втрату товарної
транспортної вартості автомобіля, а
також те, що відповідно до п.23 договору
має місце повна загибель транспортного
засобу і в такому випадку страхове
відшкодування здійснюється з
вирахуванням залишків автомобіля,
стосовно вартості яких позивачем не
було надано доказів суду. Підстави для
відшкодування моральної шкоди та
витрат на експертні дослідження також
відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника ПрАТ СК «АХА
Страхування» - Рогожої К.М., яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5,
який заперечив проти її задоволення,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач відповідно
до вимог ст. 60 ЦПК України надав належні
та допустимі докази порушення його
прав з боку відповідача, чим довів, що
12.10.2012 року мав місце страховий випадок,
а тому заподіяна йому внаслідок ДТП
майнова та моральна шкода, підлягають
відшкодуванню.

Проте, колегія суддів повністю
погодитися з таким висновком місцевого
суду не може.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що позивачу ОСОБА_3 на праві
власності належить легковий
автомобіль NISSAN Х-Тгаіl, державний номер
НОМЕР_1 (а.с.7).

20.09.2012 року ОСОБА_3 та ПрАТ СК «АХА
Страхування» уклали договір
добровільного страхування вказаного
автомобіля №119902ГА/12сАС (а.с.8-13).

Страховим випадком за п.24.2.2. цього
договору є збитки внаслідок ДТП -
будь-яке пошкодження або знищення
транспортного засобу, його окремих
складових частин чи додаткового
обладнання внаслідок ДТП.

12.10.2012 року біля 18 год. 40 хв. ОСОБА_3
рухався на вказаному автомобілі по
автошляху Полтава - Суми (99 км+900 м) в
напрямку м. Охтирка Сумської області та
потрапив переднім колесом в яму на
дорожньому покритті, внаслідок чого
його автомобіль виїхав за межі
проїзної частини, зіткнувся з деревом
та отримав механічні пошкодження.

За наслідками огляду місця пригоди
співробітниками ДАІ складена схема,
проведена фотофіксація ДТП, яке було
зареєстровано в ЖРЗПЗ (Журнал обліку
ДТП) № 4368 та видана відповідна довідка
(а.с.14-20).

Того ж дня про настання страхового
випадку був повідомлений відповідач.

Автомобіль позивача за домовленістю з
страховиком був оглянутий експертом
Сітало Є.В. та встановлені збитки, які
відповідно до звіту експертної оцінки
становлять 155477,82 грн. з врахуванням
величини втрати товарної вартості та
148549,90 грн. без її врахування (41-99).

Звертаючись до страхової компанії за
отриманням коштів по відновленню
транспортного засобу в зв'язку з
настанням страхового випадку, ОСОБА_3
надав всі передбачені умовами договору
документи, але 26.12.2012 року йому було
відмомлено у виплаті. Страховик
посилався на те, що позивачем надана
неправдива інформація по фактам, які
стосуються страхового випадку та його
обставин, яка полягає в тому, що з
технічної точки зору пошкодження
автомобіля не могли виникнути за
заявлених ним обставин.

Підставою для відмови став висновок
експертного дослідження від 03.12.2012 року
проведеного експертом ДП Центр
експертних досліджень Любарським К.А.,
згідно з яким механічні пошкодження,
наявність яких зафіксована на деталях
передньої частини та моторного відсіку
автомобіля, не могли утворитися на
місці та за обставинами заявленої ДТП,
так як на вказаному водієм ОСОБА_3 та
зафіксованому в схемі ДТП місці
пригоди фактично відсутні об'єкти, з
якими міг контактувати досліджуваний
автомобіль, а якісний склад виявленої
слідової та речової інформації поблизу
цієї ділянки не відповідають
індивідуальним характеристикам
пошкоджень з причин, наведених в
дослідницькій частині.

Суд першої інстанції правильно
відхилив цей висновок, оскільки в його
основу були покладені відомості
отримані від аварійного комісара
Варухи В.О., який за дорученням
страховика 22.11.2012 року, повторно, провів
огляд місця ДТП без участі ОСОБА_3 й
інспектора ДАІ та при наданні висновку
не використовувалися фотознімки з
місця пригоди, фотографування якого
здійснювалося інспектором ДАІ. Крім
того, він спростовується наданим
позивачем висновком експертного
дослідження №699 від 05.06.2013 року,
проведеного Сумською філією ХНДІСЕ ім.
Засл. Проф. М.С Бокаріуса, з врахуванням
первісного та додаткового огляду місця
пригоди, до якого залучався експерт
автотехнік, водій ОСОБА_3 та інспектор
ВДАІ Охтирського МВ лейтенант міліції
Сопітько О.О., який здійснював виїзд на
місце пригоди. За цим висновком
зазначені механічні пошкодження
автомобіля NISSAN Х-Тгаіl, н.з. НОМЕР_1, з
технічної точки зору, могли утворитися
при контактуванні його передньої
частини з деревом, яке зафіксоване на
фотознімках з місця ДТП, за обставинами
викладених в поясненнях водія ОСОБА_3
та наданих матеріалів інспектором ВДАІ
Охтирського МВ УМВС України в Сумській
області Сопітько О.О., який здійснював
виїзд на місце ДТП (а.с.35-37).

Інших доказів, які б підтверджували
надання позивачем неправдивої
інформації по фактам, що стосуються
страхового випадку та його обставин,
відповідач суду не надав.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
12.10.2012 року мав місце страховий випадок
за обставин вказаних позивачем, а тому
відмова відповідача у виплаті йому
страхового відшкодування є
неправомірною.

Задовольняючи позов в частині
відшкодування майнової шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що під
час ДТП застрахований автомобіль
зазнав пошкодження, внаслідок чого
позивачу завдано матеріальної шкоди у
сумі 156477 грн. 82 коп., яка складається з
страхової виплати у сумі 155477 грн., 1550
грн.(1100 грн. +470 грн.) за проведення
експертних досліджень, за виключенням
817 грн. 32 коп. франшизи.

Проте, з таким висновком не можна
погодитись з таких підстав.

Згідно з вищевказаним звітом
експертної оцінки вартість
матеріального збитку, заподіяного
позивачу в результаті пошкодження
автомобіля складає 148549,90 грн., а з
врахуванням втрати товарної вартості -
155477,82 грн. (а.с.43).

За умовами п.23 договору повною
загибеллю транспортного засобу є
випадок, коли вартість відновлення
пошкодженого транспортного засобу
перевищує 70% його дійсної вартості на
момент укладення договору або
перевищує різницю між страховою сумою,
встановленою на відповідний період
надання послуг, та вартістю залишків
транспортного засобу.

З огляду на зазначене вбачається, що в
даному винадку має місце повна
загибель транспортного засобу,
оскільки вартість відновлення
пошкодженого автомобіля, що складає
155477,82 грн. перевищує 70% його дійсної
вартості на момент укладення договору -
163500 грн.

Згідно з п.п.28.8 п.28 договору страхування
при повній загибелі транспортного
засобу страхове відшкодування
сплачується в розмірі страхової суми
за вирахуванням суми знецінення
транспортного засобу за період
страхування, вартості залишків
транспортного засобу та франшизи.

Проте, суд першої інстанції не врахував
цих умов договору та безпідставно
визначив страхове відшкодування в
розмірі збитків, що передбачене при
пошкодженні транспортного засобу.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Всупереч цим вимогам позивач не надав
належних та допустимих доказів на
підтвердження вартості залишків
транспортного засобу, чим недовів
заподіяння йому майнової шкоди.

Не можливо погодитись і з висновком
суду першої інстанції про стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди, оскільки згідно з
Законом України "Про страхування",
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів громадян та юридичних осіб у
разі настання певних подій (страхових
випадків), визначених договором, тобто
це договірні відносини, за порушення
яких передбачена майнова (фінансова)
відповідальність у формі пені,
неустойки тощо.

Крім того, відповідно до п.п.29.3.12 п.29
договору страхування страховик не
відшкодовує непрямі збитки, викликані
страховим випадком (моральна шкода,
втрачений прибуток/вигода, простій,
перерва у виробництві, штрафи,
банківське обслуговування, витрати,
пов'язані з реєстрацією та зняттям
транспортного засобу з обліку, податки,
суми за кредитними зобов'язаннями та
інше).

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає положенням
ст.213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, а тому відповідно до
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 цього Кодексу підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України
розподіл судових витрат підлягає
зміні.

З позивача на користь відповідача АТ
«СК» АХА «Страхування» слід стягнути
806,45 грн. на компенсацію витрат по
сплаті судового збору за розгляд
справи судом апеляційної інстанції та
в доход держави 90,79 грн. недоплаченого
апелянтом судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 27 листопада 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про стягнення майнової і моральної
шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
806,45 грн. на компенсацію витрат по
сплаті судового збору за розгляд
справи апеляційним судом та в доход
держави 90,79 грн. недоплаченого
апелянтом судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -