АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/8558/13-ц
Провадження №22-ц/792/1493/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Бондар О.В.

з участю:
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та
її представника - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1493/14
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на рішення Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 травня 2014
року та додаткове рішення цього ж суду
від 22 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.
Посилаючись на те, що вкінці березня 2013
року ОСОБА_3 розповсюджувала
неправдиву інформацію щодо приватного
життя позивача, з метою переконати, що
остання веде аморальний спосіб життя,
зловживає спиртними напоями, а саме: 14
жовтня 2012 року в селі Руда, на святі
села, позивача, начебто били, вона
валялась в болоті та запевнила, що в неї
є фотографії цих подій. Того ж дня,
перебуваючи біля місця роботи позивача
- ТОВ СП "Нібулон", ОСОБА_3 повідомила її
колегам відомості щодо особистого
життя ОСОБА_1, які принижують її честь,
гідність та ділову репутацію.
Внаслідок таких дій відповідача,
ОСОБА_1 перебуває у стані морального
пригнічення, змінилося ставлення до
неї колег, сусідів, знайомих, порушився
нормальний ритм життя тощо. Поширення
неправдивої інформації

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Швець
О.Д. Справа №
22-ц/792/1493/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 40,41

завдало моральної шкоди позивачу,
погіршився стан здоров'я, а тому вона
просила визнати недостовірними
поширені відповідачем відомості щодо
неї та зобов'язати ОСОБА_3 спростувати
поширену нею інформацію і стягнути 22000
грн. моральної шкоди.

Рішенням Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 травня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано відомості
про те, що 14 жовтня 2012 року в с. Руда на
святі села ОСОБА_1 били і вона валялась
п'яна у болоті, що була поширена ОСОБА_3
в кінці березня 2013 року громадянину
ОСОБА_6, такими, що не відповідають
дійсності, принижують честь, гідність,
ділову репутацію ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000
грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Додатковим рішенням Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 травня 2014
року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 86 грн. 89 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 229
грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати його і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 травня 2014
року і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Крім
цього, просила змінити додаткове
рішення, яким стягнути всі витрати по
сплаті судового збору з ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом ст.ст. 10,
31,225, 226 ЦПК України та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3,
представників сторін та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід відхилити
з таких мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов`язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що 22 березня 2013 року, біля 7
години ранку відповідачка ОСОБА_3
повідомила ОСОБА_6, що 14.10.2012 року в с.
Руда на святі села ОСОБА_1 побили і вона
п`яна валялась в болоті. Також вказала,
що у неї є фотографії цих подій, які
вона може надати для підтвердження
своїх слів.

Крім цього, в той же день, біля
приміщення адміністративного будинку
ТОВ "Нібулон" відповідачка ОСОБА_3
образливими словами обговорювала
особисте життя ОСОБА_1

Вказане підтверджується поясненнями
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7 ст. 277 ЦК України,
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.
Спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Крім цього, відповідно до роз`яснень
п.п. 15, 18, 25 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про
судову практику у справах про захист
гідності, честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної чи
юридичної особи", юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у будь -
який спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв`язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і
статті 10 ЦПК обов`язок довести, що
поширена інформація є достовірною,
покладається на відповідача, проте
позивач має право подати докази
недостовірності поширеної інформації.
Позивач повинен довести факт поширення
інформації відповідачем, а також те, що
внаслідок цього було порушено його
особисті немайнові права.

Спростування має здійснюватися у такий
самий спосіб, у який поширювалася
недостовірна інформація.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
встановлено факт поширення ОСОБА_3
інформації відносно ОСОБА_1 про події,
які відбулись 14.10.2012 року, ця інформація
є недостовірною і такою, що принижує її
честь, гідність і ділову репутацію,
тому підлягає спростуванню.

Крім цього, правильним є висновок суду
про те, що інформація відносно
наявності у ОСОБА_3 фотографій, які
підтверджують події 14.10.2012 року, не є
негативною в розумінні ст. 277 ЦК
України, а тому не підлягає
спростуванню.

Згідно з роз`ясненнями п. 19 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 1 від
27.02.2009 року "Про судову практику у
справах про захист гідності, честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної чи юридичної особи",
вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з`ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням. Відповідно до частини
другої статті 47-1 Закону України "Про
інформацію" оціночними судженнями, за
винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема гіпербол, алегорій. сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК
не є предметом судового захисту
оціночні судження, думки, переконання,
критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, будучи вираженням
суб`єктивної думки і поглядів
відповідача, не можна перевірити на
предмет їх відповідності дійсності (на
відміну від перевірки істинності
фактів) і спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень статті 10
Конвенції.

Крім цього, відповідно до роз`яснень
абзаца 4 п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року (зі змінами) "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", критична оцінка
певних фактів і недоліків, думки та
судження, критичні рецензії творів не
можуть бути підставою для задоволення
вимог про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд обгрунтовано відмовив
позивачці у задоволенні позову в
частині спростування інформації про
те, що 22.03.2013 року, біля приміщення
адміністративного будинку ТОВ
"Нібулон", відповідачка ОСОБА_3
образливими словами обговорювала
особисте життя ОСОБА_1, і стягнення в
зв`язку з цим з відповідачки моральної
шкоди, оскільки в даному випадку
висловлювання ОСОБА_3 відносяться до
оціночних суджень, а тому не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості і не є підставою для
стягнення моральної шкоди.

Оцінюючи викладені обставини в їх
сукупності та давши належну оцінку
зібраним по справі доказам, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
інформація, про те, що 14.10.2012 року, в с.
Руда на святі села, ОСОБА_1 били і вона
валялась п`яна у болоті, є
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, принижує честь, гідність,
ділову репутацію позивачки і підлягає
спростуванню. Крім цього, вказаними
діями відповідачки було завдано
позивачці моральної шкоди, а тому суд
обґрунтовано частково задовольнив її
позовні вимоги і визнав такі відомості,
а саме: "14.10.2012 року, в с. Руда на святі
села, ОСОБА_1 били і вона валялась п`яна
у болоті", - такими, що не відповідають
дійсності, принижують честь, гідність,
ділову репутацію позивачки та стягнув
з відповідачки на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Виходячи з вимог ч. 7 ст. 277 ЦК України та
роз`яснень п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009
року "Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи", суд
першої інстанції обгрунтовано
відмовив у спростуванні недостовірної
інформації у заявлений у позові спосіб,
оскільки цей спосіб значно ширший
способу, у який вона була поширена, а
позивачка із заявою про уточнення
позовних вимог до суду не зверталась.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 не містять посилань на докази,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційних скарг для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Кам`янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 травня 2014 року та
додаткове рішення Кам`янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко