МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2014 р.
Справа № 370/2230/13-ц

Макарівський районний суд
Київської області в складі головуючого
судді Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Макарів справу за
позовом ОСОБА_1 до Макарівської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5, про встановлення факту та
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до
суду із позовом до Макарівської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5, в якому просив встановити факт
батьківства ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року щодо позивача та
визначити йому додатковий
двохмісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер ОСОБА_6, після чого відкрилася
спадщина щодо жилого будинку у АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Макарівського
районного суду Київської області від
25.06.2012 року спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_6, є відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які прийняли
спадщину.

Позивач вважає себе також спадкоємцем
першої черги після смерті ОСОБА_6,
оскільки він народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року у с. Королівка Макарівського
району Київської області і згідно
свідоцтва про народження його матір'ю є
ОСОБА_5 (третя особа у справі), а в графі
батько зазначено лише «ОСОБА_6». Запис
про батька зроблено зі слів матері.
Мати повідомила позивачу, що його
батьком є померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_7. Він та його матір проживали як
чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у
с. Королівка, вели спільне
господарство. Проте в січні 1949 року
перед народженням позивача, після
сварки, ОСОБА_6, залишив матір та вибув
на постійне місце проживання до смт.
Макарова Київської області. При житті
покійний ОСОБА_6, називав позивача
своїм сином, передавав подарунки,
просив його проживати з ним в його
будинку в смт. Макарів, під час літніх
канікул.

Не маючи документів, які б
підтверджували родинні відносини
позивача з померлим ОСОБА_6, він не міг
вчасно звернутися до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини, таким
чином, він пропустив передбачений ч. 1
ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк
для прийняття спадщини з поважних
причин.

В судовому засіданні позивач вимоги за
позовом підтримав, просив його
задовольнити із вказаних у позові
підстав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_8, не заперечили, по суті визнавши
позов.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання
не з'явився, подав суду письмові
заперечення проти позову, в яких вказав
на те, що померлий ОСОБА_6, не є батьком
позивача, а спадкового майна і так мало,
щоб ділити його ще на одного
спадкоємця.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9, пітвердила факт того, що
покійний ОСОБА_6, є батьком ОСОБА_1

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_6, відкрилася
спадщина, до складу якої, зокрема,
увійшов жилий будинок у АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Макарівського
районного суду від 25.06.2012 року
спадкоємцями першої черги майна
померлого ОСОБА_6, є відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які прийняли
спадщину.

Як вбачається із свідоцтва про
народження позивача серія НОМЕР_2, він
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с.
Королівка Макарівського району
Київської області, його матір'ю є
ОСОБА_5, а в графі батько зазначено лише
«ОСОБА_6». Запис про батька зроблено зі
слів матері.

Як пояснила у судовому засіданні
ОСОБА_5, а також підтвердила допитана у
судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
батьком позивача є померлий
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7. Він та ОСОБА_5,
як чоловік та жінка проживали без
реєстрації шлюбу у с. Королівка, вели
спільне господарство. Проте в січні 1949
року, перед народженням позивача, після
сварки ОСОБА_6, залишив ОСОБА_5, та вибув
на постійне місце проживання до смт.
Макарова Київської області. При житті
покійний ОСОБА_6, називав позивача
своїм сином, передавав подарунки,
просив його проживати з ним в його
будинку в смт. Макарів під час літніх
канікул.

Вказані обставини не заперечили також
відповідачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3

Як вказав позивач та не заперечувалося
відповідачами, не маючи документів, які
б підтверджували родинні відносини
позивача з померлим ОСОБА_6, він не міг
вчасно звернутися до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, тому він
пропустив передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК
України шестимісячний строк для
прийняття спадщини з поважних причин.

Вирішуючи вимоги за позовом суд
керується наступним.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№5 «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» заяви про встановлення
фактів батьківства чи визнання
батьківства розглядаються судом, якщо
у свідоцтві про народження певна особа
не вказана батьком дитини (наприклад,
відповідно до ст. 55 КпШС запис про
батька дитини проведено за вказівкою
матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж
такий запис зовсім відсутній).

Як було передбачено Основами
законодавства Союзу РСР и союзных
республік про шлюб та сім'ю, що введені
в дію з 01.10.1968 року Законом СРСР від
27.06.1968 року, а саме ст. 2, передбачений ст.
16 Основ законодавства Союзу РСР і
союзных республік про шлюб та сім'ю
правило щодо судового порядку визнання
батьком дитини особи, з яким мати не
перебувала в шлюбі, застосовується
відносно дітей, що народилися після
введення в дію Основ.

Відповідно до ст. 16 Основ, походження
дитини від батьків, які не перебували
між собою у шлюбі, встановлюється
шляхом подання спільної заяви батьком
та матір'ю дитини в державні органи
запису актів громадського стану. У
випадку народження дитини у батьків, що
не перебувають між собою у шлюбі, при
відсутності спільної заяви батьків,
батьківство може бути встановлено у
судовому порядку за заявою одного з
батьків, або самої дитини по досягенню
нею повноліття. При встановленні
батьківства суд приймає до уваги
спільне проживання, ведення спільного
господарства матір'ю дитини та
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з с достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батька дитини.

Як було передбачено ст. 53 КЗпШС України,
в разі народження дитини у батьків, які
не перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене у судовому
порядку за заявою одного з батьків, а
також самої дитини, після досягнення
нею повноліття.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо
мати та батько дитини не перебувають у
шлюбі між собою, походження дитини від
батька визначається, зокрема, за
рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі
смерті чоловіка, який не перебував у
шлюбі з матір'ю дитини, факт його
батьківства може бути встановлений за
рішенням суду.

Заява про встановлення факту
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

Заява про встановлення факту
батьківства може бути подана особами,
зазначеними у частині третій статті 128
цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка в разі наявності спору про
право, розглядається за правилами
позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовну вимогу про встановлення факту
батьківства ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року щодо ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Посилання відповідача ОСОБА_4, на те, що
померлий ОСОБА_6, не є батьком позивача
судом не приймаються до уваги, оскільки
у порушення ст. 60 ЦПК України вони не
підтверджуються жодними належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини.

Як вказав позивач, не маючи документів,
які б підтверджували родинні відносини
позивача з померлим ОСОБА_6, він не міг
вчасно звернутися до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, а тому
цю причину пропуску вказаного строку
суд визнає поважною.

Враховуючи те, що строк для прийняття
спадщини позивачем пропущено з
поважної причини, позивачеві слід
встановити додатковий двомісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, а тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215,
223, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макарівської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5, про встановлення факту та
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Визначити ОСОБА_1 додатковий
двомісячний строк для подання про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та
який починається з дня набрання даним
рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
О.В. Тандир