Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2014р.
смт. Семенівка

№ 547/1658/13-ц

провадження у справі № 2/547/24/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Литвина М. М.,

при секретарі - Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Семенівка Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Семенівського районного суду
Полтавської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивує тим, що згідно рішення
Семенівського районного суду
Полтавської області від 19.04.2012року в
справі № 2/1627/205/12 з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягуються аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 23.03.2012р.

ОСОБА_2 умисно ухиляється від сплати
аліментів із всього отриманого доходу.
Так, 28.03.2012р. ОСОБА_2 отримав дохід від
продажу акцій а аліменти із даного
доходу перерахував лише 27.05.2013р. в сумі
5631,25грн.

Позивач прохала стягнути з відповідача
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у розмірі одного відсотка
від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення.

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та прохала суд стягнути з
відповідача неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів у сумі
23876грн. 50 коп.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав в повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог заперечив, повідомив суду про те,
що він дійсно 28.03.2012р. отримав дохід від
продажу акцій, проте виплату аліментів
не міг здійснити до виконання
податкових зобов'язань. Тому вважає, що
прострочення сплати аліментів не
відбувалося.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
пояснення відповідача, розглянувши
матеріали справи та оцінивши їх в своїй
сукупності, приходить до наступного.

Судом по справі встановлено, що згідно
рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 19.04.2012року в
справі № 1627/520/12 з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягуються аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 23.03.2012р.

Як слідує з довідки про сумарну
заборгованість по аліментах виданої
ВДВС Семенівського РУЮ Полтавської
області станом на червень 2013р.
заборгованість зі сплати аліментів у
ОСОБА_2 відсутня, існує переплата по
стягненню аліментів на суму 1225грн.
00коп.

ОСОБА_2, відповідно до Акту (до договору
купівлі-продажу №4409/11-БВ від 28.03.2012р.),
отримав кошти від реалізації акцій в
сумі 26500грн. 00коп.

Після того, як він задекларував дохід
за 2012 рік в сумі 26500грн. 00коп. було
нараховано податок на доходи фізичних
осіб в сумі 3975грн. 00коп. Таким чином
ОСОБА_2 отримав чистий дохід від
продажу акцій в сумі - 22525грн. 00коп.

Згідно квитанції № 068Е53373 від 27.05.2013р.,
ОСОБА_2 перерахував на користь ОСОБА_1
аліменти із доходу отриманого від
продажу акцій в 2012році в сумі 5631грн.
25коп., що становить 1/4 частину від
чистого доходу від продажу акцій в 2012
році.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК
України, згідно якої суд розглядає
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно п. 13 «Переліку видів доходів,
які враховуються при визначенні
розміру аліментів на одного з подружжя,
дітей, батьків, інших осіб»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 146 від 26.02.1993р.,
встановлено, що утримання аліментів
провадиться з суми заробітку (доходу),
що належить особі, яка сплачує
аліменти, після утримання з цього
заробітку (доходу) податків.

Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу
України, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно ч.1 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п.п. в) п.176.1 ст.176 Податкового
кодексу України, платники податку
зобов'язані подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Згідно п.49.18.4 ст.49 Податкового кодексу
України, податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу.

Згідно п.54.3 ст.54 Податкового кодексу
України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством….

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідальність боржника за
прострочення сплати аліментів може
бути застосована лише за наявності
вини боржника.

При цьому суд вважає, що дії ОСОБА_2
відповідають вимогам чинного
законодавства, тому вина ОСОБА_2 у
виникненні заборгованості зі сплати
аліментів із доходу отриманого від
продажу акцій в 2012 році відсутня.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209-215, ЦПК
України, на підставі ст.196 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 15, 549 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 49, 54, 176
Податкового кодексу України,
Постановою КМУ № 146 від 26.02.1993р. суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів -
відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення суду. Апеляційна
скарга подаються Апеляційному суду
Полтавської області через
Семенівський районний суд.

Головуючий - підпис

«З оригіналом - згідно»

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області
М. М. Литвин