Справа № 462/7743/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

при секретарі -
Шумило Н.Б.

за участю позивача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 у
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та вселення , -

в
с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд у своїх
інтересах та в інтересах малолітніх
дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом,
уточнивши позовні вимоги, в якому
просить зобов'язати відповідача не
чинити їм перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити у вказану
квартиру. В обґрунтування вимог
покликається на те, що відповідач по
справі його батько, квартира АДРЕСА_1 в
м. належить на праві спільної сумісної
власності йому, відповідачу та ОСОБА_3.
З вересня 2008 року, після народження
доньки ОСОБА_4 у них з батьком склались
неприязні відносини, він постійно
погрожував йому та виганяв з спірної
квартири. В 2012 році відповідач вигнав
його разом з малолітніми дітьми з
вказаної квартири і вселитись в
добровільному порядку не дозволяє. Він
не має можливості користуватися своєю
власністю.

В судовому засіданні позивач
позов за уточненими позовними вимогами
підтримав, дав пояснення аналогічні
викладеним у фабулі позовної заяви,
доповнив, що відповідач починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після реєстрації у
квартирі АДРЕСА_1 його дочки ОСОБА_4
чинив йому перешкоди в користуванні
вказаною квартирою, влаштовував
конфлікти, а 02.12.2012 року вигнав його
разом з малолітніми дітьми. Крім того,
відповідач вчинив кримінальне
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК
України, а саме спричинив йому легке
тілесне ушкодження. Просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце судового
розгляду, і від нього не надійшло заяви
про розгляд справи за його відсутності,
тому, зі згоди представника позивача,
на підставі ст. 224 ЦПК України
проведено заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов підтримала, зазначила,
що позивач її син і дійсно в 2012 році
відповідач вигнав його з двома
малолітніми дітьми із спірної квартири
та чинить перешкоди в користуванні
вказаної квартири. Просить позов
задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача,
третьої особи, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, суд приходить
до переконання, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції
України та ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
р., Першого протоколу та протоколів №
2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти будь-які
угоди щодо свого майна, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Зміст права власності, відповідно
до ч. 1 ст. 317 ЦК України становить
право володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст.
319 ЦК України. Право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні ч. 1 ст. 321
ЦК України.

За ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦПК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
вчинення нею певних дій для
запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку
передбачених законом

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Згідно із ст. 155 ЖК України жилі
будинки (квартири), що є у приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків,
установлених законодавством Союзу РСР
і Української РСР.

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_6 та членам
сім'ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на квартиру від 19.07.2006
року.

Копіями свідоцтв про народження
підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_5, батьками яких записані ОСОБА_2
та ОСОБА_7.

Згідно довідки ЛКП «Сигнівка» від
09.09.2013 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано три особи: ОСОБА_6 -
співвласник, ОСОБА_2 - син та ОСОБА_4 -
онука.

Крім того, судом встановлено, що
стверджується поясненнями позивача та
третьої особи, між сторонами існують
конфліктні відносини з приводу
користування спірним нерухомим майном,
а саме, квартирою № 3 по вул. Журавлина, 9
у м Львові.

Оскільки позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач чинить йому перешкоди у
користуванні власністю, не допускаючи
його у квартиру для проживання,
усунути які можливо лише шляхом
прийняття рішення про вселення
позивача та його малолітніх дітей у
спірну квартиру, а тому порушене право
позивача підлягає захисту шляхом
вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод останньому у користуванні
вказаною квартирою.

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391
ЦК України, ст.ст. 9, 150, 155 ЖК України, та
керуючись ст.ст.10, 60, 208, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 разом з
малолітніми дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_6 не
чинити перешкод ОСОБА_2 разом з дітьми
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача про його
перегляд, поданою протягом десяти днів
з дня отримання копії вказаного
рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

СУДДЯ: (підпис)

Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя:
Б.М.Гедз