Номер провадження № 22-ц/785/1725/14
Головуючий у першій інстанції Швець
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 (в
інтересах ОСОБА_4) на заочне рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 16 вересня 2013 року,

встановила:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернулось до суду з позовом (надалі
уточненим) до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що відповідач не
виконав зобов'язання по даному
договору, не здійснював погашення
кредиту (а.с. 01-04, 131-132).

В судовому засіданні:

- представник позивача підтримала
уточнені позовні вимоги та пояснила, що
16 листопада 2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір №5808 на суму 757393 грн. під
14,2% річних строком до 16 листопада 2027
року. В зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором,
заборгованість по поверненню кредиту
станом на 06 квітня 2012 року склала 2478211,15
грн. Зазначену грошову суму
представник позивача просила стягнути
з відповідача на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»;

- відповідач в судове засідання не
з'явився.

Заочним рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 вересня 2013 року позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» заборгованість за кредитом в
сумі 2 478 211 грн. 15 коп. та судові витрати
в розмірі 1950 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 (в
інтересах ОСОБА_4) просить заочне
рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи вищевказаний позов, суд
першої інстанції правильно, на
підставі ст. 1054 ЦК України, виходив з
того, що вищевказані позовні вимоги
підтверджуються матеріалами справи.

Так, згідно з заявою ОСОБА_4 № 407 від 12
листопада 2007 року, останній просив
позивача надати йому кредит в розмірі
757, 500 грн. (а.с. 08).

16 листопада 2007 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 5808 про
надання кредиту у сумі 757 393 грн. на
строк з 16 листопада 2007 року по 16
листопада 2027 року під 14,2% річних з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно графіку погашення кредиту та
відсотків за кредитом щомісячними
фіксованими платежами. Позивач
повністю та в строки виконав
зобов'язання по зазначеному вище
договору (а.с. 12-35).

Відповідач не виконав умови п. 5.1
вищевказаного кредитного договору (а.с.
134-142).

Згідно з п.п. 6.5, 10.1 вищеназваного
договору у випадку невиконання
відповідачем умов кредитного договору,
кредитор має право достроково стягнути
заборгованість за кредитом, нараховані
відсотки за користування кредитом та
штрафні санкції.

За порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, позичальник
повинен сплатити банку пеню у розмірі
0,5% від суми простроченого платежу за
кожний день просрочки.

Станом на 06 квітня 2012 року,
заборгованість за зазначеним вище
кредитним договором склала 2 478 211 грн. 15
коп. з яких:

- заборгованість за кредитом 752 050 грн. 39
коп.;

- заборгованість за відсотками 384 547 грн.
33 коп.;

- пеня за просрочення тілу кредиту 103 319
грн. 60 коп.;

- пеня за просрочення відсотків по
кредиту 1 238 293 грн. 83 коп.

Відповідно до ухвали Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 березня 2013 року, за клопотанням
представника відповідача, по даній
справі була призначена судова
почеркознавча експертиза з метою
відповідності оригінальному підпису
ОСОБА_4 у графі про отримання готівки
(а.с. 188-189).

Як вбачається з відповіді головного
судового експерта Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, надати експертний висновок
по даній справі неможливо у зв'язку з
відсутністю оригіналів документів, що
підлягали дослідженню та несплаті
вартості експертизи (а.с. 199).

На підставі вищевикладеного,
судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3
ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як па підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що відповідач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх
заперечень щодо вищевказаного позову,
що є обов'язком сторін згідно з
засадами змагальності процесу за ст. 10
ЦПК України.

Посилання апеляційної скарги на те,
що справа була розглянута за
відсутності відповідача ОСОБА_4 не може
бути підставою для скасування
правильного по суті рішення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, про дату судового
засідання врегульовано ст. 74 ЦПК
України.

Належне повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст.
158 ЦПК України), участь у справі є
процесуальним правом таких осіб (ст. 27
ЦПК України).

В цьому сенсі, судова колегія
наголошує, що відсутність відповідача
в судовому засіданні при розгляді
зазначеної вище справи, не призвело до
неправильного вирішення цієї справи на
підставах викладених вище.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 (в інтересах
ОСОБА_4) - відхилити.

Заочне рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 вересня 2013 року по цивільній
справі за позовною заявою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

С.М. Сегеда