АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-2224/14
Головуючий у 1-й інстанції - Шаховніна
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Онищенка О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Шуліки Аліни Володимирівни в інтересах
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» на
заочне рішення Подільського районного
суду міста Києва від 11 листопада 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Товариство зазначало,
що 15 лютого 2006 року між ПАТ «КБ
«ПРИВАТБАНК» та відповідачем був
укладений Кредитний договір,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, а
відповідач зобов'язався своєчасно
сплачувати на користь банку проценти
за користування кредитом, здійснювати
погашення заборгованості за кредитом.
Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав належним чином, а
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав. ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»
просило стягнути із ОСОБА_2
заборгованість по кредитному договору
в сумі 34 791 грн. 51 коп., що складається
із: 4 995 грн. 50 коп. - заборгованості за
кредитом; 27 663 грн. 08 коп. -
заборгованості по процентах за
користування кредитом; а також штрафу
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина) та 1 632 грн. 93
коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Подільського
районного суду міста Києва від 11
листопада 2013 року у задоволенні позову
ПАТ КБ «Приватбанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ «Приватбанк» просить скасувати
зазначене заочне рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
кодексу, актів законодавства, а при
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Судом встановлено, що 15 лютого 2006 року
між сторонами було укладено договір
про надання банківських послуг, який
складається із заяви позичальника,
умов та правил надання споживчого
кредиту, які є невід'ємними частинами
договору (а. с. 9-17), на підставі якого
Банк надав відповідачу кредит у
розмірі 5 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, а відповідач зобов'язався
своєчасно сплачувати на користь банку
проценти за користування кредитом,
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не
виконав взяті на себе зобов'язання,
своєчасно не погасив заборгованість
за кредитом та відсотками, у зв'язку з
чим станом на 02.07.2013 року у відповідача
виникла заборгованість у розмірі 34 791
грн. 51 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено, що,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів" договір
про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Пунктом 9.7. Умов та правил надання
банківських послуг, які складовою
частиною укладеного сторонами
договору про надання банківських
послуг, при ненадходженні заробітної
плати Держателя на Картрахунок
заробітної карти протягом 6 місяців,
пенсії або соціальних виплат на
Картрахунок пенсійної (соціальної)
карти протягом 6 місяців, термін
відповідної карти не продовжується.

Як видно з розрахунку заборгованості
за укладеним між сторонами договором
від 15.02.2006 р., відповідачем ОСОБА_2
отриманий кредит не оплачувався з
березня 2006 р. (а.с.6-8).

Згідно із заявою відповідача про
надання кредиту термін кредитної
картки встановлено сторонами -серпень
2008 р., термін дії кредитного ліміту
збігається з терміном дії кредитної
картки.

В укладеному договорі ОСОБА_2
зобов'язався у термін до 15.08.2008 року
повністю повернути кредитні кошти,
проте вказане зобов'язання позичальник
не виконав, тому у позивача з 15.08.2008 року
виникло право на звернення до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитом. Даний позов заявлено ПАТ
Комерційний банк «Приватбанк» у суді
03.09.2013 р., тобто з пропуском
встановленого законом трьохрічного
строку позовної давності.

У відповідності з роз»ясненнями, що
містяться у п. 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
що враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що позивачем пропущено
строк позовної давності та не надано
суду жодного доказу на підтвердження
того, що цей строк пропущено з поважних
причин, відсутні також докази, які б
свідчили про переривання строку
позовної давності.

З огляду на викладене, суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову ПАТ
Комерційний банк «Приватбанк» у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Доводи апеляційної скарги вказані
висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Посилання представника позивача в
апеляційній скарзі на те, що строк дії
картки не припинений та на даний час
договір діє до 15.02.2014 року не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачем не надано доказів, які б
підтверджували надходження на
картковий рахунок заробітної плати
(інших соціальних виплат) відповідача
після 15.08.2008 року та свідчили про
пролонгацію договору.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Заочне рішення Подільського районного
суду міста Києва від 11 листопада 2013
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді