Справа № 354/322/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1680/2014
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря
Мельник О.В.,

з участю: позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину у
зв'язку з навчанням за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Яремчанського міського суду від 18
червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

в травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач,
батько ОСОБА_5, яка навчається на І
курсі Чернівецького національного
університету, не допомагає дочці в
період навчання, тому просила
стягувати з нього на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі по
800 грн. щомісячно, починаючи з 12.05.2014
року та до досягнення 23-х років та
судові витрати.

Рішенням Яремчанського міського
суду від 18 червня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
в користь повнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 350 грн.
щомісячно, починаючи з 12.05.2014 року і на
період її навчання, але не більше як до
досягнення 23-х років. Стягнуто з ОСОБА_3
в дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн. та на користь ОСОБА_2 150 грн.
витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зазначає, що з 2005
року добровільно сплачував аліменти на
утримання неповнолітньої дитини,
заборгованості не мав. Однак
сплачувати аліменти на навчання
повнолітньої дочки у нього немає
можливості. Суд не врахував, що він з 2001
року перебуває у іншому шлюбі, має двох
неповнолітніх дітей, син ОСОБА_6, 2001 р.н.,
знаходиться на диспансерному обліку,
потребує систематичного лікування.
Протягом останнього часу він не працює,
змушений доглядати дітей, так як його
дружина постійно знаходилась біля
важкохворої матері. Єдиним джерелом
доходу його сім'ї є матеріальна
допомога при народженні дитини до
досягнення нею 4 років. Він хворіє,
надавати матеріальну допомогу дочці не
взмозі. Питання про вступ дочки на
платну форму навчання з ним не
узгоджувалося, позивачка
розраховувала на свої можливості. Тому
просить оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В засіданні апеляційного суду
відповідач та його представник
апеляційну скаргу підтримали,
позивачка доводи апеляційної скарги
заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є батьком дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на денному
відділі І курсу факультету іноземних
мов Чернівецького національного
університету. Форма навчання платна,
оплата за рік навчання становить 12700
грн., які сплачено позивачкою.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що повнолітня ОСОБА_5 продовжує
навчання і у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги, тому відповідач
як батько зобов'язаний утримувати її до
досягнення 23-х років, оскільки він може
надавати матеріальну допомогу.

При цьому, суд врахував, що
відповідач проживає із дружиною та
двома неповнолітніми дітьми, утримує
їх, а також стан здоров'я відповідача і
його сина, визначивши розмір аліментів
у твердій грошовій сумі 350 грн.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, у
відповідності до ст. ст. 199, 200 СК України
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що дочка відповідача навчається та
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач працездатний і має
можливість надавати їй таку допомогу
та утримувати повнолітню ОСОБА_5, яка
продовжує навчання.

Апеляційний суд погоджується з
висновками місцевого суду, які
відповідають наданим доказам і нормам
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач має від іншого шлюбу двоє
дітей, син ОСОБА_6, 2001 р.н., потребує
систематичного лікування, а ОСОБА_3
хворіє, колегія суддів відхиляє,
оскільки суд першої інстанції,
задовольняючи позов частково, врахував
ці обставини, матеріально-побутові
умови відповідача, його зобов'язання в
силу закону утримувати дитину, яка
продовжує навчання.

Судом обставини справи
досліджено повно, зібраним доказам
дана належна оцінка.

З огляду на вищезазначене колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими та не
спростовують правильності висновку
суду першої інстанції про часткове
задоволення позову, тому підстав для
скасування або зміни оскаржуваного
рішення, ухваленого з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яремчанського міського
суду від 18 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення. Касаційна
скарга на ухвалу може бути подана до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Малєєв А.Ю.

Меленко О.Є.