АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана
А.І.,

секретар: Данилко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції ОСОБА_2,
заінтересована особа - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк», за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, який діє довіреністю та
в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 10 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 у вересні 2014 року звернулася до
суду зі скаргою, в якій зазначала, що 02
вересня 2013 року державним виконавцем
Руснаком Р.В. було відкрито виконавче
провадження № 39561529 по виконанню
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці про виселення ОСОБА_1 з
квартири АДРЕСА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Вказувала на те, що 03 вересня 2014 року в
11.00 год. державним виконавцем
Сарахманом П.М. були відкриті вхідні
двері зазначеної вище квартири шляхом
взлому замків вхідних дверей.

Оскільки державний виконавець не
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Чернівці з поданням
про надання дозволу на примусове
проникнення до її квартири, вважає дії
державного виконавця в частині
відкриття вхідних дверей в квартиру
шляхом взлому замків вхідних дверей
неправомірними.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 10 жовтня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

________________________________________________________________________
_________________________________________________________

№22-ц/794/1551/14 Головуючий у 1
інстанції: Гончарова І.М.

Категорія: 81
Доповідач: Литвинюк І.М.

На дану ухвалу представник заявниці
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
задовольнити скаргу.

Апелянт зазначає, що оскаржувана
ухвала прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що 02 вересня 2013 року
державним виконавцем Руснаком Р.А. було
відкрито виконавче провадження № 39561529
по виконанню рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці № 727/3101/13-ц
2-2289/12 про виселення ОСОБА_1 з квартири
за адресою: АДРЕСА_1. 03 вересня 2014 року
об 11.00 год. державним виконавцем
Сарахманом П.М. були відкриті вхідні
двері зазначеної квартири шляхом
взлому замків. Однак державний
виконавець, всупереч вимогам ЗУ «Про
виконавче провадження», не звертався
до суду з поданням про надання дозволу
на примусовий вхід до квартири, а тому
такі дії державного виконавця є
неправомірними.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець Сарахман П.М. не
виконував рішення суду про виселення
ОСОБА_4, не складав жодного документу,
за всі дії, які вчинялись при виконанні
рішення про виселення ОСОБА_1
відповідальність несе державний
виконавець Вітушинська Е.В..

Матеріалами справи та судом
першої інстанції встановлено, що
згідно виконавчого листа, виданого
Шевченківським районним судом м.
Чернівці від 19 серпня 2013 року по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,
ОСОБА_1 виселено з квартири АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку у
органів МВС України.

На підставі вказаного
виконавчого листа 02 вересня 2013 року
державним виконавцем Шевченківського
ДВС Чернівецького управління юстиції
ОСОБА_5 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст.14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Нормами ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішення про
виселення боржника визначено ст.78
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до положень даної
статті виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Державний виконавець перевіряє
стан виконання рішення про виселення
боржника на наступний день після
закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником
рішення самостійно державний
виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець
зобов'язаний письмово повідомити
боржника про день і час примусового
виселення. Боржник вважається
повідомленим про примусове виселення,
якщо повідомлення надіслано йому за
адресою, за якою має здійснюватися
виселення, чи за іншою адресою,
достовірно встановленою державним
виконавцем. Відсутність боржника,
повідомленого про день і час виселення,
під час виконання рішення не є
перешкодою для виконання рішення.

Виселення здійснюється у
присутності понятих за сприянням
органів внутрішніх справ з
обов'язковим описом майна державним
виконавцем. Один примірник акта опису
майна вручається під розписку
боржнику. За необхідності державний
виконавець в установленому законом
порядку забезпечує зберігання майна
боржника з покладенням пов'язаних з цим
витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення
здійснюється за відсутності осіб, які
підлягають виселенню, державний
виконавець зобов'язаний провести опис
майна. Описане майно передається для
відповідального зберігання особі,
визначеній державним виконавцем.

Встановлено, що ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 18 грудня 2013 року
задоволено заяву ОСОБА_1 та відстрочено
виконання рішення цього ж суду від 20
червня 2013 року про виселення на 6
місяців.

Також з матеріалів справи
вбачається, що постановою державного
виконавця від 31 січня 2014 року зупинено
виконавче провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
листа про виселення до розгляду справи
по суті.

Листом від 18 серпня 2014 року боржнику
направлено лист з повідомленням про
надання строку для добровільного
виконання рішення суду - до 03 вересня 2014
року, який отримано ОСОБА_1 23 вересня 2014
року (а.с. 16).

Згідно Акту державного виконавця
від 03 вересня 2014 року державний
виконавець Вітушинська Е.В. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 727/3101/13-ц, виданого
Шевченківським районним судом м.
Чернівці 20 червня 2013 року про виселення
ОСОБА_1, на стук в двері остання
відчинила двері та добровільна забрала
необхідні речі. В присутності понятих,
стягувача, боржника із залученням до
проведення виконавчих дій дільничного
інспектора, державний виконавець
провела дії по виселенню боржника з
квартири АДРЕСА_1.

Також згідно Акту опису й арешту
майна від 03 вересня 2014 року проведено
опис майна, що належить боржнику. Копія
акту опису та арешту майна передана
представникові стягувача ОСОБА_7. Також
він прийняв описане майно на
відповідальне зберігання.

Доводи апеляційної скарги про те,
що державний виконавець не звертався
до суду з поданням про надання йому
дозволу на примусовий вхід до квартири
і такі дії державного виконавця є
неправомірними, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки Законом
України «Про виконавче провадження»
чітко визначено порядок виконання
рішення про виселення боржника.
Враховуючи вищезазначене та вимоги
положень ст. 47 Конституції України,
Закону України «Про виконавче
провадження», виселення боржника
відбувається на підставі відповідного
рішення суду та згідно з нормами
чинного законодавства.

На підставі ч.4 ст.78 Закону України
«Про виконавче провадження», п.8.4.1
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року
№74/5 в редакції від 17 квітня 2012 року,
виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Отже, виконання судового рішення
про виселення неможливо без
проникнення до приміщення.

Таким чином, Закон України «Про
виконавче провадження» надає
державному виконавцю повноваження
самостійно проводити примусове
виселення, для чого не потрібний дозвіл
суду на проникнення у житло. Для
примусового виселення боржника з житла
за рішенням суду відсутня необхідність
в додаткових судових рішеннях.

Згідно положень ч. 3 ст. 387 ЦПК
України, якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на викладене, оскільки
судом першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 10 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє
довіреністю та в інтересах ОСОБА_1,
відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Чернівці від 10 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: