Справа № 2/489/371/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 січня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Астра Банк», ОСОБА_3 про
визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Астра Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач вказує на те, що 6 серпня 2009 року
між Банком і ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого позичальникові було надано
кредит в розмірі 131670 грн. строком до 5
серпня 2016 року на купівлю автомобіля
TOYOTA CАMRY. Відповідно до умов кредитного
договору за користування кредитом
позичальник зобов'язувався сплачувати
процентну винагороду в розмірі 8,99 % за
користування кредитом, яка
нараховується та сплачується у валюті
кредиту, починаючи з дня надання
кредиту, зазначеного в п.2.2 договору, до
моменту повного погашення
заборгованості за кредитним договором,
а також відповідно до п.1.4.2 кредитного
договору позичальник зобов'язувався
сплачувати щомісячно комісійну
винагороду за обслуговування кредиту в
розмірі 0,99% від суми кредиту.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 6 серпня 2009 року між
сторонами було укладено договір
застави автомобіля. Також в
забезпечення виконання зобов'язань між
Банком і ОСОБА_2 було укладено договір
поруки.

В порушення умов договору, позичальник
не виконує свої зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим станом на 1
липня 2011 року існує заборгованість
перед банком в сумі 182041 грн. 83 коп, яка
складається з основного боргу за
кредитом - 131670 грн., відсотків за
користування кредитом - 22510 грн. 87 коп.,
комісії - 29677 грн. 66 коп., пені - 95940 грн. 14
коп.

Посилаючись на викладене, а також на
положення ст.ст. 526, 530, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, позивач просив стягнути на
свою користь з відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 182041 грн. 83 коп., а також
сплачені позивачем судові витрати.

В подальшому при розгляді справи
позивач збільшив позов. Вказував на те,
що станом на 15.03.2012 року заборгованість
за кредитним договором становить 364274
грн. 77 коп., яка складається з строкової
заборгованості за кредитом у розмірі
92366 грн. 62 коп., простроченої
заборгованості за кредитом у розмірі
39303 грн. 38 коп., строкових відсотків за
кредитом у сумі 295 грн. 57 коп.,
прострочених відсотків за кредитом у
сумі 30562 грн. 57 коп., строкової комісії
за обслуговування кредиту у сумі 1303
грн. 53 коп., простроченої комісії за
обслуговування кредиту у сумі 40409 грн. 43
коп., нарахованої пені у розмірі 160033
грн. 67 коп. Просив суд стягнути з
відповідачів суму заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ПАТ «Астра Банк»
про визнання договору поруки
припиненим, посилаючись на те, що
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя, а відтак не має і
підстав для стягнення з поручителя
заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 23 грудня 2013 року
первісний позов та зустрічні позови
об'єднано у одне провадження.

Представник Банку в судові засідання
не з'являвся. Про час і місце розгляду
справи позивач повідомлений судом
належним чином. Про причини неявки
суду не повідомив.

Ухвалою суду від 31 січня 2014 року
позов публічного акціонерного
товариства «Астра Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором залишено без
розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 вимоги
зустрічного позову підтримав, просив
зустрічний позов задовольнити.
Посилався на те, що виконання
основного зобов'язання позичальника
перед кредитором почалося з моменту
пред'явлення позасудової вимоги - 18
лютого 2010 року. Проте кредитор протягом
шести місяців, від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимогу до поручителя, що є
підставою для визнання договору
поруки припиненим.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали
справи та оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд дійшов
наступного.

6 серпня 2009 року між Банком і ОСОБА_3
було укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого
позичальникові було надано кредит в
розмірі 131670 грн. строком до 5 серпня 2016
року на купівлю автомобіля TOYOTA CАMRY.
Відповідно до умов кредитного договору
за користування кредитом позичальник
зобов'язувався сплачувати процентну
винагороду в розмірі 8,99 % за
користування кредитом, яка
нараховується та сплачується у валюті
кредиту, починаючи з дня надання
кредиту, зазначеного в п.2.2 договору, до
моменту повного погашення
заборгованості за кредитним договором,
а також відповідно до п.1.4.2 кредитного
договору позичальник зобов'язувався
сплачувати щомісячно комісійну
винагороду за обслуговування кредиту в
розмірі 0,99% від суми кредиту.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 6 серпня 2009 року між
сторонами було укладено договір
застави автомобіля. Також в
забезпечення виконання зобов'язань між
Банком і ОСОБА_2 було укладено договір
поруки.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку;
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно з ч.1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (частина перша
статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України).
Саме такі правові позиції викладені в
постановах Верховного Суду України від
18 липня 2012 р. № 6-78 цс 12, від 21 травня 2012
року № 6-48 цс 11, від 23 травня 2012 року №
6-33 цс 12.

З договору поруки, укладеного 6 серпня
2009 року між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
забезпечення виконання кредитного
договору від 6 серпня 2009 року,
укладеного між Банком та ОСОБА_3,
вбачається, що в ньому встановлено
строк його дії - до повного виконання
позичальником ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань та зазначено строк
виконання зобов'язань за кредитним
договором - не пізніше 5 серпня 2016 року
(п. 1.2, п. 4.1 договору поруки).

Згідно п. 1.1 кредитного договору
кредит надано позичальнику строком до
5 серпня 2016 року.

Право вимагати дострокового
повернення всієї суми кредиту у
випадку порушення зобов'язань щодо
щомісячного погашення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом передбачено як умовами
кредитного договору так і положеннями
ст. 1050 ЦК України.

Таке право належить Банку і будь-яким
строком (в межах строку дії договору)
не обмежене.

У зв'язку з невиконанням
позичальником ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором 18
лютого 2010 року Банк направив
відповідачці ОСОБА_3 вимогу
дострокового повернення суми кредиту
та процентів за користування кредитом,
яку остання отримала рекомендованим
листом 24 лютого 2010 року.

18 лютого 2010 року відповідна вимога про
виконання зобов'язання за договором
поруки направлена позивачем
відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим
листом, який він отримав 24 лютого 2010
року.

Відповідно до пункту 24 постанови від 30
березня 2012 року № 5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30 березня 2012 року
(далі - Постанова Пленуму), відповідно
до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Пред'явленням
вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України,
згідно з якою строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Як визначено п. 24 Постанови Пленуму при
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Зі змісту договору поруки вбачається,
що строк її припинення не встановлено,
тому згідно з вимогами вищевказаних
норм матеріального права, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково не пред'явить
вимоги до поручителя.

Отже, підставою для припинення
договору поруки може бути недотримання
кредитором строку звернення до суду з
вимогами до поручителя.

Враховуючи викладене, доводи
представника відповідача ОСОБА_2 про
сплив шестимісячного строку для
пред'явлення вимоги до поручителя з
огляду на направлення Банком 18 лютого
2010 року позасудової вимоги до
поручителя, що на його думку є
підставою для припинення договору
поруки, суд вважає не обґрунтованими.

За такого, суд приходить до висновку,
що зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ
«Астра Банк», ОСОБА_3 про визнання
договору поруки припиненим
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в зустрічному позові ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
«Астра Банк», ОСОБА_3 про визнання
договору поруки припиненим.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.А. Спінчевська