Справа № 159/4739/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Логвинюк І.М. Провадження №
22-ц/773/1627/14 Категорія: 6 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

пр-ка позивачів - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивачів, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, до
Ковельської міської ради, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання
права власності на самочинне
будівництво за апеляційною скаргою
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_1 на рішення Ковельського
міськрайонного суду від 22 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 22 вересня 2014 року в позові
ОСОБА_1 у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять
скасувати це рішення та ухвалити нове -
про задоволення позову.

Вважають, що допущено неповне
з'ясування судом обставин справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
представник позивачів ОСОБА_2 та третя
особа ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримали із наведених у ній підстав
та просять її задовольнити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно. На
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Як вбачається із тексту позовної заяви
саме з цих підстав позивачі просили
визнати за ними право власності на
самочинне будівництво, пов'язане з
реконструкцією належної їм на праві
власності квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-5).

Із копії свідоцтва про право власності
на житло від 10.04.2008 року вбачається, що
позивачі являються співвласниками
квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Із виготовленого у 2008 році технічного
паспорта на цю квартиру вбачається, що
її загальна площа 28,5 кв.м і вона
складається із двох кімнат площею 10,2
кв.м та 12,2 кв.м, а також кухні площею 3,8
кв.м та веранди площею 2,3 кв.м (а.с.7-8).

Із виготовленого станом на 23.02.2010 року
технічного паспорта на цю ж квартиру
вбачається, що позивачами самочинно
збільшена загальна площа квартири, яка
уже становить 41,9 кв.м і квартира
складається із двох кімнат площею 10,2
кв.м та 12,2 кв.м, кухні площею 10,5 кв.м,
ванної кімнати площею 4,4 кв.м та
коридора площею 4,6 кв.м (а.с.9-10).

Із постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області від 20.04.2010 року
вбачається, що на ОСОБА_4 накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу за самовільне, без проектної
документації збільшення загальної
площі спірної квартири і позивачем цей
штраф сплачено (а.с.15, 16).

Рішенням Ковельської міської ради №
32/56 від 27.12.2012 року ОСОБА_4 надано
земельну ділянку площею 88 кв.м по
АДРЕСА_1 в оренду терміном на 5 років для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, відповідно до якого 18.04.2013 року
укладено два договори оренди та актами
передані ці земельні ділянки позивачам
(а.с.24, 17-23, 25-31).

Статтею 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено обов'язкове прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до 1-Ш категорій
складності.

З метою реалізації зазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 13.04.2011 року № 461 «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», якою
врегульована процедура, а саме
встановлено вимоги до механізму
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, дотримання яких
дає можливість для реалізації таких
прав.

Згідно складеного ПП «Волиньексперт»
звіту про проведення технічного
обстеження спірної квартири вона є
складовою будинку, який відноситься до
П категорії складності (а.с.39).

Крім того, прийняття в експлуатацію
таких об'єктів нерухомості має
здійснюватися відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у спосіб, визначений Порядком
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорії складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24 червня 2011 року N 91.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1
ст.3 ЦПК України). У зв'язку із цим
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

Як ствердили в апеляційному суді
позивач ОСОБА_1 та представник
позивачів ОСОБА_2 позивачі не
зверталися до інспекції державного
будівельного архітектурного контролю
чи іншого компетентного державного
органу із відповідною заявою про
прийняття в експлуатацію їх квартири у
зв'язку із самочинним будівництвом і
жодне рішення з цього приводу не
приймалося.

За таких обставин позивачі не
позбавлені можливості звернутися до
відповідних державних органів із
заявою про прийняття належної їм
квартири до експлуатації в порядку,
встановленому законодавством України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачі
передчасно звернулися до суду із
зазначеним позовом, оскільки відсутній
спір про право, а тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову в позові.

Помилкове покликання в рішенні суду
першої інстанції на недоведеність
позивачами тієї обставини, що ОСОБА_10
має стосунок до житлового будинку, у
якому розміщене самочинне будівництво
і між ним та позивачами існує спір про
право - не впливає на правильність
оскарженого рішення суду, яке ухвалене
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Враховуючи вимоги процесуального
законодавства щодо обов'язкового
повідомлення судом усіх осіб, які
беруть участь у справі про день та
годину її розгляду, відповідно до вимог
п.6 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України в дохід
держави підлягають стягненню з
позивачів витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідачів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та
третьої особи ОСОБА_3, оскільки за
зазначеними самими позивачами в
апеляційній скарзі адресами їх
знаходження останні судові повістки не
отримували.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Ковельського міськрайонного
суду від 22 вересня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_1 в дохід держави по 24 грн.
(двадцять чотири грн.) з кожного витрат,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідачів та
третьої особи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді