Головуючий суду 1 інстанції - Антоненко
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Провадження № 22ц/782/158/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Луганська від 05 грудня 2013 p. у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до
Луганського приватного
загальноосвітнього закладу І-III
ступенів "Навчально-виховний комплекс:
початкова школа-гімназія" про визнання
дій незаконними та зобов'язання
усунути перешкоди в спілкуванні з
дитиною,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 05.12.2013 p. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким його
уточнені позовні вимоги задовольнити
повністю, а також стягнути з
відповідача на його користь понесені
судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3 підтримав апеляційну
скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача Грузінов Ф.О.
заперечував проти доводів апеляційної
скарги, просив її відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Представник 3 особи Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї Кушнір Т.М. також
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила її
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилася, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи, оскільки про час і місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи, позивач від
зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_6 (третя
особа у справі) має спільну з нею дитину
- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення
син проживає разом з матір'ю та
навчається в Луганському приватному
загальноосвітньому закладі І-III
ступенів «Навчально-виховний комплекс:
початкова школа-гімназія».

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 13.06.2013 р. встановлено
порядок участі позивача у вихованні
сина ОСОБА_7 шляхом: побачень з ним
кожну суботу першого і третього тижня
місяця в період часу з 9.00 год. до 18 год.,
без присутності ОСОБА_6 з відвідуванням
дитиною місця проживання ОСОБА_2;
побачень з ним кожну неділю другого та
четвертого тижня місяця з 9 год. до 18
год. за попередньою домовленістю з
ОСОБА_6 у її присутності за межами
квартири, де проживає ОСОБА_6; спільного
відпочинку з дитиною у літні місяці
строком на 24 дні за попередньою
домовленістю з ОСОБА_6 Цим рішенням
позивача не було позбавлено
батьківських прав.

12.09.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
надання інформації, у тому числі: чи має
він право на спілкування з сином в
межах цього учбового закладу, при
необхідності у присутності психолога
або інших працівників гімназії і
долучив до цієї заяви копію рішення
апеляційного суду Луганської області
від 13.06.2013 р.

19.09.2013 р. відповідач за підписом
директора у своєму листі зазначив, що
оскільки в рішенні суду апеляційної
інстанції вже встановлений порядок
участі позивача як батька у вихованні
дитини, а саме: йому встановлено
побачення з дитиною в суботу та неділю,
а учбовий процес триває 5 днів на
тиждень - з понеділка по п'ятницю, тому
школа-гімназія не має можливості
організувати його зустрічі та
спілкування з сином в межах даного
учбового закладу. Крім того зазначено,
що питання, пов'язані з виконанням
рішення суду, регламентуються Законом
України „Про виконавче провадження".
Також зазначено, що визначення способу
участі у вихованні дитини батька, який
проживає окремо від дитини, до
компетенції навчального закладу не
входить, це є компетенцією органа опіки
і піклування.

Вважаючи таке рішення відповідача
незаконним, таким, що порушує його
конституційні права по вихованню та
спілкуванню з дитиною, що фактично
відповідач заборонив йому
спілкуватися з сином в межах учбового
закладу, позивач просив визнати дії
відповідача щодо заборони йому
спілкуватися з сином в учбовому
закладі незаконними та зобов'язати
відповідача усунути перешкоди в його
спілкуванні з сином шляхом надання
йому можливості вільного спілкування
та зустрічі з сином в межах цього
учбового закладу.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
виходив з того, що відповідач не є
учасником сімейних відносин, а
здійснює свою діяльність виключно для
надання освітніх послуг; що відповідь
відповідача за своїм змістом має
роз'яснювальний характер та не обмежує
права позивача на спілкування з
дитиною, тобто відповідачем права
позивача на спілкування з сином не
порушені.

Такі висновки суду є законними і
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про
освіту" завданням законодавства
України про освіту є регулювання
суспільних відносин у галузі навчання,
виховання, професійної, наукової,
загальнокультурної підготовки
громадян України.

Відповідно до ст.50 Закону України „Про
освіту" учасниками навчально-виховного
процесу є: діти дошкільного віку,
вихованці, учні, студенти, курсанти,
слухачі, стажисти, клінічні
ординатори, аспіранти, докторанти;
керівні, педагогічні, наукові,
науково-педагогічні працівники,
спеціалісти; батьки або особи, які їх
замінюють, батьки - вихователі дитячих
будинків сімейного типу; представники
підприємств, установ, кооперативних,
громадських організацій, які беруть
участь у навчально-виховній роботі.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України
„Про освіту" відволікання
педагогічних та науково-педагогічних
працівників від виконання професійних
обов'язків не допускається за винятком
випадків, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до ст.60 Закону України „Про
освіту" батьки або особи, які їх
замінюють, мають право: вибирати
навчальний заклад для неповнолітніх
дітей; обирати і бути обраними до
органів громадського самоврядування
навчальних закладів; звертатися до
державних органів управління освітою з
питань навчання, виховання дітей;
захищати у відповідних державних
органах і суді законні інтереси своїх
дітей.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони є учасниками
навчально-виховного процесу.

Згідно Статуту відповідача, відповідач
є навчальним закладом, що забезпечує
реалізацію права громадян на загальну
середню освіту, п.3.3, 3.4, 3.8, 3.9, 3.13-3.16 якого
встановлені права та обов'язки учнів,
педагогічних працівників та батьків у
навчально-виховному процесі.

Згідно Правил внутрішнього розпорядку
для учнів відповідача в школі
встановлений п'ятиденний робочий
тиждень, початок учбових занять о 8.30,
вся діяльність школи закінчується не
пізніше 18.00, на час учбових занять вхід
в школу зачиняється; батьки мають
очікувати дітей тільки в холі
гардероба.

Оскільки позивач в своєму письмовому
зверненні до відповідача просив
останнього організувати його зустрічі
та спілкування з сином в межах даного
учбового закладу, тобто фактично
змінити спосіб участі у вихованні
дитини, визначений судовим рішенням, на
що у відповідача відсутні
повноваження, бо відповідач не є
учасником сімейних відносин, то суд
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідачем права позивача на
спілкування з сином не порушені. Спір
між сторонами з приводу
навчально-виховного процесу відсутній.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 159 СК такий
спосіб захисту порушеного права як
пред'явлення позову про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні встановлено щодо
правовідносин, які виникли між
батьками: з ким проживає дитина і тим,
хто проживає окремо. Зазначений спосіб
захисту у спірних правовідносинах
законом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги позивача не
дають підстав для зміни чи скасування
правильного по суті рішення суду,
оскільки фактично є суб'єктивним
тлумаченням позивачем норм
матеріального права на свою користь.

Таким чином, рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 325 ЦПК України
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Луганська від 05 грудня 2013 p. залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної
скарги.

Головуючий:

Cудді: