Провадження №2/485/912/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.

при секретарі - Діденко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2014 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що на підставі усної
домовленості про купівлю-продаж
автомобіля марки ВАЗ 2105 державний
номер НОМЕР_1, в липні 2014 року передав
відповідачеві кошти у рахунок повної
вартості автомобіля у розмірі 10 000 грн.,
за умови його наступного ремонту за
рахунок відповідача, а натомність
отримав автомобіль разом з технічним
паспортом. В наступному виявив суттєві
несправності автомобілю, які частково
усунув на суму 1311 грн., а інші
відповідач усунути відмовляється,
автомобіль повернув його власнику, а
тому просить стягнути з відповідача 10000
грн. безпідставно отриманих коштів, 1311
грн. витрачених на ремонт автомобіля, а
також судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, стверджував щодо
введення його в оману відповідачем
стосовно технічного стану автомобіля.
Пояснив, що передавав відповідачеві
кошти у сумі 10000 грн. у рахунок як
вартості автомобілю, так і його
наступного ремонту, однак умови угоди
щодо ремонту відповідач не виконав,
отримані кошти не повертає, а тому
просить про задоволення позову.

Відповідач в судовому засіданні за не
заперечення щодо отримання 10 000 грн. від
позивача позовні вимоги не визнав,
посилався на перехід до позивача прав
власника автомобілю на підставі угоди
купівлі-продажу, якою не передбачався
його ремонт чи повернення, тому просить
в позові відмовити.

Дослідивши докази, суд встановив
наступне.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що на підставі усної
домовленості про купівлю-продаж
автомобіля марки ВАЗ 2105 державний
номер НОМЕР_1, 30 липня 2014 року позивач
передав відповідачеві кошти у рахунок
повної вартості автомобіля у розмірі
10000 грн., а відповідач передав
позивачеві автомобіль разом з
технічним паспортом.

Даний факт також підтверджено
проведеною ДІМ Снігурівського РВ УМВС
перевіркою (а.с. 7).

06 вересня 2014 року позивач повернув
відповідачеві автомобіль, посилаючись
на відмову останнього щодо виконання
домовленості про проведення ремонту
автомобіля власним коштом. Отримувати
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу відповідач
відмовився.

Згідно вказаного свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 власником автомобіля марки ВАЗ
2105 державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3.

Згідно ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає, або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другої сторони (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з п. 3 частини першої статті 208 ЦК
України у письмовій формі належить
вчиняти правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у 20 і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№1388 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», зі змінами та
доповненнями, документами, що
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, є засвідчені підписом
відповідної посадової особи та
скріплені печаткою: довідка-рахунок,
видана суб'єктом господарювання,
діяльність якого пов'язана з
реалізацією транспортних засобів та
їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери; договори та
угоди, укладені на товарних біржах на
зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, договори
купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші, засвідчені в
установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби тощо.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Частиною 1 ст.1213 ЦК України встановлено,
що набувач зобов»язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Оскільки договір купівлі-продажу
автомобілю, який би за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону, між
сторонами у справі укладений не був,
наміру укладати такий договір в
майбутньому сторони не мали, оскільки
продавець не вважав за необхідне
здійснити зняття транспортного засобу
з обліку, а покупець здійснити його
подальшу реєстрацію, факт отримання
від позивача грошових коштів в сумі 10000
грн. підтверджений сторонами, з 06
вересня 2014 року автомобіль знаходиться
у відповідача, а виплачені
позивачем кошти йому не повернуті.

З врахуванням вказаного, відповідач
набув грошові кошти в сумі 10000 без
достатньої правової підстави, а тому це
не породжує для нього права власності
на ці кошти, а тому позовні вимоги в
частині їх повернення знайшли своє
повне підтвердження й підлягають
задоволенню.

Разом з тим, посилання позивача на
проведення ремонту автомобіля власним
коштом на суму 1311 грн. не приймається до
уваги, оскільки належних та
допустимих доказів на підтвердження
цього відповідачем не надано, а тому
підстави для стягнення цієї суми з
відповідача відсутні. Квитанції від 03
та від 05 липня 2014 року на суму 106 грн. та
470 грн. відповідно назви транспортного
засобу не містять, а розрахунок
проведений позивачем нічим не
підтверджений. Актів
приймання-передачі автомобілю між
сторонами не уклададося.

За такого позов підлягає до часткового
задоволення, лише в частині стягнення з
відповідача 10 000 грн. безпідставно
отриманих коштів.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує
з відповідача судовий збір на користь
позивача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог у розмірі 215
грн. 37 коп..

Керуючись ст.ст.10, 57, 58,60,61,88,208, 212-215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих коштів, -
задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10
000 (десять тисяч) грн. безпідставно
отриманих коштів та 215 грн. 37 коп.
судового збору.

В іншій частині позовних вимог
позивачеві відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання через
Снігурівський районний суд
Миколаївської області апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ