Номер провадження: 22-ц/785/7925/14
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, згідно з яким просив
усунути перешкоди у здійсненні права
власності 123/700 частинами домоволодіння
АДРЕСА_1 у місті Одесі шляхом
позбавлення ОСОБА_5 права користування
житловою площею, виселити ОСОБА_5 з
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі,
вселити позивача у домоволодіння за
вказаною адресою, мотивуючи це тим, що
він згідно витягу про державну
реєстрацію прав в КП «ОМ6ТІ та РОН» №
35450451 від 11.09.2012 року є власником 123/700
частини домоволодіння АДРЕСА_1 у місті
Одесі на підставі Свідоцтва, виданого
приватний нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
21.06.2012 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 929. Відповідно до технічного
паспорту майно складається з 2-х
житлових будинків, літери А, Б, житловою
площею 260,2 кв.м., загальною площею 488
кв.м., сараю літера Г, воріт № 2, мостіння
І-ІІІ. Відповідач проживає та
зареєстрований у належній позивачу
частині домоволодіння, відмовляється
покинути вкачану житлову площу, у
зв'язку з чим він, як власник частини
домоволодіння, відповідно до ст. 391 ЦК
України та ст.ст. 150 ЖК України вимагає
усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом виселення
відповідача та зобов'язанні його не
чинити перешкоди в здійсненні права
власності.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди
ОСОБА_3 у користуванні 123/700 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі
шляхом позбавлення ОСОБА_5 права
користування 123/700 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1

Вселено ОСОБА_3 у 123/700 частини
домоволодіння АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 квітня 2014 року, представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 оскаржили
його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 22.07.2014 року апеляційні
скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 - відхилені, заочне рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 квітня 2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду
Одеської області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року в
частині задоволення вимог ОСОБА_3 та
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість заочного
рішення в межах позовної заяви та
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню на таких
підставах.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року
ОСОБА_2 оскаржується в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про зобов`язання усунути
перешкоди у здійсненні права власності
шляхом позбавлення ОСОБА_5 права
користування 123/700 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі та
вселення ОСОБА_3 у 123/700 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі. В
іншій частині заочне рішення не
оскаржується.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що:

На підставі свідоцтва. посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого у реєстрі № 929,
виданого відповідно до ст.. 61 Закону
України «Про виконавче провадження»
на підставі акта про передачу майна
стягувачу у рахунок погашення боргу,
затвердженого Першим Приморським
відділом ДВС ОМУ юстиції 14.06.2012 року,
ОСОБА_3 на праві приватної спільної
часткової власності належать 123/700
частини домоволодіння АДРЕСА_1 у місті
Одесі, що підтверджується
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 18 липня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 30.01.2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії
державних виконавців Першого
Приморського відділу ДВС ОМУ юстиції
за участю стягувача ОСОБА_3 та боржника
ОСОБА_8 відмовлено у повному обсязі. При
цьому судами встановлено, що
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження» певний
спеціальний порядок реалізації
арештованого майна, а саме 123/700 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі,
державними виконавцем порушено не
було.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 08 грудня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 17 грудня 2013 року
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ сумісного
майна подружжя, визнана мирова угода
між сторонами, за умовами якої за
позивачкою визнано право власності на
123/700 частин домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення вимог ОСОБА_3, зобов'язуючи
ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні 123/700 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі
шляхом позбавлення ОСОБА_5 права
користування 123/700 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі,
вселяючи ОСОБА_3 у 123/700 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі,
суд першої інстанції виходив з того, що
право власності ОСОБА_9 на 123/700 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Одесі
набуте у порядку та підставах,
передбачених чинним законодавством
України і підлягає судовому захисту в
прядку ст. 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України.

Такі висновки районного суду
відповідають встановленим у справі
обставинам і засновані на законі.

З матеріалів справи не вбачається, що
свідоцтво про право власності ОСОБА_3
на 123/700 частини домоволодіння АДРЕСА_1
у місті Одесі, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого у реєстрі № 929,
виданого відповідно до ст. 61 Закону
України «Про виконавче провадження»
на підставі акта про передачу майна
стягувачу у рахунок погашення боргу,
затвердженого Першим Приморським
відділом ДВС ОМУ юстиції 14.06.2012 року
визнано нечинним (недійсним) або
скасоване у передбаченому законом
порядку.

При таких обставинах судова колегія
погоджується з висновками районного
суду щодо зобов`язання відповідача
усунути перешкоди ОСОБА_3 здійсненні
права власності шляхом позбавлення
ОСОБА_5 права користування 123/700
частинами домоволодіння АДРЕСА_1 у
місті Одесі та вселення ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
не притягнення її до участі у справі, як
належного відповідача є неспроможними,
оскільки право власності на нерухоме
майно підлягає державній реєстрації, а
з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 право власності на спірну
частину домоволодіння у встановленому
порядку не зареєструвала і спірна
частина домоволодіння зареєстрована
на праві власності за позивачем. Тому
доводи апеляційної скарги про те, що
позов ОСОБА_3 заявлено до неналежного
відповідача не спростовує висновку
районного суду і не є підставою для
скасування рішення суду. До того ж
вимоги власника про усунення перешкод
можуть бути зверненні до особи, яка
створює власникові перешкоди. В даному
випадку позивачем заявлені вимоги до
ОСОБА_5, що є процесуальним правом
позивача.

Таким чином, викладені в апеляційній
скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи по
суті, внаслідок чого відсутні підстави
для скасування рішення суду .

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова