АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6276/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К.О. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

19 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 2014 року, по
справі за позовом Публічного
акціонерного травня товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи - Орган опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання права власності,
припинення права власності, виселення,
витребування документів, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі їм будинку
АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську у
власність, визнання за ПАТ «Дельта
Банк» право власності на цей будинок,
припинення права власності на будинок
ОСОБА_2, виселення з квартири ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітнього
ОСОБА_5, витребування у ОСОБА_2
правовстановлюючих документи та
стягнути судові витрати /а.с. 3-9, 228/.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 20.03.2008
року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2
було укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримала кредит в сумі 68900 доларів США
строком до 19.03.2031 року, зі сплатою 12,4 %
річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
договором, ОСОБА_2 20.03.2008 року передала в
іпотеку нерухоме майно, а саме будинок
АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську, що
підтверджується договором іпотеки,
який посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського округу,
реєстровий № 1613.

Через неналежне виконання своїх
зобов'язань ОСОБА_2, утворилася
заборгованість, яка станом на 22.11.2013
року складає 814438,03 грн. , а саме: 506345,2
грн. - заборгованість за кредитом та
308092,83 грн. - відсотки за користування
кредитом /а.с. 48 /

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.05.2014 року ПАТ
«Дельта Банк» було відмовлено у
задоволенні вищевказаних позовних
вимог з тих підстав, що позивачем
порушено п. 5.2.1 договору іпотеки від
20.03.2008 року, згідно якого передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок погашення
основного зобов'язання здійснюється на
підставі окремого договору про
задоволення вимог іпотекодержателя у
порядку встановленому Законом України
«Про іпотеку», який між сторонами не
укладався, а тому звернення стягнення
на предмет іпотеки у такий спосіб і
набуття іпотекодержателем права
власності не є законним та
обґрунтованим. Крім того, позивачем
порушено п. 4.2.3 договору іпотеки щодо
досудового врегулювання спору /а.с.
250-253/.

З рішенням суду не погодився позивач
ПАТ «Дельта Банк» і звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати це рішення, та ухвалити нове,
яким задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
/а.с. 257-259/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню, з постановою нового
рішення відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК
України.

Судом встановлено, що 20.03.2008 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримала кредит в сумі 68900 доларів США
строком до 19.03.2031 року, зі сплатою 12,4 %
річних за користування кредитом /а.с.
12-18/.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
договором ОСОБА_2, 20.03.2008 року передала в
іпотеку нерухоме майно, а саме будинок
АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську, що
підтверджується договором іпотеки,
який посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського округу,
реєстровий № 1613 /а.с. 43-45/.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
було зареєстровано позивачем у Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та у
Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ
«УкрСиббанк».

08.12.2011 року між ПАТ «УкраСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами /а.с. 175-215/.

На підставі цього договору до позивача
перейшло право вимоги у обсязі та на
умовах, що існували у первісного
кредитора.

Через неналежне виконання своїх
зобов'язань ОСОБА_2, станом на 22.11.2013
року утворилася заборгованість, яка
складає 814438,03 грн., а саме: 506345,2 грн. -
заборгованість по кредиту та 308092,83 грн.
- відсотки за користування кредитом.

ПАТ «Дельта Банк» просить звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі їм будинку АДРЕСА_1 м.
Дніпропетровську у власність, визнати
за ПАТ «Дельта Банк» право власності на
цей будинок, припинити право власності
на будинок ОСОБА_2, виселити з квартири
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітнього ОСОБА_5 Витребувати у
ОСОБА_2 правовстановлюючі документи та
стягнути судові витрати.

Відповідно до ст.ст. 526, 651 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, у разі істотного
порушення договору іншою стороною.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено,
що одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів судом може бути
визнання права, в тому числі права
власності на майно. Суд також може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» невиконання або
неналежне виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що сторони
іпотечного договору можуть вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотеко держателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Відмовляючи ПАТ «Дельта Банк» в
задоволені позовних вимог суд першої
інстанції послався на порушення
позивачем п. 5.2.1 договору іпотеки від
20.03.2008 року, яким передбачено передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок погашення
основного зобов'язання на підставі
окремого договору про задоволення
вимог іпотекодержателя у порядку
встановленому Законом України «Про
іпотеку», який між сторонами не
укладався, а тому звернення стягнення
на предмет іпотеки у такий спосіб і
набуття іпотекодержателем права
власності не є законним та
обґрунтованим, але з такими висновками
суду погодитися неможна, з тих підстав,
що виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 33, 36, ч.1 ст. 37 Закону
України «Про іпотеку» не виключається
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань за
рішенням суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо такий спосіб
передбачено іпотечним договором. Така
правова позиція висловлена у Постанові
Верховного Суду України від 19.08.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
пунктом 5.2.1 Іпотечного договору
визначено, що одним із видів можливих
звернень стягнення на предмет іпотеки
є передача іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання зобов'язання на підставі
окремого договору про задоволення
вимог Іпотекодержателя у порядку,
встановленому Законом України «Про
іпотеку».

Щодо висновків суду про те, що
позивачем порушено п. 4.2.3 договору
іпотеки щодо позасудового
врегулювання спору, то з ним також
погодитися неможна, так як він
передбачає один з можливих варіантів
звернення стягнення на майно.
Відповідно до п. 4.2 та 4.2.1 цього договору
звернення стягнення здійснюється на
підставі рішення суду.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання за позивачем права
власності на іпотечне майно та
припинення власності ОСОБА_2 на це
майно підлягає задоволенню.

Відносно позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк» про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5 з
будинку АДРЕСА_2, то вони не підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а відповідно до ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК
України - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в іншій погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що
04.12.2013 року позивачем було направлено
на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимогу про
погашення наявної заборгованості у
повному обсязі або передати
добровільно предмет іпотеки і
власність іпотекодержателя, а у разі
невиконання порушених зобов'язань
потягом тридцяти днів та непогодження
вартості предмету іпотеки - звільнити
добровільно житлове приміщення /а.с.
60-61/.

Цей лист не можна вважати письмовою
вимогою позивача про виселення
відповідачів з будинку, а тому колегія
суддів приходить до висновку, що ця
позовна вимога є передчасною.

Також не підлягає задоволенню позовна
вимога про витребування у ОСОБА_2
правовстановлюючих документів на
іпотечну квартиру, так як ст. 16 ЦК
України такий спосіб захисту не
передбачено.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року -
скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
- задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0 укладеним
20 березня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, яка станом на
22.11.2013 року складає 814438,03 грн. , а саме:
506345,2 грн. - тіло кредиту; 308092,83 грн. -
відсотки за користування кредитом,
звернути стягнення за договором
іпотеки № 0/0/З від 20 березня
2008 року укладеного між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, реєстровий № 1613,
на предмет іпотеки будинок АДРЕСА_1 м.
Дніпропетровську шляхом передачі
Публічному акціонерному товариству
«Дельта Банк» права власності на нього.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» право
власності на будинок 61 загальною
площею 53 кв. метри, житловою площею 36,9
кв. метри, по АДРЕСА_3

Припинити право власності ОСОБА_2 на
будинок АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судові витрати в сумі 3654
грн.

В іншій частині позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
«Дельта Банк» - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Демченко Е.Л.

Волошин М.П.