Справа №784/4316/13 20.01.2014 20.01.2014 20.01.2014
Справа №784/42/14 Головуючий в
першій інстанції: Коваленко І.В.
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О.,

Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового
засідання: Орельською Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу

Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Миколаївській області

на ухвалу Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 13 вересня 2013 року
постановлену за скаргою

Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» на постанову державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Миколаївській області від 9
липня 2013 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року Публічне
акціонерне товариство (далі - ПАТ) «ВТБ
Банк» звернулося до суду із скаргою на
постанову державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області (далі - Відділ
примусового виконання рішень ГУЮ в
Миколаївській області) від 9 липня 2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-4600.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 13 вересня 2013 року
вказану скаргу задоволено. Визнано
неправомірними дії старшого
державного виконавця щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження та
скасовано постанову від 9 липня 2013
року , розподілено судові витрати.

Ухвалою того ж суду від 11 грудня
2013 року виправлено описку в указаній
ухвалі в частині номеру виконавчого
провадження.

В апеляційній скарзі Відділ
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Миколаївській області просить вказану
ухвалу скасувати, посилаючись на її
незаконність.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 15 березня
2010 року, змінено рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 23
листопада 2009 року та постановлено
про стягнення солідарно з ТОВ
«Каїр-Миколаїв» і ОСОБА_4 на користь
ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «ВТБ Банк» 8537809 грн. 88 коп.
кредитної заборгованості. А також
вказана сума стягнута на користь ВАТ
«ВТБ Банк» солідарно з ТОВ
«Каїр-Миколаїв» і ОСОБА_5 (т.1 а.с. 236 - 231).

9 квітня 2010 року Ленінським
районним судом м. Миколаєва ВАТ «ВТБ
Банк» було видано виконавчі листи на
виконання вказаного рішення, в тому
числі і про солідарне стягнення
кредитної заборгованості з ТОВ
«Каїр-Миколаїв» та ОСОБА_5 по
вказаному судовому рішенню, яке
набрало законної сили з 15 березня 2010
року (т. 2 а.с.53-54).

Постановою державного виконавця
від 9 липня 2013 року відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
у зв'язку з пропущенням встановленого
строку на пред'явлення виконавчого
листа до виконання (а.с 52).

ПАТ «ВТБ Банк» в своїй скарзі
вказував на помилковість в відмові у
відкритті виконавчого провадження
оскільки строк пред'явлення
виконавчого документу не закінчився та
поданий до виконання у строки
встановлені законом.

Так, відповідно до положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" від 4
листопада 2010 року, який набрав
чинності з 9 березня 2011 року, змінено
строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

Положеннями ст. 22 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

В прикінцевих та перехідних
положеннях наведеного Закону від 4
листопада 2010 року зазначено, що
виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим законом,
пред'являються до виконання у строки
встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, оскільки
оспорюваний виконавчий лист було
видано 9 квітня 2010 року, тобто до
набрання чинності вказаного Закону
від 4 листопада 2010 року, то строк
пред'явлення такого виконавчого
документу до виконання є три роки,
як то було передбачено положеннями ст.
21 Закону України « Про виконавче
провадження» в редакції, яка діяла на
час видачі виконавчого документу.

Враховуючи наведені обставини,
районний суд дійшов обґрунтованого
висновку про незаконність
оскаржуваної постанови державного
виконавця від 9 липня 2013 року про
відмову в відкритті виконавчого
провадження та вірно задовольнив
скаргу ПАТ «ВТБ Банк», визнавши
вказану постанову неправомірною.
Посилання апелянта на пропущення
річного строку пред'явлення
виконавчого документу стягувачем
після його повернення не відповідає
вимогам закону.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повернення
виконавчого документа стягувану з
підстав, передбачених цією статтею,
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього закону.

Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що у разі повернення
виконавчого документа стягувану
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня
його повернення.

Як зазначено вище в даній ухвалі, з
урахуванням перехідних положень
Закону України від 4 листопада 2010
року, а також що виконавчий документ
було видано до набрання чинності
вказаним Законом, строк пред'явлення
даного виконавчого документу є
трирічний і міг бути пред'явлений до
9 квітня 2013 року. Оскільки ж з 28
лютого 2011 року по 30 грудня 2011 року
виконавчий документ перебував на
примусовому виконанні, трирічний
строк переривається, тобто вказаний
період не враховується, тому
трирічний термін продовжується до
лютого 2014 року.

Встановлення ж державним виконавцем
в постанові від 30 грудня 2011 року про
повернення виконавчого документу
строку його повторного пред'явлення
до 30 грудня 2012 року також не
заслуговує на увагу, оскільки вказані
строки встановлюються законом і не
можуть бути змінені у такий спосіб.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку про
відповідність її вимогам закону та, в
зв'язку з цим, відсутності підстав для
її зміни чи скасування.

Враховуючи наведене, згідно з
вимогами п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
оскаржувана ухвала підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Миколаївській області -відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 13 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча

Судді