КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3219/14-ц
Провадження № 2/505/1608/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2014 року
м. Котовськ

Котовський міськрайонний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої
особи: орган опіки та піклування
Котовської районної державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав у відношенні
неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що сторони є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але
відповідач ОСОБА_2 ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, не займається вихованням та
матеріальним забезпеченням дитини,
веде аморальний розгульний спосіб
життя, не піклується про фізичний та
духовний розвиток дитини, не
спілкується з дитиною в необхідному
обсязі.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив його задовольнити,
посилаючись на обставини вказані у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала,
просила у його задоволенні відмовити
посилаючись на його безпідставність та
надуманість.

Представник третьої особи орган опіки
та піклування Котовської районної
державної адміністрації - Бочарова І.О.
у судовому засіданні надала усний
висновок щодо недоцільності
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3. Вказала, що
родина раніше на обліку в органі опіки
та піклування Котовської районної
державної адміністрації як
неблагополучна не перебувала.

Опитана у якості свідка ОСОБА_5
пояснила суду, що вона являється дочкою
відповідача ОСОБА_2 від першого шлюбу,
та пояснила, що її мати - ОСОБА_2
неналежним чином ставилася до своїх
батьківських обов'язків по вихованню
та догляду за сином ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача та представника органу
опіки та піклування, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що даний
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України
батьки або один з них можуть бути
позбавленні батьківських прав, якщо
буде встановлено, що вони ухиляються
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 15 постанови №3 від 30
березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Але по результатах розгляду справи
судом не отримано достатніх доказів,
які б переконливо свідчили про дійсне
ухилення відповідача від виконання
батьківських обов'язків по відношенню
до неповнолітнього сина.

Надані позивачем документальні докази
характеризують відповідача з
негативної сторони. Але на їх підставі
неможливо встановити характер
стосунків, що склалися між матір'ю та
дитиною, та зробити висновок про те, що
відповідач дійсно взагалі не виконує
своїх батьківських обов'язків.

Суд додатково звертає увагу на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, але
аналіз наданих суду доказів у їх
сукупності свідчить про наявність у
відповідача бажання виконувати свої
батьківські обов'язки та на думку суду
це узгоджується з інтересами дитини,
тому у задоволенні цього позову має
бути відмовлено.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 212,
213-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
позбавлення ОСОБА_2 батьківський прав
відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк апеляційної скарги.

Особа яка не була присутня у судовому
засіданні при оголошені рішення може
оскаржити його в 10 денний строк з дня
отримання його копії.

Суддя:
Н.В. Бондаренко