Номер провадження: 22-ц/785/1109/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В.,
Сидоренко І.П.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 10 жовтня 2012
року у справі за позовом прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області до ОСОБА_2, ОСОБА_1, за участю
третьої особи - Відділу Держкомзему у
Комінтернівському районі Одеської
області про визнання недійсним
державного акту на земельну ділянку та
витребування земельної ділянки,-

встановила:

У травні 2012 року прокурор
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_1, за
участю третьої особи - Відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області, про визнання
недійсним державного акту на земельну
ділянку та витребування земельної
ділянки та просив суд визнати
недійсним державний акт, серії ЯД №
786444, від 28.12.2007 року, виданий на ім`я
ОСОБА_2, на земельну ділянку, площею 0,25
га, яка розташована по АДРЕСА_1;
витребувати вказану земельну ділянку
з власності ОСОБА_1 та повернути її до
земель комунальної власності
територіальної громади с. Фонтанка,
Комінтернівського району Одеської
області (а. с. 2-3).

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 10 жовтня 2012
року позов прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області задоволено в повному обсязі (а.
с. 59-61).

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про його
скасування з ухваленням нового рішення
по справі, про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на його
незаконність, необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10.09.2013 року провадження по
справі зупинено до розгляду Вищим
адміністративним судом України справи
за позовом ОСОБА_2 до Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, Одеської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», ВАТ «Олимп-Круг»,
третя особа - ОСОБА_1, про визнання
бездіяльності протиправною, визнання
права власності, зобов'язання вчинити
певні дії.

16.06.2014 року до суду надійшов лист з
Вищого адміністративного суду України
з повідомленням про те, що ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 23.05.2014 року у відкритті провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (№
К/800/16835/13) на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012 року у справі № 2-а-992/07/1512
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 25 червня 2014 року
відновлено провадження по справі.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частина перша статті 15 ЦК України
закріплює право кожної особи на захист
свого права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Положення
цієї статті базуються на нормах
Конституції України, які закріплюють
обов'язок держави забезпечувати
захист: прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання (стаття 13),
захист прав і свобод людини і
громадянина судом (частина перша
статті 55).

Відповідно до статті 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності та його державної
реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК
України (в редакції на час отримання
земельної ділянки позивачем) таким
документом був державний акт, форма
якого затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК
України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзаці другому пункту 2
постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», виходячи з положень
статей 8, 124 Конституції України, статей
26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158,
161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК
України, статті 15 ЦПК України, статті 12
Господарського процесуального кодексу
України судам підвідомчі (підсудні)
справи за заявами, зокрема, з приводу
володіння, користування, розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсними державних актів
про право власності та право
постійного користування земельними
ділянками; про визнання недійсними
угод купівлі-продажу, дарування,
застави, обміну, ренти земельних
ділянок, договорів довічного
утримання, за якими набувачеві
передаються у власність земельні
ділянки, укладених із порушенням
встановленого законом порядку.

Отже, державні акти на право власності
на земельні ділянки (на час виникнення
спірних відносин) визнавалися
документами, що посвідчують право
власності й видавалися на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
або цивільно-правових угод.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що постановою Київського
районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007
року була визнана бездіяльність
Фонтанської сільської ради незаконною
та визнано за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку загальною площею 0,25
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі цього судового рішення
ОСОБА_2 отримала державний акт про
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 786444, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, виданого Відділом
земельних ресурсів у
Комінтернівському районі 28 грудня 2007
року, зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю, договорів оренди
землі за № 06 (а. с. 8).

05 лютого 2008 року указана земельна
ділянка ОСОБА_2 була продана ОСОБА_1,
який в подальшому отримав державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯД № 930377, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, виданого Відділом
земельних ресурсів у
Комінтернівському районі 21 лютого 2008
року, зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю, договорів оренди
землі за № 06 (а. с. 9, 10).

25 квітня 2012 року Одеським апеляційним
адміністративним судом за підсумками
розгляду апеляційної скарги
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, скасовано постанову
Київського районного суду м. Одеси від
03 грудня 2007 року, ухвалено нову
постанову, якою в частині позовних
вимог позивача про визнання права
власності на земельну ділянку
провадження по справі закрито, а в
частині визнання діяльності
незаконної відмовлено в повному обсязі
(а. с. 7).

Таким чином, оскільки підставою видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2
являється скасована постанова
Київського районного суду м. Одеси від
03 грудня 2007 року, право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 набуто
незаконно, а відтак вона не мала право
на відчуження спірної земельної
ділянки в сенсі ст. 319 ЦК України.

За встановлених обставин, судом першої
інстанції були вірно застосовані норми
ч. 1 ст. 116 ЗК України, відповідно якої,
видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом підстави є
неправомірною. Також, відповідно абз. 1
п. 12 розділу Х «Перехідних положень» ЗК
України та ч. 2 ст. 19 Конституції
України, державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
органом, який не мав на це законних
повноважень, визнається недійсним.

Отже, оскільки, спірна земельна ділянка
ОСОБА_2 у встановленому законом порядку
не надавалась, судове рішення, яким за
нею визнано право власності на спірну
земельну ділянку та на підставі якого
був виданий державний акт про право
власності на земельну ділянку на її
ім'я - скасоване, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що ОСОБА_1 набув право власності на
земельну ділянку без відповідної
правової підстави, а відтак земельна
ділянка вибула з володіння
територіальної громади с. Фонтанка,
Комінтернівського району Одеської
області не з її волі, а іншим шляхом, що,
відповідно, дає підстави для
застосування приписів ч.1 ст. 388 ЦК
України. Спірна земельна ділянка має
бути витребувана з незаконного
володіння ОСОБА_1 та передана
територіальній громаді с. Фонтанка,
Комінтернівського району Одеської
області м. Одеси.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог заступника прокурора
Комінтернівського району Одеської
області, діючого в інтересах
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області до ОСОБА_1 про визнання
недійсним державного акту та
витребування земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про
застосування строків позовної
давності, є неспроможними, оскільки
законних підстав для застосування
строків позовної давності не
вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 10 жовтня 2012
року ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 303, ч. 1 п. 1 ст.
307, ст. 308, ст. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 10
жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
С.О.Погорєлова

Судді
Т.В.Цюра

І.П.Сидоренко