АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/378/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 20, 27
Зайончковська І. А. Доповідач в
апеляційній інстанції Бородійчук В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Бородійчук В. Г. суддів
Подорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріЯремич В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення авансового платежу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

24 жовтня 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
авансового платежу.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що в червні 2013 року сторони
по справі досягли попередньої
домовленості з приводу купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. На підтвердження
свого наміру позивачка сплатила
відповідачу аванс в розмірі 10 000 грн., що
підтверджується розпискою від 21 червня
2013 року.

Позивачка, посилаючись на те, що
договір купівлі-продажу не було
укладено не з її вини просила стягнути
вказані кошти в сумі 10 000 грн. з
відповідача, оскільки він їх
добровільно не віддає, посилаючись на
те, що вона йому сплатила завдаток, який
не підлягає поверненню. Також, просила
стягнути витрати по справі у вигляді
судового збору, за надання правової
допомоги, за посвідчення консульством
України в Іспанії заяв позивачки та за
пересилання цих заяв на адресу суду.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
аванс в сумі 10 000 грн. та витрати по
справі у вигляді судового збору в сумі
229,40 грн. та за надання правової
допомоги в сумі 1 000 грн..

В решті вимог щодо стягнення судових
витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 грудня 2013 року як
незаконне та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
частково і стягуючи з відповідача на
користь позивачки кошти в розмірі 10 000
грн. суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що особа,
що набула майно за правочином, який
повинен відбутися в майбутньому але не
відбувся, зобов'язана повернути
авансовий платіж та стягнув з
відповідача зазначені кошти.

Судом встановлено, що ОСОБА_7,
перебуваючи на роботі в Іспанії, мала
намір придбати квартиру в м. Сміла
Черкаської області, в зв'язку з чим
доручила вчинення попередніх дій
ОСОБА_9, в тому числі і обговорення
попередніх умов договору. Сам договір
позивачка мала намір укласти особисто,
через що вона приїхала в Україну в
липні 2013 року.

Сторони не заперечували того
факту, що ОСОБА_9, як представник
позивачки передав відповідачу 10 000 грн.
на підтвердження її наміру придбати
квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1 та в
рахунок вартості квартири. Зазначений
правочин про передачу коштів вчинено в
простій письмовій формі, у вигляді
розписки (а.с. 5), що відповідає вимогам
чинного законодавства.

Також, судом встановлено, що в
послідуючому договір купівлі-продажу
не укладався, а кошти внесені як
авансовий платіж ОСОБА_7 не
поверталися.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України
визначено, що завдатком є грошова сума
або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником в рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення зобов'язання.

Отже, внесення завдатку як
способу забезпечення виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку наявності зобов'язання, тобто
договору між сторонами, яким визначено
предмет та істотні умови.

Наявну в матеріалах справи
розписку сторін (а.с. 5) про передачу від
ОСОБА_7 та отримання ОСОБА_6 коштів не
можна вважати договором, яким би
стверджувалися наміри та взаємні
зобов'язання сторін щодо укладення
договору купівлі-продажу квартири.

ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі
вказував на ту обставину, що укладаючи
розписку він зобов'язувався перед
ОСОБА_7 не відчужувати квартиру до 11
липня 2013 року і вразі не укладення
договору, кошти сплачені ОСОБА_9 від
імені ОСОБА_7 повертатися ним не будуть.
Обставин, які б перешкоджали укладенню
договору купівлі-продажу він не вбачає,
а тому вважає, що такий договір не
укладений з вини позивачки.

Колегія суддів не може визнати такі
обґрунтування апеляційної скарги
вмотивованими, оскільки судом було
встановлено і це підтверджено
матеріалами справи, що кошти в сумі 10 000
грн. були передані як аванс в рахунок
майбутнього розрахунку за квартиру в
разі її придбання і ОСОБА_7 не надавала
повноважень ОСОБА_9 передавати вказані
кошти в інших підстав чи на інших
умовах.

Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору. Так як договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню (ст. 657 ЦК України), то і
попередній договір повинен носити таку
саму форму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Оскільки збереження відповідачем
грошей, які були йому передані ОСОБА_7
через свого представника ОСОБА_9 як
авансовий платіж за придбання в
майбутньому квартири, без укладення в
майбутньому договору купівлі-продажу
квартири є безпідставне, тому
відповідач зобов'язаний повернути ці
кошти позивачці.

Колегія суддів вважає, що
позивачем надано переконливі докази в
обґрунтування своїх позовних вимог,
заперечення апелянта приведені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків рішення суду першої
інстанції і не дають можливості для
ухвалення рішення про скасування чи
зміни висновку суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення авансового
платежу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :