Провадження №2/761/456/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

03 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Піхур О.В.

при секретарі
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк
"Український капітал" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за рахунок звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Банк "Український капітал"
(далі - позивач) звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості з кредитним договором
за рахунок звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позовні вимоги, які були уточненні в
ході розгляду справи, обґрунтовані тим,
що 09.11.2010 р., між позивачем та
відповідачем, був укладений кредитний
договір № 66свкл-06 (далі - договір), з
подальшими змінами та доповненнями, за
умовами якого позивач отримав кредитні
кошти в сумі 845000,00 доларів США строком
до 07.11.2011 р. Для забезпечення виконання
зобов'язання за даним договором, 28.11.2006
р. між сторонами було укладено договір
іпотеки, із подальшими змінами та
доповненнями, відповідно до якого
предметом іпотеки є нежиле приміщення
у буд. АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу.

Оскільки, відповідач зобов'язання за
договором належним чином не виконав,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
кредитну заборгованість по кредитному
договору № 66свкл-06 від 09.11.2006 р. у
загальному розмірі 2694550,25 грн. з яких:
прострочена заборгованість по кредиту
у розмірі 260000,00 доларів США, що в
гривневому еквівалентів станом на
05.08.2013 р. по курсу НБУ складає 2078180,00 (два
мільйона сімдесят вісім тисяч сто
вісімдесят) грн., заборгованість по
сплаті штрафу по простроченому тілу
кредиту у розмірі 273817 (двісті сімдесят
три тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 60
коп., заборгованість по сплаті пені по
простроченим процентам у розмірі 342552
(триста сорок дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят дві) грн. 65 коп., за рахунок та
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: нежиле приміщення, яке
розташоване у будинку АДРЕСА_1. Нежиле
загальною площею 182,30 кв.м., нежиле
приміщення (в літ. А) знаходиться в
підвалі та передається в іпотеку разом
з усіма складовими частинами та
майбутніми змінами, які можуть статись
в приміщенні, з усіма інженерними
мережами, комунікаціями та спорудами,
які знаходяться в приміщенні (газові,
електричні, теплові, водяні,
каналізаційні), яке належить ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі - продажу
нежилого приміщення, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
06.06.2006 року та зареєстровано в реєстрі
за №5343, зареєстрований в Державному
реєстрі правочинів 06.06.2006 року за №1354319.
Встановити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» з
початковою ціною, розмір якої не буде
нижчим розміру звичайних ринкових цін
на подібне майно на момент продажу.
Стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в розмірі 3441,00
грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, заперечення на позовну
заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК
України, суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Згідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів
справи, 09.11.2010 р., між позивачем та
відповідачем, був укладений договір, з
подальшими змінами та доповненнями, за
умовами якого позивач отримав кредитні
кошти в сумі 845000,00 доларів США строком
до 07.11.2011 р.

Відповідно до заявок на видачу готівки,
відповідач отримав вказані кредитні
кошти, тобто позивач виконав своє
зобов'язання та надав позичальнику
кредит у розмірі та на умовах,
встановлених договором (а.с.41,43).

Згідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до розрахунку по
кредитній заборгованості відповідача
від 05.08.2013 р., загальна заборгованість
становить 2694550,25 грн. з яких:
прострочена заборгованість по кредиту
- 260000,00 доларів США, що еквівалентно
гривні по курсу НБУ - 2078180,00 грн.,
заборгованість по сплаті штрафу - 273817,60
грн., заборгованість по сплаті пені - 342
552,65 грн. (а.с.101).

Офіційний курс гривні до долара
США, встановлений Національним банком
України станом на 05.08.2013 р., становив
799,3000 за 100 доларів США (а.с.11).

Позивач неодноразово пропонував
відповідачу виконати взяті на себе
зобов'язання по кредитному договору, що
підтверджується письмовими вимогами
та претензіями від 27.11.2012р., 16.01.2013р.,
06.02.2013р., 19.02.2013р., 11.03.2013р., які містяться
в матеріалах справи, однак відповідач
кредитні зобов'язання належним чином
не виконав.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором, або законом.

Договором іпотеки від 28.11.2006 р., із
подальшими змінами та доповненнями,
визначено, що з метою забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором, відповідач передав в
іпотеку позивачу нежиле приміщення у
буд. АДРЕСА_1 (а.с.45-46).

Згідно із реєстраційним
посвідченням № 019614, зазначене
приміщення належить відповідачу на
праві приватної власності (а.с.48).

Відповідно до ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, розірвання
кредитного договору, набуття права
власності на предмет іпотеки тощо),
належить виключно позивачеві.

Судом встановлено, що п. 11.1
договору іпотеки, передбачено право
позивача на звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі, якщо на день
настання строку виконання
забезпеченої заставою вимоги, вона не
буде виконана в повному обсязі.

Статтею 39 Закону України "Про
іпотеку" встановлено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються, зокрема, загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Даючи юридичну оцінку поясненням
представника позивача та наданим по
справі доказам, враховуючи те, що
відповідач зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, а
договором іпотеки передбачено право
позивача на звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі, якщо на день
настання строку виконання
забезпеченої заставою вимоги, вона не
буде виконана в повному обсязі, суд
дійшов висновку, що в рахунок погашення
заборгованості відповідача необхідно
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, понесені останнім, які
складаються з судового збору в розмірі
3441,00 грн. (а.с.7).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213,
215, 223-228 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 624, 1049,
1054, ЗУ «Про іпотеку», Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ України від 30
березня 2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Банк "Український капітал"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором за рахунок
звернення стягнення на предмет іпотеки
- задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №66свкл-06 від 09.11.2006
року, яка нарахована станом на 05.08.2013
року, в розмірі 2694550 (два мільйона
шістсот дев'яносто чотири тисячі
п'ятсот п'ятдесят) грн. 25 коп., з яких :
прострочена заборгованість по кредиту
у розмірі 2078180,00 (два мільйона сімдесят
вісім тисяч сто вісімдесят) грн.,
заборгованість по сплаті штрафу по
простроченому тілу кредиту у розмірі
273817 (двісті сімдесят три тисячі
вісімсот сімнадцять) грн. 60 коп.,
заборгованість по сплаті пені по
простроченим процентам у розмірі 342552
(триста сорок дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят дві) грн. 65 коп., - звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме :
нежиле приміщення, яке розташоване у
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 182,30
кв.м., нежиле приміщення (в літА)
знаходиться в підвалі та передається в
іпотеку разом з усіма складовими
частинами та майбутніми змінами, які
можуть статись в приміщенні, з усіма
інженерними мережами, комунікаціями та
спорудами, які знаходяться в
приміщенні (газові, електричні,
теплові, водяні, каналізаційні), яке
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі - продажу нежилого приміщення,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 06.06.2006 року та
зареєстровано в реєстрі за №5343,
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів 06.06.2006 року за №1354319.

Встановити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» з
початковою ціною, розмір якої не буде
нижчим розміру звичайних ринкових цін
на подібне майно на момент продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Український капітал" судовий
збір в розмірі 3441,00 (три тисячі
чотириста сорок одна) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя