Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0614/3291/2012
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Снітка С.О.

суддів
Худякова А.М.,

Кочетова Л.Г.

секретаря
Гарбузюк Ю.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання будинку спільною сумісною
власністю та його поділ за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Малинського
районного суду Житомирської області
від 16 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 р. ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання
домогосподарства об'єктом права
спільної сумісної власності та його
поділ.

Послалась на те, що 14.09.2002 р. уклала з
відповідачем шлюб, який 30.05.2011 р.
розірвала.

До одруження 08.02.2002 р. відповідач
отримав у порядку дарування
незавершений будівництвом будинок
АДРЕСА_1, вартість якого складала 26 583
грн.

За час спільного проживання вони
добудували будинок. Станом на 29.04.2014 р.
вартість його склала 453 027 грн.

Оскільки добровільно поділити будинок
відповідач відмовився, то ОСОБА_2
просила суд про задоволення позову.

Рішенням Малинського районного суду
Житомирської області від 16 липня 2014
року позов задоволено.

Вирішено визнати домоволодіння по
АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділити ОСОБА_2 частину у
домоволодінні вартістю 242 557, 50 грн.
за третім варіантом, а саме: коридор 1-1
вартістю 23 274 грн., спальню 1-2
вартістю 37 581 грн., прихожу 1-3
вартістю 28 709 грн., зал 1-4 вартістю 46
975 грн., їдальню 1-6 вартістю 29 753 грн.,
кухню 1-7 вартістю 29 753 грн., коридор 1-8
вартістю 6 264 грн., ганок А вартістю 2 477
грн., літню кухню Б вартістю29 272 грн., ?
огорожі вартістю 8 499, 5 грн.

У власності ОСОБА_3 залишити майно,
вартістю 294 280, 50 грн., а саме: коридор
1-1 вартістю 223 96 грн., ванну 1-5 вартістю 39
668 грн., коридор 2-1 вартістю 53 759 грн.,
спальню 2-2 вартістю 66 283 грн., спальню
2-3 вартістю 49 060 грн., гараж Г вартістю
52 907 грн., убиральню Г вартістю 1 708
грн., ? огорожі вартістю 8 499, 50 грн.

Зобов'язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 721, 50
грн. різницю у вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6
049 грн. судових витрат.

Проведення робіт з обладнання входу з
двору в ізольовану квартиру в коридорі
1-1 з облаштуванням дверного прорізу
замість віконного та ганку покласти на
відповідача.

Проведення робіт з обладнання
перегородки в коридорі 1-1 на відстані 4,
10 м від існуючих вхідних дверей в
коридор 1-1 покласти на позивачку.

Покласти на відповідача проведення
ремонтно-будівельних робіт по
переобладнанню ванни 1-5 в кухню площею 8
кв. м., використовуючи існуючі системи
водопостачання та водовідведення,
газовід, а також вентиляційну систему.
Решту площі 7, 2 кв. м. використати для
влаштування суміщеного санвузла та
ванної кімнати. Вхід до санвузла
влаштувати з коридору 1-1 відповідно до
п. 8. 10. ДБН.

Покласти на позивачку проведення
ремонтно-будівельних робіт по
переобладнанню приміщення їдальні 1-6
та кухні 1-7 в кухню та суміщений
санвузол (або санвузол та ванну
кімнату), використовуючи існуючі
системи водопостачання та
водовідведення, газовід, а також
вентиляційну систему. Вхід до санвузла
влаштувати з коридору 1-1 відповідно до
п. 8. 10 ДНБ.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити, так як вважає його
незаконним, необґрунтованим, прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Висновок суду, що закінчення
будівництва було здійснено внаслідок
спільних трудових та грошових затрат
суперечить доказам, які знаходяться в
матеріалах справи. Будинок є його
особистою власністю, як отриманий у дар
і застосування судом ст.331 ЦК України є
безпідставним. Суд не врахував
ринкової вартості будинку станом на 2001
рік. Будинок він добудував до вступу в
шлюб з ОСОБА_2 Кухня та убиральня були
побудовані до шлюбу тому не могли бути
визнані об'єктом спільної сумісної
власності. Рішення прийнято у
порушення ст. 31 ЦПК України.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат аба затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Із матеріалів справи видно, що 14.09.2002 р.
сторони уклали шлюб, а 30.05.2011 р. його
розірвали. Від шлюбу є син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю.

До одруження відповідач 08.02.2002 р.
отримав у дар незавершений
будівництвом будинок АДРЕСА_1. Вартість
будинку складала 26 583 грн.

За час перебування у шлюбі сторони
завершили будівництво та у грудні 2008 р.
Будинок був прийнятий в експлуатацію
та зареєстрований. Вартість будинку
станом на 29.04.2011р. склала 453027 грн. Тобто
істотно збільшилась. Тому суд
обгрунтувано за мінусом вартості майна
до шлюбу 26583 грн. визнав будинок
об'єктом права спільної сумісної
власності сторін та з врахуванням
висновку експертизи поділив його між
сторонами. При цьому норм
матеріального та процесуального права
не порушив.

Висновок суду про закінчення
будівництва в період шлюбу доказам не
суперечить. Посилання суду у рішенні на
ст. 331 ЦК України є правильним. Доказів
про ринкову вартість будинку станом на
2001 рік відповідач суду не надав. Інші
доводи скарги є необґрунтованими,
висновків суду не спростовують, ст. 31
ЦПК України не порушена. Підстав для
скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а рішення Малинського
районного суду Житомирської області
від 16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та протягом
двадцяти днів з цього моменту може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: