РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

__________________________________________________________________

Справа №: 22-ц/191/262/14Головуючий суду
першої інстанції:Біленко Л.В.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Авраміді Т. С. "04" лютого 2014 р.
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в м.
Феодосія у складі:

Головуючого суддіАвраміді Т.С.,
СуддівСамойлової О.В., Приходченко А.П.,
При секретаріБогданович О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Феодосії цивільну справу
за позовом ОСОБА_6 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_7 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» на
рішення Керченського міського суду АР
Крим від 17 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_7, у якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
просить: стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» на її користь у
відшкодування майнової шкоди 9674,41 грн.,
у відшкодування моральної шкоди 2500
грн.; стягнути з ОСОБА_7 у відшкодування
майнової шкоди 500 грн. (сума франшизи), у
відшкодування моральної шкоди 3500 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є власником автомобілю «GEELY MR
7151 F», 2009 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1. 22 червня 2013 року ОСОБА_7,
цивільна відповідальність якого
застрахована у ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», керуючи транспортним
засобом ВАЗ-21063 реєстраційний номер
НОМЕР_2, порушив Правила дорожнього
руху і здійснив зіткнення з
автомобілем позивача. Внаслідок
вказаного ДТП автомобілю позивача були
заподіяні пошкодження. Згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження розмір майнової шкоди
заподіяний позивачу склав 17988,45 грн.
Однак ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» виплатило страхове
відшкодування у розмірі 8314,04 грн., що
вважає за порушення своїх прав і
просить їх захистити. Крім того позивач
зазначає, що внаслідок ДТП вона зазнала
моральної шкоди, яку також просить
відшкодувати.

Рішенням Керченського міського суду АР
Крим від 17 грудня 2013 року позов
задоволено частково: стягнуто з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» на
користь ОСОБА_6 у відшкодування
матеріальної шкоди 8082,67 грн., у
відшкодування судових витрат 1107,34 грн.;
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у
відшкодування матеріальної шкоди 500
грн., у відшкодування моральної шкоди
2000 грн., у відшкодування судових витрат
342,06 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду в частинні
стягнення з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь позивача суми у
відшкодування майнової шкоди та
судових витрат скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 до ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення,
судом першої інстанції, норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Так, в апеляційній скарзі йдеться про
те, що суд першої інстанції
необґрунтовано надав перевагу
висновку № 52 експертного
автотоварознавчого дослідження і
поклав його в основу рішення, всупереч
чинному законодавству залишивши поза
увагою калькуляцію розміру шкоди,
зробленою працівниками ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» на підставі
Методики за актом огляду транспортного
засобу, який передбачені пошкодження
належного позивачці транспортного
засобу та підписаний останньою.

Також в апеляційній скарзі йдеться про
необґрунтоване стягнення витрат на
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження № 52 в
якості судових витрат, оскільки дане
дослідження проводилось поза рамками
цивільної справи, тому вказані витрати
не могли складати судові витрати, що
підлягають стягненню з ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна».

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить її відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Представник ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, від
представника ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» надійшла заява про розгляд
справи за їх відсутності, що колегія
суддів вважає заможливим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія судів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як правильно встановлено судом та не
оспорюється сторонами, ОСОБА_6 належить
автомобіль «GEELY MR 7151 F», 2009 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

22 червня 2013 року ОСОБА_7, керуючи
транспортним засобом ВАЗ-21063
реєстраційний номер НОМЕР_2 на
автодорозі М-17, рухаючись з боку с.
Приозерне в напрямку м. Керчі у
Ленінському районі АР Крим у порушення
Правил дорожнього руху не вибрав
безпечну швидкість руху та не врахував
дорожні обставини, внаслідок чого
виїхав на зустрічну смугу руху, де
допустив зіткнення з автомобілем «GEELY MR
7151 F», 2009 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1., який рухався на зустріч,
у зв'язку з чим обидва автомобілі
зазнали механічні пошкодження.

Вищенаведені обставини встановлені
постановами Ленінського районного
суду АР Крим від 04 липня 2013 року та
Апеляційного суду АР Крим від 05 серпня
2013 року, якими ОСОБА_7 був визнаний
винним у вказаній ДТП.

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК
України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (ст. 1188
ЦК України)

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Цивільна відповідальність ОСОБА_7 в
порядку ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» застрахована у
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»
(а.с.122).

У встановлений вказаним законом строк
обидва учасника ДТП подали до ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна»
заяви-повідомлення про настання
страхового випадку.

25 червня 2013 року провідним
спеціалістом ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» Ситченко С.Є. здійснено
огляд транспортного засобу позивача та
складений відповідний Акт огляду
транспортного засобу (а.с.127), який
містить назву деталей та опис
пошкоджень. Згідно змісту вказаного
акту він складений на підставі
зовнішнього огляду транспортного
засобу (а.с.127 зворот).

26 червня 2013 року позивач звернулася до
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» із
заявою у якій відмовилась від
нарахування страхової виплати
визначеної працівником страховика і
вимагала проведення незалежного
експертного дослідження.

09 липня 2013 року між ОСОБА_6 та МПП «СБ»
укладений договір №45 на проведення
експертного автотоварознавчого
дослідження для розрахунку вартості
суми матеріальної шкоди, завданої
володільцю автомобіля «GEELY MR 7151 F», 2009
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

11 липня 2013 року складений висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження № 52 за яким розмір збитків,
завданих володільцю автомобіля
внаслідок ДТП з урахуванням суми ПДВ
становить 17988,45 грн., без ПДВ - 16896,71 грн.

Відповідно до з калькуляції-висновку
№ від 18.09.2013 року (а.с.130), наданого
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»,
вартість ремонту автомобіля позивача
становить 10 045,99 грн.

24 вересня 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» виплатило ОСОБА_6
суму страхового відшкодування у
розмірі 8314,04 грн.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6
заявлені до ОСОБА_7, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність юридичних обставин для
покладення на останнього обов'язку
відшкодувати позивачу майнову шкоду у
розмірі 500 грн. (суми франшизи) та
моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Рішення суду в цій частині не
оскаржується, а тому не перевіряється.
Підстави для застосування правил ч. 3
ст. 303 ЦПК України відсутні.

Також не оскаржується рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 щодо стягнення з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна»
компенсації моральної шкоди та розміру
ПДВ.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок ДТП, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що сума
страхового відшкодування, яка підлягає
виплаті позивачу має складати суму,
визначену висновком експертного
автотоварознавчого дослідження № 52
від 11 липня 2013 року за відрахуванням
суми ПДВ, та франшизи - 500 грн. що
становить16396,71 грн. Враховуючи виплату
позивачу страховою компанією суми в
розмірі 8314,04 грн., стягнув з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» на
користь позивачки 8082,67 грн.

З таким висновком погоджується колегія
суддів, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 22 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» шкода, заподіяна
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана зокрема з пошкодженням
транспортного засобу.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки (ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

З метою визначення матеріальних
збитків, завданих власнику в разі
пошкодження транспортного засобу,
визначення вартості відновлювального
ремонту транспортного засобу
застосовується Методика товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів затверджена
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 р. N 142/5/2092, яка є
обов'язковою під час проведення
автотоварознавчих експертиз та
експертних досліджень судовими
експертами науково-дослідних
інститутів судових експертиз
Міністерства юстиції України,
експертами науково-дослідних
експертно-криміналістичних центрів
Міністерства внутрішніх справ України,
експертами інших державних установ,
суб'єктами господарювання, до
компетенції яких входить проведення
судових автотоварознавчих експертиз
та експертних досліджень, а також всіма
суб'єктами оціночної діяльності під
час оцінки КТЗ у випадках, передбачених
законодавством України або договорами
між суб'єктами цивільно-правових
відносин.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 52
від 11 липня 2013 року, який виконаний
експертом - автотоварознавцем МПП «СБ»
Гордієнко А.В., який має кваліфікацію
судового експерта з правом проведення
автотоварознавчих експертиз за
спеціальністю «Визначення вартості
дорожніх транспортних засобів, розмір
шкоди, заподіяної володільцю
транспортного засобу», внесений до
Державного реєстру судових експертів
(а.с. 27-11) і проведений відповідно до
вищезазначеної Методики майнова шкода
спричинена позивачу внаслідок вище
зазнаної ДТП є рівною розміру вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу, з
урахуванням суми ПДВ становить 17988,45
грн., без ПДВ - 16896,71 грн.

Таким чином, виходячи з того, що у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, суд першої інстанції дійшов
правильному висновку про те, що
страхове відшкодування мало складати
16896,71 грн., за виключення суми франшизи,
і обґрунтовано стягнув з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» на
користь позивача 8082,67 грн.

Суд першої інстанції дійшов такому
висновку в результаті надання зібраним
у справі доказам належної оцінки
згідно зі ст. 212 ЦПК України, яка
встановлює, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції необґрунтовано
поклав в основу рішення висновок № 52
експертного автотоварознавчого
дослідження, залишивши поза увагою
калькуляцію розміру шкоди, зробленою
працівниками ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на підставі Методики за
актом огляду транспортного засобу,
який передбачені пошкодження
належного позивачці транспортного
засобу та підписаний останньою є
неспроможними.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що визначення вартості
відновлювального ремонту ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна»
ґрунтується лише на зовнішньому огляді
автомобіля про що зазначено в акті.
Висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 52
від 11 липня 2013 року був здійснений на
підставі детального розбору
пошкоджених комплектуючих
транспортного засобу і містить більш
детальний опис пошкоджень
транспортного засобу.

Як вбачається з експертного
автотоварознавчого дослідження № 52
від 11 липня 2013 року, зокрема це
підтверджено фото таблицею (а.с.174-188),
необхідність проведення ремонту
автомобіля викликана пошкодженнями,
які були завдані автомобілю внаслідок
ДТП. До того ж, як випливає з довідки
№9219345 (а.с.132) автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження
передньої центральної та бокової лівої
частин.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано не взяв до
уваги заперечення ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» про те, що до
висновку включені пошкодження, які не
були наслідком ДТП, правильно
зазначивши, що всі перелічені в
експертному дослідженні висновку
пошкодження автомобіля розповсюджені
саме на частинах автомобіля, які й були
пошкодженні внаслідок зіткнення і
узгоджуються з іншими письмовими
доказами.

Посилання апелянта на те, що ст. 34 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не зобов'язує страховика
долучати до процесу визначення
вартості відновлювального ремонту
автомобіля аварійного комісара або
експерта, а надає можливість здійснити
розрахунок збитку працівником
страховика не містить підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду,
оскільки вирішальне значення має факт
правильного визначення розміру суми,
що має складати страхове
відшкодування, який суд і поклав в
основу свого рішення.

Також суд першої інстанції правильно
взяв до уваги той факт, що 26 червня 2013
року позивач звернулася до ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» із
заявою, у якій відмовилась від
нарахування страхової виплати,
визначеної працівником страховика і
вимагала проведення незалежного
експертного дослідження.

Підпунктом 34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» встановлено
право потерпілого для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків залучати аварійних
комісарів, експертів або юридичних
осіб, у штаті яких є аварійні комісари
чи експерти.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
правильність даного висновку суду
першої інстанції та не містять
правових підстав для скасування чи
зміни рішення суду в частині
визначення розміру страхового
відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги про безпідставне стягнення
витрат на проведення експертного
автотоварознавчого дослідження № 52 у
розмірі 1220 грн. в якості судових витрат.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом. До витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи,
належать: витрати на правову допомогу;
витрати сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до положень ст. 86 ЦПК
України витрати, пов'язані з переїздом
до іншого населеного пункту свідків,
спеціалістів, перекладачів, експертів,
найманням ними житла, а також
проведенням судових експертиз, несе
сторона, яка заявила клопотання про
виклик свідків, залучення спеціаліста,
перекладача та проведення судової
експертизи. Кошти на оплату судової
експертизи вносяться стороною, яка
заявила клопотання про проведення
експертизи. Якщо клопотання про
проведення експертизи заявлено обома
сторонами, витрати на її оплату несуть
обидві сторони порівну. У разі несплати
судової експертизи у встановлений
судом строк суд скасовує ухвалу про
призначення судової експертизи.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено (ст. 88 ЦПК України).

З аналізу вищенаведених норм
процесуального права вбачається, що
розподілу та стягненню підлягають
судові витрати пов'язані з розглядом з
конкретної справи та здійснені у
рамках її розгляду.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи вказані витрати були здійсненні
позивачкою 10 липня 2013 року, тобто до
подання позову і відкриття провадження
у справі та за межами провадження у
даній цивільній справі.

До предмету позовних вимог щодо
стягнення майнової шкоди, з
урахуванням їх уточнення 03 грудня 2013
року (а.с.139), вказані витрати також не
входили.

Однак, суд першої інстанції вказані
вимоги закону не врахував і
безпідставно стягнув з відповідачів
суму витрат на проведення дослідження
в сумі 1200 гривень як судові витрати по
справі. Також при вирішенні питання
щодо розподілу судових витрат, суд
першої інстанції не врахував принципу
пропорційності компенсації судових
витрат при частковому задоволених
вимог, що передбачено положеннями ст.88
ЦПК України.

В порушення вимог вказаної статті, суд
частково задовольнивши позовні вимоги,
зокрема заявлені до страхової
компанії, повністю стягнув на користь
позивача судові витрати.

Таким чином, витрати у розмірі 1220 грн.
не мають входити до суми судових
витрат, що підлягають стягненню, а
розмір судового збору, сплачений
позивачем, підлягає розподілу таким
чином: з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
підлягає стягненню 11,27 (500 (сума що
стягнута з ОСОБА_7.) х 229,4 (сума судового
збору сплаченого позивачем) : 10174,41
(загальна ціна позову)), з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» на
користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 182,24
(8082,67 (сума що стягнута з ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна») х 218,13 (сума
судового збору сплаченого позивачем
зменшена на суму, що підлягає стягненню
з ОСОБА_7.) : 9674,41 (ціна позову заявленого
ОСОБА_6 до ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна»)).

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права є підставою для
зміни рішення суду (п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України) в частині визначення розміру
компенсації судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
статтею 303, пунктом 3 частини 1 статті 307,
пунктом 4 частини 1 статті 309, частиною 2
статті 314, статтею 316 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
Керченського міського суду АР Крим від
17 грудня 2013 року - задовольнити
частково.

Рішення Керченського міського суду АР
Крим від 17 грудня 2013 року в частині
визначення розміру компенсації
судових витрат, що підлягають
стягненню з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
- змінити.

Визначити розмір компенсації судових
витрат, що підлягають стягненню з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» на
користь ОСОБА_6 в сумі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 24 коп.

Визначити розмір компенсації судових
витрат, що підлягають стягненню ОСОБА_7
на користь ОСОБА_6 в сумі 11 (одинадцять
) грн. 27 коп.

В решті рішення Керченського міського
суду АР Крим від 17 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.

Судді: Т.С. Авраміді А.П. Приходченко
О.В. Самойлова