Справа № 658/800/14-ц
(провадження №2/658/417/2014)
Категорія справи 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 вересня 2014 року
м.Каховка

Каховський
міськрайонний суд Херсонської області
в складі

головуючого судді Рахімової О.В.,

при секретарях Завізьон С.А.,

Оніщенко Л.В.

Діденко С.А.

розглянувши в місті Каховці у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

встановив:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі
Банк) звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_5 та ОСОБА_4. З урахуванням
уточнень до позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить звернути стягнення
на предмет іпотеки - житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, шляхом
продажу предмету іпотеки на прилюдних
торгах та задовольнити за рахунок
предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» по кредитному
договору № 014/30/1191 від 30 травня 2008 року у
розмірі 176695,17 дол. США (еквівалентно -
1527671 грн. 11 коп.).

В обґрунтування позову зазначається,
що 30 травня 2008 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» (правонаступник ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 014/30/1191,
згідно якого відповідач отримав кредит
у розмірі 38000 дол. США з кінцевим
строком погашення 30 жовтня 2033 року та
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,00% на рік.

В порушення умов договору та норм
цивільного законодавства відповідач
зобов'язання належним чином не виконує
в результаті чого станом на 18 лютого 2014
року заборгованість по кредитному
договору становить 176695,17 дол. США, з них:
заборгованість по кредиту - 42648,12 дол.
США, заборгованість по сплаті
відсотків - 18839,81 дол. США, пеня за
порушення графіку сплати відсотків -
115207,24 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між Банком та
ОСОБА_4 30 травня 2008 року було укладено
договір іпотеки, за яким відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
житловий будинок з господарчими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 85,2 кв.м., та який
належить відповідачу на праві
власності. За рахунок заставленого
майна банк має право задовольнити у
повному обсязі усі вимоги, передбачені
кредитним договором. З метою погашення
відповідачем простроченої
заборгованості 06 січня 2011 року Банком
було направлено позичальнику вимогу
про дострокове погашення
заборгованості, які відповідачем
отримано належним чином. Проте, ОСОБА_4
станом на лютий 2014 року заборгованість
не погашено, що надає іпотекодержателю
право звернутися у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до суду.

В судове засідання представник
позивача надав заяву з проханням
слухати справу за його відсутності, на
позовних вимогах наполягає, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причину неявки суду не повідомили.
Надали заяву з проханням в позовних
вимогах відмовити в повному обсязі,
оскільки вступив в дію Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», а предмет іпотеки, це їх єдине
житло.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи позивача, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному
обсязі.

Так, судом встановлено, що 30 травня 2008
року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступник ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль») та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № 014/30/1191, згідно якого
відповідач отримав кредит у розмірі 38000
дол. США з кінцевим строком погашення 30
жовтня 2033 року та зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 13,00%
на рік.

Одночасно 30 травня 2008 року між Банком
та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

30 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_4
було укладено договір іпотеки, за яким
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 85,2 кв.м., та
який належить відповідачу на праві
власності..

Згідно вимог п. 6.1 Кредитного договору
кредитні кошти надані відповідачу у
безготівковій формі шляхом переказу
всієї суми кредиту на його поточний
рахунок, що підтверджується
відповідним меморіальним валютним
ордером від 30 травня 2008 року.

У березні 2009 року та у квітні 2009 року
між Банком та відповідачем укладено
додаткові угоди про зміну умов
погашення кредиту.

З квітні 2011 рок відповідачем не
виконується зобов'язання щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором та сплати відсотків у
встановленні кредитним договором та
додатками до нього строки, у зв'язку з
чим станом на 18 лютого 2014 року
заборгованість по кредитному договору
становить 176695,17 дол. США, з них:
заборгованість по кредиту - 42648,12 дол.
США (еквівалентно 368727 грн. 12 коп.),
заборгованість по сплаті відсотків -
18839,81 дол. США (еквівалентно 162882 грн. 23
коп.), пеня за порушення графіку сплати
відсотків - 115207,24 дол. США (996058 грн. 76
коп.).

Перерахунок боргу ОСОБА_4 з доларів США
на українську гривню Банком проведено
на підставі офіційного курсу долара,
встановленого Національним банком
України станом на 18 лютого 2014 року.

Спірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України та Законом
України «Про іпотеку».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1054 Кодексу
встановлено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_4 отримав від ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» на підставі кредитного
договору № 014/30/1191 від 30 травня 2008 року
38000 дол. США.

З квітня 2011 року позивальник
(відповідач) не повертає Банку кредит
та не сплачує проценти в строки та в
розмірі встановленому кредитним
договором.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом

Статтею 7 названого Закону встановлено,
що за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Якщо вимога за основним зобов'язанням
підлягає виконанню у грошовій формі,
розмір цієї вимоги визначається на
підставі іпотечного договору або
договору, що обумовлює основне
зобов'язання, у чітко встановленій сумі
чи шляхом надання критеріїв, які
дозволяють встановити розмір цієї
вимоги на конкретний час протягом
строку дії основного зобов'язання.

Якщо інше не встановлено законом або
іпотечним договором, іпотекою також
забезпечуються вимоги
іпотекодержателя щодо відшкодування:

витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки;

витрат на утримання і збереження
предмета іпотеки;

витрат на страхування предмета
іпотеки;

збитків, завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 33 Закону у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку (ст. 35 Закону).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 30 травня 2008 року
між Банком та ОСОБА_4 було укладено
договір іпотеки, згідно якого
позичальник (відповідач) надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме житловий
будинок з господарчими та побутовими
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
85,2 кв.м., який належить відповідачу на
праві власності.

В пункті 5 Договору іпотеки зазначено,
що іпотекодержатель має право вимагати
достроково виконання зобов'язання за
кредитним договором, забезпеченого
іпотекою, а якщо його вимога не буде
задоволена - звернути стягнення на
предмет іпотеки, у разі, зокрема,
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених кредитним договором.

З метою погашення відповідачем
простроченої заборгованості по
кредитному договору Банком 06 січня 2011
року було направлено ОСОБА_4 вимогу про
дострокове погашення заборгованості
за кредитним договором, яку отримано
відповідачем 17 січня 2011 року.

Зі змісту зазначених вище норм
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про іпотеку» у
іпотекодержателя (Банк - кредитор), у
зв'язку з невиконанням іпотекодавцем
(відповідач - боржник) основного
зобов'язання, а саме погашення кредиту
та процентів по кредиту в строки та в
розмірі встановленому кредитним
договором, виникло право задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Разом з цим, 03 червня 2014 року був
прийнятий Закон України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Відповідно до п.1.1 вказаного закону,
протягом його дії не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно і загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

02 вересня 2014 року ОСОБА_4 (позичальник)
та ОСОБА_5 (поручитель) звернулись до
суду із заявою в якій заперечують проти
звернення стягнення на предмет
іпотеки: житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 85,2 кв.м.,
оскільки зазначений будинок є їх
єдиним місцем проживання.

Будь-якої інформації щодо наявності
іншого нерухомого майна у
відповідачів, до суду не надано.

З урахуванням всього вищевикладеного
та зазначених норм Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» станом на
вересень 2014 року відсутні підстави для
задоволення позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» щодо звернення
стягнення на нерухоме майно - предмет
іпотеки, яке належить відповідачам на
праві власності, для задоволення вимог
Банку по кредитному договору.

Керуючись ст. ст. 3-8, 15, 212-223 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити публічному акціонерному
товариству «Райффайзен Банк Аваль» у
задоволенні позовних вимог щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
- житловий будинок з господарчими та
побутовими будівлями і спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, шляхом
продажу предмету іпотеки на прилюдних
торгах для задоволення за рахунок
предмету іпотеки майнових вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» по кредитному
договору № 014/30/1191 від 30 травня 2008 року у
розмірі 176695,17 дол. США.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня тримання
копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Каховського міськрайонного суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О. В. Рахімова