Справа № 161/3833/14-ц
Провадження № 2/161/1716/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16 червня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

з участю прокурора -
Бондарук О.О.,

представника позивача -
Шульгана Ф.П.,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Луцької міської ради в
інтересах малолітнього ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, -

в с т а н о в и в :

Виконком Луцької міської ради
звернувся в суд з позовом в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач ОСОБА_2, яка є матір'ю
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ухиляться від його виховання та
матеріального утримання.

Зазначає, що ОСОБА_2 вела асоціальний
спосіб життя, систематично зловживає
спиртними напоями, не працює, не
забезпечує дитині належного
піклування та догляду. В стані
алкогольного сп'яніння влаштовує
сварки та дебоші.

18.10.2013 року малолітній ОСОБА_3 був
доставлений в притулок для дітей
служби у справах дітей Волинської
обласної державної адміністрації як
такий, що самовільно залишив місце
постійного проживання.

У зв'язку з чим просив суд позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та стягувати з неї аліменти в розмірі ?
частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму і до досягнення ним
повноліття.

Представник позивача та прокурор в
судовому засіданні позов підтримали з
підстав, викладених у заяві та просили
його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, просила відмовити в його
задоволені, оскільки після відібрання
у неї дитини вони значно змінилася в
кращу сторону. Спосіб життя та
житлово-побутові умови дозволять
виховувати й утримувати дитину
належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши
представлені письмові докази в справі,
суд прийшов до висновку, що позов в
задоволені позову слід відмовити з
наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 20.12.2005 року,
відповідач по справі є матір'ю
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до вимог ч.ч. 2 і 3 ст. 150
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, (він) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Із представлених суду письмових
доказів - повідомлення зі школи,
притулку для дітей, акту обстеження
умов проживання від 22.10.2013 року та
пояснень сусідів відповідача слідує,
що ОСОБА_2 до та в період подання позову
до суду вела асоціальний спосіб життя,
систематично зловживала спиртними
напоями, не працювала, не надавала
своїй дитині належного піклування та
догляду, не цікавилася її навчанням та
розвитком (а.с. 5,6,9,10,11).

Служба у справах дітей Луцької міської
ради у наданому висновку № 170 від 01.11.2013
року, затвердженим рішенням виконкому
від 06.11.2013 року, вважає за доцільне
позбавити відповідача по справі ОСОБА_2
батьківських прав щодо малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Відповідно до п. 15 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
30.03.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

При цьому, як слідує з положень
Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні з пояснень відповідача,
представника служби у справах дітей та
показань свідка ОСОБА_4, на час розгляду
справи умови проживання відповідача
змінилися, остання впорядкувала
житловий будинок, а саме: винесла
сміття, прибрала приміщення, погасила
заборгованість та провела
електропостачання, перестала вживати
алкогольні напої, почала працювати.

Наведені обставини підтверджуються
також актом обстеження умов проживання
від 19.05.2014 року, з якого вбачається, що
дитині створене робоче місце, є місце
для відпочинку(а.с. ).

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що відповідач змінила своє
ставлення щодо неповнолітньої дитини,
своїми діями намагається виправити та
покращити житлово-побутові умови,
постійно відвідує неповнолітнього
сина у Волинському обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей, що свідчить про відсутність
виняткових обставин при яких слід
розлучити дитину з матір'ю, а тому
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 213-215, ЦПК
України, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182 Сімейного
Кодексу України, Декларацією прав
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
Постановою Пленуму Верховного суду
України №3 від 30.03.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову виконавчого
комітету Луцької міської ради в
інтересах малолітнього ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк