13 листопада 2014 року
Справа № 2-3/11
УХВАЛА

13 листопада 2014 року Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Маймур
Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську клопотання позивача
про відвід секретаря судового
засідання по цивільній справі №2-3/11
(провадження №2/0203/1/2014) за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, третя особа - Управління
Держкомзему в м. Дніпропетровську, про
визнання права спільного користування
земельною ділянкою, усунення перешкод
у користуванні майном шляхом надання
дозволу на встановлення забору та
заборони відповідача користування цим
майном, відшкодування моральної шкоди,
про зобов'язання виконати обов'язок в
натурі, про встановлення розміру
ідеальних часток у праві власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська перебуває
вищевказана цивільна справа за позовом
ОСОБА_1, який під час судового засідання
у справі 13 листопада 2014 року заявив
відвід секретарю судового засідання по
даній цивільній справі з підстав
упередженого ставлення останнього до
розгляду справи, що, як вказав позивач,
виявилось, у видачі позивачу на руки
повістки про виклик для вручення
свідку ОСОБА_13 із зазначенням минулої
дати судового засідання, внаслідок
чого свідок не з'явився до судового
засідання. При цьому, позивач послався,
що такі дії секретаря із видачі
повістки вчинені за вказівкою судді.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти заявленого відводу заперечувала.

Інші учасники розгляду справи в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, в зв'язку із чим суд
вважає за можливе вирішити заяву
позивача про відвід за фактичної явки
сторін.

Вислухавши думку сторін та
ознайомившись із матеріалами
цивільної справи, суд приходить до
наступного висновку з таких підстав.

Так, відповідно до ст.22 ч.1 ЦПК України
секретар судового засідання не може
брати участі у розгляді справи та
підлягає відводу з підстав, зазначених
у статті 20 цього Кодексу.

Згідно ст.20 ч.1 ЦПК України суддя не може
брати участі в розгляді справи і
підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1)
під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання; 2) він прямо чи
побічно заінтересований у результаті
розгляду справи; 3) він є членом сім'ї
або близьким родичем (чоловік, дружина,
батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка,
пасинок, падчерка, брат, сестра, дід,
баба, внук, внучка, усиновлювач чи
усиновлений, опікун чи піклувальник,
член сім'ї або близький родич цих осіб)
сторони або інших осіб, які беруть
участь у справі; 4) якщо є інші
обставини, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
судді; 5) було порушено порядок
визначення судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті 11
1 цього Кодексу.

Як вказувалось вище, позивачем
заявлено відвід секретарю судового
засідання - фактично з підстав,
визначених п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, тобто
через наявність, на думку позивача,
обставин, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
секретаря судового засідання. До таких
обставин позивач відніс видачу йому
секретарем судового засідання
повістки для свідка із зазначенням
минулої, а не наступної дати судового
засідання по справі, що, за твердженням
позивача, вчинено було за вказівкою
судді.

Аналізуючи заявлені позивачем
підстави відводу в контексті наведених
норм законодавства та з урахуванням
наявних в матеріалах справи доказів
повідомлення учасників розгляду
справи про дату, час та місце
проведення судового засідання від 13
листопада 2014 року, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення відводу секретаря
судового засідання, ґрунтуючи свою
правову позицію на наступному.

Так, як слідує з матеріалів справи в
судовому засіданні від 06 листопада 2014
року було оголошено перерву в тому
числі задля виклику в судове засідання
для допиту в якості свідка ОСОБА_13, в
зв'язку із чим секретарем судового
засідання в той же день підготовлено
повістку про виклик до суду на ім'я
вказаного свідка із зазначенням в
якості дати проведення судового
засідання 13 листопада 2014 року, після
чого така повістка за допомогою
поштового зв'язку була відправлена
адресату (Т.3, а.с.71, 74). Відтак, виклик
свідка здійснено секретарем судового
засідання із дотриманням вимог ст.ст.74,
75 ЦПК України. Крім того, слід
відзначити, що допущення технічної
помилки/описки в тексті судової
повістки про виклик свідка, зокрема
виданій на руки позивачу, не тільки за
умови вказаних обставин самостійного
належного повідомлення судом свідка
про дату, час та місце проведення
наступного судового засідання, а й саме
по собі в жодному разі не свідчить і не
може свідчити про упередженість
секретаря судового засідання, як хибно
стверджує позивач. До того ж посилання
позивача на видачу йому секретарем
судової повістки для свідка із
друкарською помилкою/опискою саме за
вказівкою судді взагалі є вигадкою
позивача, що нічим не підтверджується.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилається позивач в обґрунтування
заявленого ним відводу секретаря
судового засідання, мають надуманий
характер, є безпідставними, а тому
заява ОСОБА_1 про відвід секретаря
судового засідання задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.20, 24, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про
відвід секретаря судового засідання по
цивільній справі №2-3/11 (провадження
№2/0203/1/2014) за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, третя особа - Управління
Держкомзему в м. Дніпропетровську, про
визнання права спільного користування
земельною ділянкою, усунення перешкод
у користуванні майном шляхом надання
дозволу на встановлення забору та
заборони відповідача користування цим
майном, відшкодування моральної шкоди,
про зобов'язання виконати обов'язок в
натурі, про встановлення розміру
ідеальних часток у праві власності на
нерухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур