Справа № 699/1260/14-ц
Номер провадження 2/699/480/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2
Держземагенства у
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області – ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.
Корсуні-Шевченківському цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Бровахівської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору на стороні
відповідача ОСОБА_2 Держземагенства у
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області про визнання права
власності на земельну ділянку (пай) за
заповітом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред’явила у суд даний
позов і просить визнати за нею як
спадкоємцем за заповітом право
власності на земельну ділянку розміром
1,1745 га посилаючись на те, що 11 січня 2011
року померла її мати. Після її смерті
відкрилася спадщина на зазначену
земельну ділянку. Незважаючи на це,
оформити спадщину вона не може у
зв’язку з зіпсуванням
правовстановлюючого документу, а саме:
Державного акту на право власності на
земельну ділянку.

У суді позивач ОСОБА_1 свої вимоги
підтримала і надала суду пояснення
аналогічні змісту заяви.

Представник відповідача у суд не
з’явився, надавши заяву про розгляд
справи за відсутності та визнання
вимог позивача.

Представник третьої особи ОСОБА_3
не заперечує проти задоволення позову
посилаючись на те, що чинним
законодавством не передбачена видача
дублікатів державних актів.

Суд, з’ясувавши всі обставини справи
та перевіривши їх доказами, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв’язок
доказів у їх сукупності, вважає, що
позов підлягає до повного
задоволення.

В суді встановлено, що 11 січня 2013
року померла мати позивача ОСОБА_4 (
свідоцтво про смерть серії 1-СР №206143
видане 11 січня 2013 року виконкомом
Бровахівської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області), яка за життя
набула право власності на земельну
ділянку загальною площею 1,1745 га,
кадастровий номер земельної ділянки
020080029 (на даний час :02:008:0029),
що розташована на території
Бровахівської сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області. Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 177784 виданий 25 вересня 2004
року на підставі розпорядження
Корсунь-Шевченківської районної
державної адміністрації від 23 вересня
2004 року №297, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №06 було
зіпсовано, оскільки у Державному акті є
наявна дописка « 9 кабінет» невідомо
ким виконана. Померла лишила заповіт, в
якому все своє майно заповіла своїй
дочці, позивачці по справі.

Після смерті матері, позивачка
відповідно до чинного на день смерті
спадкодавця законодавства фактично
прийняла спадщину, тобто вступила в
управління та володіння спадковим
майном, оскільки на час відкриття
спадщини постійно проживала разом зі
своєю матір’ю та вела спільне
господарство, що підтверджується
довідкою №200 від 10.09.2014 року, виданою
виконкомом Бровахівської сільської
ради. Місцем відкриття спадщини є с.
Бровахи Корсунь-Шевченківського
району Черкаської області, де
заходиться нерухоме майно спадкодавця
- земельна ділянка площею 1.1745 га.

Після смерті матері позивачка
ОСОБА_1 подала відповідну заяву в
нотаріальну контору і 16 травня 2014 року
була заведена спадкова справа №164/2013.
Але у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку площею 1,1745 га їй було
відмовлено, тому що відсутні документи,
що посвідчують родинні відносини між
ними, оскільки спадкодавець у
свідоцтві про народження позивача
записана на прізвище «Крупка», а
свідоцтво про одруження з ОСОБА_5 було
втрачено ОСОБА_6 ще під час проживання в
Кримській автономії та в Державному
акті на земельну ділянку серії ЯБ №177784,
власник записана як «Довжинок» замість
правильного прізвища «Довженок». У
зв’язку з цим, позивачка зверталася до
суду з заявою про встановлення фактів
родинних відносин та належності
правовстановлюючого документу.

Згідно рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 16 червня 2014
року заяву позивачки задоволено та
встановлено, що померла 11 січня 2013 року
в с.Бровахи Корсунь-Шевченківського
району Черкаської області ОСОБА_6 є
рідною матір’ю ОСОБА_1. Також
встановлено, що державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 177784, виданий 25 вересня 2004
року на підставі розпорядження
Корсунь-Шевченківської РДА Черкаської
області від 23 вересня 2004 року №297 на
ім’я ОСОБА_7, належить померлій ОСОБА_6.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_8 від
успадкування земельної ділянки
відмовився на користь позивача ОСОБА_1

20 вересня 2014 року за вхідним номером
1885/01-16 з метою успадкування права
власності на земельну ділянку площею
1.1745 га, цільове призначення якої -
ведення сільськогосподарського
виробництва, позивач повторно
звернулася з заявою щодо видачі їй
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після матері ОСОБА_6, яка
померла 11 січня 2013 року, на земельну
ділянку площею 1.1745 га, яка розташована
на території Бровахівської сільської
ради Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, згідно Державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №177784, до Корсунь -
Шевченківської державної нотаріальної
контори Черкаської області, де їй було
роз’яснено, що спадщину позивачка
прийняла (спадкова справа №164/2013 року,
але видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 1.1745 га нотаріус не може,
тому що Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№177879 від 25.09.2004 року був зіпсований,
оскільки у Державному акті є наявна
дописка « 9 кабінет», невідомо ким
виконана, а тому їй у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку площею 1.1745 га було
повторно відмовлено. У зв’язку з цим
позивачка змушена була звернутися до
суду з позовною заявою про визнання
права власності на земельну
ділянку(пай) за заповітом.

Зазначена обставина підтверджується
постановою нотаріуса від 20 вересня 2014
року про відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом та
листом Корсунь-Шевченківської
державної нотаріальної контори №1887/01-16
від 20.09.2014 року, що крім позивача заяву
про прийняття спадщини в нотаріальну
контору ніхто не подавав.

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №1116/3.3 від 12
серпня 2014 року становить 21692,13 грн..

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи або смерті
власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов’язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов’язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Положення ст. 126 ЗК України в редакції,
яка діяла на час видачі Державного акту
на право власності на земельну частку,
тобто на 2001 рік, передбачали
посвідчення права власності на
земельну ділянку державними актами,
форми яких затверджувались Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» до 1 січня 2013 року державна
реєстрація земельних ділянок, які
передаються у власність із земель
державної чи комунальної власності,
здійснювалась з видачею державних
актів на право власності на земельні
ділянки. Реєстрація державних актів на
право власності здійснюється у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі. Постанова
Кабінету Міністрів України №449 від
02.04.2002 року «Про затвердження форм
державного акта на право власності на
земельну ділянку та державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою» втратила чинність
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43
«Про затвердження Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»
втратив чинність (згідно з наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 3 липня 2013
року №404). Отже, окремого порядку видачі
дублікатів взамін втрачених або
зіпсованих документів, підтверджуючих
право власності, користування
земельними ділянками законодавство на
даний час не передбачає.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після
01.01.2013 року «Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон)
визначає, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі –
державна реєстрація прав) – офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону,
відповідно до якої державна реєстрація
прав проводиться на підставі, в тому
числі і державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом.

А тому, враховуючи викладене, суд
вважає за позивачем слід визнати право
власності на спадкове майно, оскільки
вона є спадкоємцем зазначеного майна.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, оскільки
цивільні справи розглядаються в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, а тому на
запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, сторони пояснили, що всі
докази надані.

До початку розгляду справи по суті
позивач не змінив предмет або підставу
позову, а відповідач не пред’явив
зустрічний позов та протягом усього
часу розгляду справи позивач не
збільшив та не зменшив розмір позовних
вимог, а тому суд розглянув цивільну
справу в межах пред’явлених вимог і на
підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не
вживалися.

Задовольняючи позов, суд залишає за
позивачем понесені судові витрати по
справі, оскільки ні до пред’явлення
позову, ні потім відповідач не
заперечував про його задоволення і
прав позивача не порушував.

Керуючись ст.ст.169,212,213,214,215,218 ЦПК
України, ст.ст. 391, 392, 1216, 1218, 1225, 1233 ЦК
України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с. Чистопілля Ленінського
району Крим, зареєстрована і проживає
ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 21 червня 2007
року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС
України в Черкаській області,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2 після смерті
матері ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть
серії 1-СР №206143 видане 14 січня 2013 року
виконавчим комітетом Бровахівської
сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області) право власності на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 1,1745 га, кадастровий номер
:02:008:0029, розташовану в
адміністративних межах Бровахівської
сільської ради
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області.

Повідомити осіб, які беруть участь у
справі, що з повним рішенням суду вони
зможуть ознайомитися 21 листопада 2014
року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя ОСОБА_9