Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства Київської
міської ради «Київдорсервіс» до
ОСОБА_1, третя особа Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача коштів в сумі 3
184 грн. 31 коп.

Вимоги мотивує тим, що Комунальне
підприємство Київської міської ради
«Київдорсервіс» створене відповідно
до рішення Київської міської ради від
27.11.2003 № 216/1090 «Про заходи щодо
поліпшення роботи з організації
дорожнього руху, розвитку мережі
паркінгів, автостоянок, місць для
паркування та інших об'єктів
дорожнього сервісу в м. Києві» та на
підставі розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
22.04.04 № 680 «Про організаційно-правові
заходи щодо створення комунального
комунального підприємства
«Київдорсервіс», яким затверджено
Статут позивача. Законом України «Про
автомобільні дороги» встановлений
обов'язок органів місцевого
самоврядування утримувати автодороги
в належному стані. Технічні засоби
організації дорожнього руху також
перебувають в комунальній власності
міста. Предметом діяльності позивача,
відповідно до положень п. 3.4.3 та п. 3.4.10
Статуту є, зокрема, утримання технічних
засобів регулювання дорожнього руху,
встановлення, заміна та забезпечення
експлуатаційного стану світлофорних
об'єктів, дорожніх знаків, інших
засобів регулювання дорожнього руху.

Пунктом 5 Розпорядження КМДА від 21.03.2005
№ 398 «Про впорядкування розміщення
технічних засобів регулювання
дорожнім рухом на вулично-шляховій
мережі м. Києва» КП «Київдорсервіс»
визначено балансоутримувачем
технічних засобів регулювання
дорожнім рухом. Отже, технічні засоби
регулювання дорожнього руху міста
Києва є комунальною власністю
територіальної громади міста Києва та
знаходяться на балансі позивача.

01 червня 2013 року о 01.20 год. в м. Києві
відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Део», д.н.з. НОМЕР_2 на вулиці Тимошенка
з боку вулиці З.Гайдай, не доїжджаючи
перехрестя з пр. Оболонським, не вибрав
в установлених межах безпечної
швидкості руху, не врахував дорожню
обстановку, стан проїзної частини та
транспортного засобу, що призвело до
наїзду на світлофор та пошкодження
транспортного засобу котрим він
керував і світлофор, чим порушив вимоги
п. п. 12.1, 12.3 ПДР. Факт заподіяння збитків
КП «Київдорсервіс» з вини відповідача,
який, керуючи джерелом підвищеної
небезпеки, порушив Правила дорожнього
руху, що призвело до ДТП, встановлений
постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 14.06.2013 року, згідно з
якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні
Правил дорожнього руху та вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

КП «Київдорсервіс» було відновлено
пошкоджені відповідачем технічні
засоби регулювання дорожнього руху -
колону пішохідного світлофору.

Матеріальний збиток з вини ОСОБА_1 в
результаті ДТП згідно актів виконаних
робіт форми КБ-3, КБ-2 становить 3 184 грн. 31
коп., у зв»язку з чим відповідач
зобов»язаний відшкодувати КП
«Київдорсервіс» вартість пошкодженого
майна та проведених робіт, необхідних
для відновлення роботи світлофорного
об»єкту.

У судовому засіданні представник
позивача Гузенко Н.В. позов підтримала
з підстав, викладених у заяві, просила
задовольнити вимоги.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, мотивуючи тим, що на
момент вчинення дорожньо-транспортної
пригоди його цивільно-правова
відповідальність була застрахована, а
тому вартість пошкодженого
світлофорного обєкта позивачу повинна
сплатити страхова компанія; відразу
після ДТП він до ПрАТ «СК «Провідна»
подавав письмову заяву для оформлення
страхового випадку, тоді ж
співробітники страхової компанії йому
повідомили про те, що якщо будуть
претензії з приводу пошкодженого
майна, то кошти вони виплатять.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 08 січня 2014 року до участі у
справі було залучено у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» (а.с. 37).

Представник третьої особи Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» в судове засідання
не з»явився, представник третьої особи
Медвідь О.І. суду надав письмові
пояснення на позов з проханням
розглянути справу у відсутності
представника страхової компанії, у
яких зазначив про те, що заява про
виплату страхового відшкодування та
документи, які є необхідними для
з»ясування наявності підстав для
виплати страхового відшкодування КП
«Київдорсервіс» не надані, тому у ПрАТ
«СК «Провідна» відсутній обов»язок
щодо прийняття рішення по суті; після
виконання позивачем своїх обов»язків
передбачених законом, ПрАТ «СК
«Провідна» здійснить розрахунок
вартості пошкодженого майна і у
визначеному законом порядку прийме
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатить його.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з пояснень учасників
судового засідання та постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 14.06.2013 р., ОСОБА_1 01 червня 2013 року о
01.20 год., керуючи автомобілем «Део»,
д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві на вул. Тимошенка
з боку вул. З.Гайдай, не доїжджаючи
перехрестя з пр. Оболонським, не вибрав
в установлених межах безпечної
швидкості руху, не врахував дорожню
обстановку, стан проїзної частини та
транспортного засобу, що призвело до
наїзду на світлофор та пошкодження
транспортного засобу котрим він
керував і світлофор, чим порушив вимоги
п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху
України (а.с. 5).

Даною постановою відповідача ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та звільнено від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою, а тому суд вважає, що
технічні засоби регулювання
дорожнього руху на перехресті вул.
Тимошенка - пр. Оболонський в м. Києві
зазнали механічних пошкоджень саме з
вини відповідача.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
автомобільні дороги» складовими
вулиць і доріг міст є, зокрема, технічні
засоби організації дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного закону
встановлено, що вулиці і дороги міст
знаходяться у віддані органів
місцевого самоврядування і є
комунальною власністю.

Отже, технічні засоби організації
дорожнього руху перебувають в
комунальній власності міста.

Відповідно до п. п. 3.4.3; 3.4.10 Статуту КП
Київської міської ради
«Київдорсервіс», предметом діяльності
підприємства є утримання технічних
засобів регулювання дорожнього руху, в
тому числі встановлення, заміна та
забезпечення експлуатаційного стану
світлофорних об»єктів, дорожніх
знаків, інших знаків регулювання
дорожнього руху (а.с. 6, 8).

На підтвердження розміру заподіяної
відповідачем шкоди позивачем надано
Акт приймання виконаних будівельних
робіт за червень 2013 року та довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
(та витрати) за червень 2013 року у якій
зазначено, що вартість відновлювальних
робіт світлофорного об»єкту на пр.
Оболонський - вул. Тимошенка в м. Києві
становить 3 184 грн. 31 коп. (а.с. 24-25).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1, який керував
забезпеченим транспортним засобом
«Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2, була
застрахована страхувальником ОСОБА_5 у
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»,
згідно полісу № АВ/4761400 обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, термін дії якого
з 11.08.2012 р. до 10.08.2013 р. Даним полісом
визначено розмір страхової суми (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну майну в
сумі 50 000 грн.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов»язків, зокрема,
є: договори та інші правочини; завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов»язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов»язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов»язку. Зобов»язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу.

Отже, за наявності вищевказаного
договору страхування обов»язок
виплати страхового відшкодування у
зв»язку із заподіянням майну позивача
шкоди в результаті ДТП виникає у
страховика ПрАТ «СК «Провідна».

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України,
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані з
відшкодуванням шкоди, завданої
страхувальником (страхування
відповідальності).

Відповідно ст. 9 Закону України «Про
страхування», страхова виплата це
грошова сума, яка виплачується
страховиком відповідно до умов
договору страхування при настанні
страхового випадку.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як роз»яснено в п. 16 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, відповідно
до статті 21 Закону № 1961-IV на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_1
є передчасними, оскільки позивач
попередньо не звертався у визначеному
законом порядку щодо виплати
страхового відшкодування до третьої
особи у справі ПрАТ «СК «Провідна» з
якою було укладено договір страхування
відносно транспортного засобу за
участю якого відбулася вищевказана
дорожньо-транспортна пригода, у
зв»язку з чим у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 509, 979, 980, 985, 988, 990,
1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 16, 18 Закону
України «Про автомобільні дороги», ст. 9
Закону України "Про страхування", ст. 22
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», п. 16 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, ст. ст. 10, 11,
60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 89, 208, 215, 218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Комунального
підприємства Київської міської ради
«Київдорсервіс» до ОСОБА_1, третя особа
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої дорожньо-транспортною
пригодою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя