АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2604/14284/2012 № апеляційного
провадження:22-ц/796/263/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Галаган
В.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 29 січня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Пікуль А.А., Нежури В.А.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства «Жилкомунсервіс» на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 жовтня 2012 року по справі
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Жилкомунсервіс» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Жилкомунсервіс» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_3 та з
урахуванням зменшення розміру
позовних вимог просило стягнути
заборгованість за житлово - комунальні
послуги в розмірі 3 822,52 грн., інфляційні
витрати в сумі 228,56 грн. та 3% річних у
сумі 168,45 грн. за період з 01.10.2009 року до
01.10.2012 року. Посилається на те, що ОСОБА_3
є власником 25/100 часток квартири
АДРЕСА_1 та споживачем послуг, що надає
позивач. Внаслідок неналежного
виконання ОСОБА_3 обов'язків по сплаті
комунальних послуг у неї утворилася
відповідна заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 25 жовтня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне
акціонерне товариство
«Жилкомунсервіс» просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм процесуального та матеріального
права.

Вказана справа вже була предметом
перегляду в апеляційній та касаційній
інстанціях. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 10 липня 2013 року рішення
апеляційного суду м. Києва від 03 квітня
2013 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції. В зазначеній ухвалі суд
посилається на те, що у порушення вимог
ст.ст.212-214 ЦПК України, апеляційний суд
не з'ясував належним чином фактичних
обставин справи щодо заявлених вимог;
які правовідносини сторін випливають з
установлених обставин, залишивши поза
увагою позовні вимоги про стягнення
інфляційних витрат та 3% річних від
простроченої суми, передбачених ст.625
ЦК України, та відсутність оплати
рахунку з оплати житлово - комунальних
послуг за січень 2012 року.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України,
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За умовами ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три
процентирічних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 є власником 25/100 часток квартири
АДРЕСА_1 та споживачем послуг, що надає
ПАТ «Жилкомунсервіс» (а.с.32).

ЗАТ «Жилкомунсервіс»,
правонаступником якого є ПАТ
«Жилкомунсервіс», здійснює
отрганізацію експлуатації за
функціональним призначенням вказаного
жилого будинку, безпосередньо надає
послуги з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території, а також
відповідно до п.2.6 договору укладеного
між ЗАТ «Київінвестбуд» та ЗАТ
«Жилкомунсервіс» на технічне
обслуговування житлових будинків,
гуртожитків, інженерних мереж та
комунікацій від 24 грудня 2012 року,
забезпечує мешканців даного будинку
іншими комунальними послугами (а.с.29).

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 17 вересня 2009 року з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стягнуто солідарно на
користь ЗАТ «Жилкомунсервіс»
заборгованість в розмірі 7 627,83 грн.
(а.с.53).

Судом встановлено, що 01 грудня 2010
року між ЗАТ «Жилкомунсервіс» та
ОСОБА_3 укладено договір про надання
послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій (а.с.33).

Постановою державного виконавця
ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві від 30
грудня 2011 року закінчено провадження, у
зв'язку з повним фактичним виконанням
ОСОБА_3 рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 17 вересня 2009
року (а.с.72).

У новому розрахунку, який
розроблений позивачем на основі
Реєстру сплат, усі сплати, що
здійснювалися ОСОБА_3 зараховані
належним чином, відповідають цільовому
призначенню платежів, що не порушує
прав позивача та відповідача та вимог
чинного законодавства (а.с.157-158).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у
січні 2010 року оплатила два рахунки за
житлово комунальні послуги на загальну
суму 1 363,40 грн., а саме:

- перший рахунок за жовтень 2009 року,
який оплачено із запізненням, і яким
було сплачено 373,10 грн. нарахувань та
частково оплачено 626,90 грн. боргу, про
який зазначено у рахунку на сплату (із
зазначенням призначення платежу:
«Борг»);

- другий рахунок за грудень 2009 року,
який оплачено вчасно як поточний), і
яким було сплачено 363,40 грн. нарахувань
без сплати боргу.

ОСОБА_3 у січні 2010 року в рахунку за
жовтень 2009 року частково оплатила борг
у сумі 626,90 грн., який зараховано на
погашення існуючої зпаборгованості з
найдавнішим терміном її виникнення,
тобто на погашення заборгованості, що
утворилася до 01.09.2009 року (яка виходить
за межі строку загальної позовної
давності). А сума у 373,10 грн., яка
оплачена ОСОБА_3 згідно цього ж
Розрахунку на сплату (за жовтень 2009
року) в якості поточного нарахування -
зарахована як оплата послуг за жовтень
2009 року.

Отже, у січні 2010 року згідно
рахунку на сплату за жовтень 2009 року
було оплачено борг у сумі 626,90 грн., а не
1000 грн. як зазначалося у старому
розрахунку, а сумою у 373,10 грн. оплачено
послуги за жовтень 2009 року.

Крім того, датою оплати «Рахунків
на сплату за житлово-комунальні
послуги» вважається дата зарахування
цих коштів на розподільчий рахунок КП
«ГІОЦ», а не дата оплати їх у банку. Крім
того, розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк. Плата за
спожиту протягом розрахункового
періоду електричну енергію вноситься
не пізніше 10 числа наступного місяця,
якщо договором не встановлено іншого
терміну.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не завжди вчасно вносила
плату, що зумовило зарахування
невчасно сплачених нею платежів до
боргу, оскільки платежі вносилися без
зазначення нею цільового призначення (
борг чи поточні платежі).

Згідно наданого розрахунку,
враховуючи нарахування за поточні
послуги в сумі: 18 658,18 грн. та суму
сплачену за поточні послуги в розмірі:
16 465,76 грн., заборгованість ОСОБА_3 за
період з 01.09.2009 року по 01.10.2012 року
становить 2 192,42 грн. (а.с.155-156).

Враховуючи, що ОСОБА_3 прострочено
сплату послуг за відповідним
договором, з неї підлягають до сплати
також інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Жилкомунсервіс»
підлягають стягненню понесені судові
витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 307,309,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Жилкомунсервіс» задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 жовтня 2012 року скасувати
та ухвалити нове, яким стягнути з
ОСОБА_3 на користь Приватного
акціонерного товариства
«Жилкомунсервіс» за період з 01.09.2009 р.
по 01.10.2012 р. 2 192,42 грн. заборгованість, 77,01
грн. інфляційні витрати, 89,29 грн. - 3%
річних, 243,60 грн. судового збору, а
всього 2 602,32 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-