АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/176/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
13 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Ювшин В. І. суддів Вишня
Н. В. , Пономаренко В. В. при секретарі
Котолуп А.В. адвоката
позивача ОСОБА_7
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_9 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 28 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9, треті особи
ОСОБА_10, Соснівський відділ ДВС
Черкаського міського управління
юстиції, про збільшення розміру
аліментів на утримання дитини та
стягнення пені за несвоєчасну сплату
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_9, треті особи ОСОБА_10,
Соснівський відділ ДВС Черкаського
міського управління юстиції, про
збільшення розміру аліментів на
утримання дитини та стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів. В
обґрунтування своїх позовних вимог
вказувала, що з травня 2002 р. по березень
2005 р. вона проживала в фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька -
ОСОБА_11, яка проживає з позивачкою та
заходиться на її утриманні.
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 16.07.2007 р. з
відповідача було стягнуто аліменти на
утримання доньки в розмірі 300 грн.
щомісячно. 28.09.2009 р. рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
збільшено суму розміру аліментів з 300
грн. до 500 грн. щомісячно до повноліття
дитини.

Проте відповідач ОСОБА_9 нерегулярно
виплачував аліменти, внаслідок чого у
нього утворилася заборгованість, яку
він погасив лише частково після
нагадувань державного виконавця.
Позивачка стверджує, що відповідач
дитиною не цікавиться, участі у її
вихованні та оздоровленні не приймає.
Крім аліментів ніякої допомоги не
надає. Дочка відвідує студію сучасних
танців, художню школу, займається з
репетитором англійської мови та
займається у школі класичного балету.
Всі ці навчання платні. В місяць
загалом це складає - 850 грн.
Просила суд збільшити розмір
аліментів, що стягуються з відповідача
на її користь для утримання дочки
ОСОБА_11 з 500 грн. до 800 грн. щомісячно до
повноліття.

17.10.2013 ОСОБА_7 подала до суду заяву
про збільшення розміру позовних вимог
та просила суд збільшити розмір
аліментів, що стягуються з відповідача
на її користь для утримання дочки
ОСОБА_11 з 500 грн. до 800 грн. щомісячно до
повноліття. Стягнути з ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_7 пеню за прострочення
сплати аліментів в сумі 63117,36 грн. за
період з 01.05.2010 р. по 01.10.2013 р.

Рішенням Соснівського районного
м. Черкаси від 28 листопада 2013 року
позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7
на утримання доньки з 500 грн. до 700 грн.
щомісячно, починаючи з 11.09.2013 р. до
повноліття дитини. Стягнуто з
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі 15
000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_9 на
користь держави судовий збір в сумі 229,40
грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
представник ОСОБА_9 подав апеляційну
скаргу, вважаючи, що рішення суду
першої інстанції прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та просить скасувати рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 28 листопада 2013 року і ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_7 у
збільшені розміру аліментів та
зменшити розмір неустойки з
врахуванням матеріального та
сімейного стану відповідача.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки не повністю
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про збільшення
розміру щомісячних аліментів з 500
гривень до 700 гривень, суд першої
інстанції виходив з того, що дитина
сторін по справі перебуває на
диспансерному обліку та має вади зору,
потребує інших витрат на нормальний
розвиток, харчування, а також витрати
на оздоровлення. Також відповідач має
заборгованість по сплаті аліментів, а
тому він повинен сплатити неустойку за
прострочення сплати аліментів, яка
визначена судом першої інстанції з
врахуванням матеріального стану
відповідача в сумі 15000 гривень.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_7
та відповідач ОСОБА_9 з травня 2002 р. по
березень 2005 р. перебували в фактичних
шлюбних відносинах, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народилася дочка - ОСОБА_11 яка
залишилася проживати з позивачкою.

Відповідно до рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 16.07.2007 р. з відповідача було
стягнуто аліменти на утримання доньки
в розмірі 300 грн. щомісячно. 28.09.2009 р.
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси суму розміру аліментів
збільшено з 300 грн. до 500 грн. щомісячно
до повноліття дитини. Проте ОСОБА_9 від
сплати аліментів ухиляється,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. Внаслідок цього за ним
утворилась заборгованість по виплаті
аліментів в сумі 2 386,66 грн. Враховуючи,
що позивачка є одинокою матір'ю та з 2013
року перебуває у декретній відпустці
по догляду за другою дитиною, в зв'язку
з чим у неї змінився матеріальний стан,
позивачка також просила збільшити
розмір аліментів з 500 гривень щомісячно
до 800 гривень.

Відповідно до статті 192 СК Україні
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України, які містяться у пункті 17
постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" розмір аліментів
на одну дитину, за жодних обставин, не
може бути меншим, ніж зазначений у
частині 2 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на
утримання дочки ОСОБА_11 згідно
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 28 вересня 2009 року
стягуються аліменти в розмірі 500
гривень щомісячно, що не є менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Але оцінивши
обставини справи та зміну
матеріального стану позивачки в
зв'язку з народженням другої дитини суд
першої інстанції дійшов висновку про
збільшення розміру аліментів з 500
гривень щомісячно до 700 гривень.

Звертаючись у 2013 році з позовом про
збільшення розміру аліментів на
дитину до 700 грн. щомісячно, ОСОБА_7
довела лише зміни свого матеріального
та сімейного стану, але судом першої
інстанції залишились без належної
оцінки та обставина, що змінилось і
матеріальний та сімейний стан іншого
учасника аліментних правовідносин.
Так, відповідно до довідки ДПА у м.
Черкаси ОСОБА_9 зареєстрований як
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності і за 2012 рік не отримав
ніякого прибутку від підприємницької
діяльності (а.с. 46). Також відповідач
несе витрати на утримання
повнолітнього сина, який навчається на
денній формі навчання в Національному
аерокосмічному університеті ім.
М.Є.Жуковського «Харківський
авіаційний інститут» на платній основі
з терміном навчання з 01 вересня 2010 року
по 30 червня 2014 року. На утриманні
відповідача також знаходиться
неповнолітній син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який також часто хворіє та перебуває на
обліку в педіатра. Зазначені обставини
значного погіршення матеріального
стану відповідача та зміна його
сімейного стану виникли після 28
вересня 2009 року, коли відбулось
підвищення розміру стягнутих з нього
аліментів до 500 гривень щомісячно.

Але судом першої інстанції не було
враховано положення ст. 141 СК України,
згідно яких мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини, зокрема,
утримання дітей, як матір'ю так і
батьком, а тому суду першої інстанції
необхідно було врахувати і зміну в
сторону погіршення матеріального
становища відповідача, наявність у
нього двох дітей від іншого шлюбу та
відсутність у нього прибутку як у
фізичної особи-підприємця.

За змістом статті 192 СК України той
факт, що при визначенні розміру
аліментів у 2013 році позивачка ОСОБА_7 не
працювала так як народила другу дитину
та набула статусу одинокої матері і
перебуває в декретній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, не може бути достатньою
підставою для збільшення розміру
аліментів до 700 гривень, так як змінився
і матеріальний та сімейний стан
відповідача.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
недоведеність позивачем обставин,
визначених статтею 192 СК України як
підстав зміни розміру аліментів, та
приходить до висновку про
необхідність зміни рішення суду першої
інстанції в цій частині позову та
відмові в позові.

Правовідносини що виникають з участі
батьків у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами обставинами, регулюються
ст. 185 СК України, а не ст. 192 СК України.
Але позивачка не ставила позовних
вимог про стягнення додаткових витрат,
а просила лише збільшити розмір
стягнутих аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Але визначаючи розмір неустойки судом
першої інстанції зроблено невірно
розрахунок від суми несплачених
аліментів лише за кожен місяць
прострочення, тоді як законом
передбачено за кожен день (весь час)
прострочення.

Заборгованість по аліментах з травня
2010 року по 30.09.2013 року становить 2 386,66
гривень. Розмір заборгованості
визначений державним виконавцем та не
оспорений ОСОБА_9

Неустойка за несплату аліментів
становить за серпень 2010 року 500 х 1% х 1126
дні = 5630 гривень; за вересень 2010 року 500 х
1% х 1096 дні = 5480 гривень; за жовтень 2010
року 500 х 1% х 1065 днів = 5320 грн; за листопад
2010 року 500 х 1% х 1035 днів = 5175 грн; за
грудень 2010 року 500 х 1% х 1004 днів = 5020 грн;

за січень 2011 року 500 х 1% х 973 днів = 4865 грн;
за лютий 2011 року 500 х 1% х 945 днів = 4725 грн;
за березень 2011 року 500 х 1% х 914 днів = 4570
грн; за липень 2011 року 500 х 1% х 792 днів = 3960
грн; за серпень 2011 року 500 х 1% х 761 днів =
3805 грн; за вересень 2011 року 500 х 1% х 731
днів = 3655 грн; за листопад 2011 року 500 х 1% х
670 днів = 3350 грн; за січень 2012 року 500 х 1% х
608 днів = 3040 грн; за березень 2012 року 500 х
1% х 548 днів = 2740; за квітень 2012 року 500 х 1%
х 518 = 2590 грн; за травень 2012 року 500 х 1% х
487днів = 2435 грн; за червень 2013 року 500 х 1%
х 92 днів = 460 грн; за серпень 2013 року 500 х 1%
х 30 днів = 150 грн;

Загальна сума неустойки за
прострочення сплати аліментів за
період з 01 травня 2010 року по 01 жовтня 2013
року становить 66970 гривну.

Судом першої інстанції вірно з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів
ОСОБА_9 на підставі ч. 2 ст. 196 СК України
зменшений до 15000 гривень.

Судовий збір визначено судом
першої інстанції вірно. Інші доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для скасування судового рішення в
частині стягнення пені за прострочення
сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9
ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 28
листопада 2013 року задоволити
частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 листопада 2013 року
змінити, скасувавши його в частині
збільшення розміру стягнення
аліментів з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_7
на утримання доньки ОСОБА_11 до 700
гривень щомісячно.

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_15 в частині
позовних вимог про збільшення розміру
стягнення аліментів на користь ОСОБА_7
на утримання доньки ОСОБА_11 до 700
гривень щомісячно.

В іншій частині рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення та може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів, починаючи з дня його
проголошення.

Головуючий :

Судді :