РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Грицак О.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

01.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення коштів в сумі 92 000 грн. за
договорами позики від 24.12.2012 року та
15.12.2012 року, посилаючись на те, що
відповідачі позичили кошти для
здійснення першого внеску за
будівництво власної квартири, але на
його вимоги позику не повертають.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 наполягає на
задоволенні позову шляхом солідарного
стягнення суми боргу з обох
відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 позов визнали
частково на суму 42 000 грн., в решті проти
позову заперечують, оскільки ОСОБА_2 не
було нічого відомо про наявність
розписки та отримання коштів в сумі 50 000
грн. дружиною.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_6 позов визнали.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши обставини справи суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, перебуваючи в зареєстрованому
шлюбі, 13.12.2012 року уклали з ТОВ «Фірма
«Тонус» договір переуступки права
вимоги на будівництво квартири.
Відповідно до умов договору, до 19.12.2012
року слід було зробити перший внесок за
квартиру в сумі 87 800 грн. В зв'язку з
відсутністю вказаних коштів, подружжя
звернулося до батька ОСОБА_3-ОСОБА_1. про
отримання позики. 15.12.2012 року ОСОБА_3
отримала в ОСОБА_1 кошти в сумі 50 000 грн.,
а 24.12.2012 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 42000
грн. 25.12.2012 року ОСОБА_2 вніс перший
внесок на будівництво квартири в сумі 29
720 грн., а ОСОБА_3-50 000 грн. Решту коштів
подружжя витратили. Навесні 2013 року
стосунки в сім'ї погіршилися і ОСОБА_1
звернувся до них із вимогою повернути
борг, але станом на час звернення до
суду кошти повернуті не були. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
10.12.2013 року шлюб між подружжям ОСОБА_3
розірвано.

Вказані обставини підтверджуються:
розписками від 15.12.2012 року та 24.12.2013
року; свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_3;
договором №20/12 переуступки права
вимоги на будівництво квартири;
копіями квитанцій про здійснення
першого внеску, які сторонами не
оспорюються; рішенням суду про
розірвання шлюбу; поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи ту обставину, що суми
боргу позивачу не повернуто, про що
свідчить наявність у останнього
оригіналів розписок, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
коштів. При цьому, судом враховується,
що відповідачі визнали факт отримання
ними коштів саме, як позику, факт вимоги
про повернення позики навесні 2013 року,
коли стосунки в сім'ї погіршилися. Крім
того ОСОБА_2 визнав, що решту коштів, які
залишилися в сім'ї після здійснення
першого внеску за будівництво
квартири, вони витратили на свої
потреби, і жодних доказів того, що
ОСОБА_3 коштів у батька не брала, або
брала, але витратила у власних
інтересах він суду не надав. Сам
договір позики від 15.12.2012 року ніким не
оспорювався. Тому, з врахуванням вимог
ч.2ст. 65 СК України, за якою при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя, суд дійшов висновку
про те, що вся сума позики-92 000 грн.
бралася в інтересах сім'ї, яка на даний
час розпалася, а тому суму боргу з
врахуванням рівності часток подружжя у
спільному майні слід стягнути з
відповідачів по 46 000 грн. з кожного.

Судові витрати складають 920 грн. та
розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК
України, пропорційно до частини
задоволеного позову.

Керуючись ст.ст. 209, ч.1 ст.11, 212-215, 88 ЦПК
України, ст.ст.65, 70 СК України, ст.ст. 204,
1046, 1049, 526, ЦК України,

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 по 46 000 гривень боргу за
договорами позики з кожного та по 460
грн. з кожного понесених судових
витрат.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя