Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/471/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

20 листопада 2014 року
місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів
Н.Є.,

позивача ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
Криворізької філії приватного
підприємства "Аеліта" про захист прав
споживачів, розірвання договору,
стягнення вартості товару та пені,
стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнених вимог
просив розірвати договір №024 від 09.03.2011
року, укладений між ОСОБА_2 та
криворізькою філією приватного
підприємства «Аеліта», стягнути з
відповідача на користь позивача 206162
гривень вартості автомобіля, 5284
гривень вартості сигналізації та її
встановлення на автомобіль, 913297,66
гривень пені, 50000 моральної шкоди (т.2
а.с. 3-5).

Позов мотивовано тим, що відповідно до
укладеного між сторонами договору №024
від 09.03.2011 року позивач придбав у
відповідача автомобіль Mitsubishi ASX 1,8 AT Invite
кузов №JMBXTGA3WBZ004653 (автомобіль). 16.03.2011
року на автомобіль встановлено
сигналізацію.

30.06.2013 року внаслідок короткого
замикання електромережі в двигуні
автомобіля, який зберігався в гаражі,
автомобіль був повністю знищений
пожежею, що підтверджується актом про
пожежу від 01.07.2013 року.

Той факт, що причиною пожежі стало
коротке замикання електромережі в
двигуні автомобіля ймовірно буде
підтверджено висновком судової
пожежно-технічної експертизи.

01.08.2013 року позивач письмово звернулась
до відповідача з проханням
відшкодувати їй вартість автомобіля та
сигналізації та її встановлення. Їй
було відмовлено.

16.08.2013 року позивач вдруге звернулась
до відповідача із проханням
відремонтувати пошкоджений автомобіль
та на час ремонту надати їй інший
аналогічний автомобіль, а у випадку
неможливості відремонтувати,
розірвати договір та повернути 206162
гривні вартості автомобіля та 5284
гривні вартості сигналізації та її
встановлення. Їй було відмовлено.

Вважає, що її права споживача порушені,
оскільки відповідач надав їй
небезпечний продукт неналежної
якості, який мав недоліки, що призвели
до загоряння та знищення.

З посиланням на ст.ст. 1, 4-8, 14, 18, 21-23
Закону «Про захист прав споживачів»,
ст.ст. 12, 15, 16, 22, 23, 1167 ЦК України, позивач
просив задовольнити його позов.

Відповідач проти позову заперечував у
повній мірі з підстав.

Акт про пожежу від 01.07.2013 року жодним
чином не встановлює причини пожежі, а
надає лише ймовірні припущення щодо
короткого замикання електромережі в
двигуні автомобіля.

Акт жодним чином не встановлює причин
виникнення ймовірного короткого
замикання електромережі в двигуні
автомобіля та ніяк не встановлює факт
виробничого дефекту (недоліку)
автомобіля.

В гаражі знаходились інші технічні та
електричні прилади (газонокосарка,
генератор, електрична піч),
несправність та/або неправильна
експлуатація та/або підключення яких
могли спричинити займання пожежі в
гаражі ОСОБА_7

В порядку ч.4 ст.17 Закону України «Про
захист прав споживачів» не вдалось
провести експертизу, оскільки позивач
не надав письмової згоди.

Відповідно до умов договору автомобіль
втратив статус гарантійного.
Обов’язковою умовою надання та
збереження гарантії є проходження
(проведення) періодичного технічного
обслуговування автомобіля у
офіційного дилера/партнера у
встановлених проміжках часу та/або
пробігу в залежності від того, що
наступить раніше, що підтверджується
відмітками у сервісній книжці.

Останнє періодичне обслуговування (ТО
– 15000 км) автомобіля здійснено 23.01.2012
року, а тому на дату пожежі 30.06.2013 року
позивач втратив право на гарантію
через несвоєчасне проведення
періодичного обслуговування за
часовим проміжком, а саме, проміжок
часу між проведенням ТО перевищив 12
місяців +/- 1 місяць.

Відсутній жоден доказ наявності
недоліків у автомобіля. Позивачем не
доведено істотні недоліки товару як
підстави у відповідності до ст.8 Закону
України «Про захист прав споживачів»
для розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми.

В судових засіданнях позивач та його
представник позов підтримали та
наполягали на його задоволенні.

В судових засіданнях представники
відповідача проти позову заперечували,
просили відмовити у його задоволенні.

Судом роз’яснено право укласти мирову
угоду, але остання до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, як окремо
так і взаємний їх зв’язок, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, суд приходить до висновку, що у
позові слід відмовити повністю з
наступних підстав.

Щодо факту придбання автомобіля, його
оплати, дати пожежі у сторін спору не
вбачається.

Між сторонами наявний спір відносно
умов збереження гарантії на
автомобіль, який позивач придбав у
відповідача, відносно наявності
недоліків у ньому та дотримання правил
користування та відповідальності
відповідача перед позивачем.

Суд відхиляє доводи позивача з
посиланням на акт про пожежу від 01.07.2013
року, оскільки з його змісту однозначно
вбачається, що комісія, яка його склала,
зазначає, що ймовірною причиною пожежі
є коротке замкнення електромережі в
двигуні автомобіля. Саме слово
«ймовірне» підкреслене в бланку акту, а
не слово «установлена» (т.1 а.с. 8а).

В своєму першому листі на адресу
відповідача позивач також наголошує на
попередній характер висновку комісії
(а.с. 14).

Відповідно до мотивувальної частини
даного висновку експерта №70/30-25 від
03.06.2014 року Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру ГУ
МВС у Дніпропетровській області
маються дані про наявність під капотом
автомобіля електричних дротів, на
кінцях яких маються напливи,
характерні для аварійних режимів
роботи електрообладнання у вигляді
короткого замкнення (стр. 6) .

Відповідно до акту до згаданого
висновку при огляді електричної
проводки, розташованої під капотом
автомобіля з правого боку від двигуна
були виявлені напливи на кінцях
електричних дротів, які характерні для
«короткого замкнення». З місця огляду
вилучено 8 (вісім) фрагментів мідних
багатожильних дротів з каплеподібними
оплавленнями на кінцях, довжина
фрагментів близько 25 см. (т.1 а.с.173).

Відповідно до даного висновку найбільш
ймовірною причиною виникнення пожежі,
яка сталася 30 червня 2013 року за аресою:
м. Кривий Ріг, вул.. Правди, 90, в гаражі, в
якому розташовувався автомобіль
НОМЕР_1, послугували теплові прояви
електричної енергії в електричному
обладнанні гаражу або в електричному
обладнанні автомобілю. Для причетності
або виключення причетності до
виникнення пожежі аварійних режимів
роботи ділянок електричних проводів,
розташованих з правого боку від
двигуна автомобіля, необхідно
проведення металографічної
експертизи, під час якої необхідно
встановити яким було коротке
замкнення: первинним або вторинним (т.1
а.с. 164-171).

Відповідно до мотивувальної частини
вказаного висновку у разі
встановлення, що коротке замикання
було вторинним, даний факт вказуватиме
на те, що аварійні режими роботи
електричних дротів, розташованих з
правого боку від двигуна автомобіля,
виникли внаслідок пожежі (стр.7).
Причиною виникнення пожежі, в цьому
випадку, могли послугувати аварійні
режими роботи електричного обладнання
гаражу або електричного обладнання
автомобіля (за виключенням ділянок
електричних дротів, наданих на
металографічне дослідження).

Саме вказані багатожильні дроти
направлялись на проведення
металографічної експертизи для
встановлення виду короткого замкнення.

Відповідно до висновку експерта №1 від
29.09.2014 року Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру ГУ
МВС в Запорізькій області виявлене під
час огляду автомобіля Mitsubishi ASX 1,8 AT Invite
кузов №JMBXTGA3WBZ004653 оплавлення виникло
внаслідок короткого замикання, яке
відбувалося в умовах розжареного
навколишнього середовища, що
відповідає вторинному короткому
замиканню (т.1 а.с. 227-231).

Отже, з висновків експертів випливає,
що причиною виникнення пожежі могли
послугувати аварійні режими роботи
електричного обладнання гаражу або
електричного обладнання автомобіля за
виключенням ділянок електричних
дротів, наданих на металографічне
дослідження.

В той же час інші електричні дроти чи
інші об’єкти на місці події не
вилучались та на експертизу не
надавались.

Позивачем та/або його представником
жодних інших клопотань про призначення
інших видів експертиз не подавалось.

Суд перед закінченням з’ясування
обставин справи та перевірки їх
доказами уточнював наявність заяв,
клопотань тощо. Усі клопотання були
заслухані та щодо них було прийнято
рішення.

Відповідно до абзацу другого ч.1 ст.218 ЦК
України (Правові наслідки недодержання
вимоги щодо письмової форми правочину)
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

Відповідно до п.12 постанови пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» порушення
вимог закону щодо укладення
правочину в письмовій формі є
підставою для визнання його недійсним
лише в разі, коли це прямо передбачено
законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055,
1059, 1107, 1118 ЦК тощо. Необхідно звернути
увагу судів, що зі змісту абзацу
другого частини першої статті 218 ЦК
не може доводитися свідченням свідків
не лише заперечення факту вчинення
правочину або оспорювання окремих
його частин, а й факт його вчинення, а
також виконання зобов'язань, що виникли
з правочину.

Гарантійні зобов’язання відповідача
покладені в залежність від проходження
(проведення) періодичного технічного
обслуговування автомобіля у
офіційного дилера/партнера.

За своєю правовою природою ця
процедура є договором про надання
послуг.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу;

Договір про надання послуг з
технічного обслуговування автомобіля
у офіційного дилера/партнера повністю
не виконується сторонами у момент
вчинення, оскільки передбачає тривалу
у часі перевірку автомобіля, заміну
мастил, фільтрів, за необхідності інших
деталей та механізмів, а тому не
відноситься до договорів,
передбаченийх ч.1 ст.206 ЦК України.

За даних правових підстав суд не може
взяти до уваги показання свідка (зі
сторони позивача) ОСОБА_7 як доказ
дотримання умов збереження гарантії
продавця автомобіля, яка пояснила, що є
рідною сестрою позивача, в кінці січня
2013 року пройшла технічний огляд (третє
ТО автомобіля) у відповідача за адресою
вул. Артема у м. Кривому Розі о 15:00 – 16:30
год., оплативши готівкою вартість
послуги у розмірі 840-850 гривень.
Технічне обслуговування тривало 1 год 30
хв – 1 год 40 хв.

За даних правових підстав суд не може
взяти до уваги показання свідка (зі
сторони відповідача) ОСОБА_8 як доказ
недотримання умов збереження гарантії
продавця автомобіля, який пояснив, що є
технічним директором відповідача.
Свідок пояснив, що у них всі процеси
регламентовані та документуються, а
оскільки відсутні документи наряди,
оплачені чеки, то позивач не проходив
ТО у січні 2013 року.

За даних правових підстав суд не може
взяти до уваги показання свідка
(допитаного з ініціативи суду) ОСОБА_9
як доказ недотримання умов збереження
гарантії продавця автомобіля, який
пояснив, що є головним бухгалтером
відповідача. Всі операції з оплати
послуг відповідача, в тому числі з
технічного обслуговування є платними.
Оплата готівкою проводиться через
касу. Касовий апарат крім чеку, який
видається клієнту, зберігає тотожний
чек у фіскальній пам’яті. Кожному чеку
відповідає приходно-касовий ордер.
ЗЕТ-звіт за цілий день роздруковується
і підклеюється в книгу реєстрації
розрахункових операцій. ЗЕТ-звіт
підшивається у книгу КОРО. В
приходно-касовій книзі наявні
відомості про всіх клієнтів. Дані
документи бухгалтерського обліку
зберігаються тривалий час згідно
правил бухгалтерського та податкового
обліку. На суму 840-850 грн (як зазначав
свідок ОСОБА_7М.) в січні 2013 року чеків
не було, що підтверджує документально
(т.1 а.с. 148-154).

Інших доказів дотримання гарантійних
умов передбачених п.6 договору між
сторонами спору позивачем не надано.

За відсутності доказів дана обставина
вважається недоведеною позивачем,
оскільки останнє періодичне
обслуговування (друге для автомобіля)
(ТО – 15000 км) автомобіля здійснено 23.01.2012
року, а тому на дату пожежі 30.06.2013 року
позивач втратив право на гарантію
через несвоєчасне проведення
періодичного обслуговування за
часовим проміжком, а саме, проміжок
часу між проведенням ТО перевищив 12
місяців +/- 1 місяць.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про захист прав споживачі» у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця), або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи,
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника: 1) розірвання договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми; 2) вимагати заміни товару на такий
же товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Дана норма застосовується за умови
виявлення протягом гарантійного
строку істотних недоліків. Оскільки
позивачем не доведено дотримання умов
збереження гарантії для нього як
споживача, то дана норма застосуванню
не підлягає.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.5 Закону України
«Про захист прав споживачів»
гарантійний строк - строк, протягом
якого виробник (продавець, виконавець
або будь-яка третя особа) бере на себе
зобов'язання про здійснення
безоплатного ремонту або заміни
відповідної продукції у зв'язку з
введенням її в обіг. За межами
гарантійного строку відповідно до п.6
договору №024 від 09.03.2011 року відповідач
не брав на себе відповідні
зобов’язання (т.1 а.с. 9).

Дана норма також застосовується за
наявності не будь-якого, а саме,
істотного недоліку товару.

Закон України «Про захист прав
споживачів» розрізняє істотний
недолік та недолік.

Так, згідно п.12) ч.1 ст.1 істотний недолік
- недолік, який робить неможливим чи
недопустимим використання товару
відповідно до його цільового
призначення, виник з вини виробника
(продавця, виконавця), після його
усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором. А згідно п.15) ч.1 ст.1 недолік -
будь-яка невідповідність продукції
вимогам нормативно-правових актів і
нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідач наполягав на презумпції
відповідальності позивача щодо
недоліків товару.

Відповідно до ч.2 ст.679 ЦК України дана
презумпція відповідальності продавця
дійсно встановлена.

Так, відповідно до ч.2 ст.679 ЦК України
якщо продавцем надані гарантії щодо
якості товару, продавець відповідає за
його недоліки, якщо він не доведе, що
вони виникли після його передання
покупцеві внаслідок порушення
покупцем правил користування чи
зберігання товару, дій третіх осіб,
випадку або непереборної сили.

Однак, у даних фактичних обставинах не
має підстав для її застосування. Дана
норма встановлює презумпцію
відповідальності продавця в межах
гарантії.

Дана норма встановлює обов’язок
продавця відповідати, якщо він не
доведе, що недоліки виникли в певний
час та за наявності порушень з боку
покупця. Тобто норма встановлює
обов’язок доказування продавця, якщо
він не бажає відповідати, лише в
частині щодо часу виникнення недоліків
та причину виникнення цих недоліків, а
саме, порушення покупцем правил
користування.

В той же час дана норма не встановлює
обов’язок продавця, за умови небажання
нести відповідальність, доводити вид
недоліку (істотний чи ні) та доводити
наявність чинної гарантії у позивача
на придбаний ним товар. Дані обставини
слід доводити позивачу за загальним
обов’язком доказування, який
передбачений ст.60 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч.3 та 4 ст.60
ЦПК України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За цих правових та фактичних обставин,
позивач не довів наявність чинної
гарантії та наявність недоліку, а саме,
у чому саме цей недолік полягає з
технічної точки зору (н-д, несправність
електропроводки, сигналізації,
генератора тощо) та істотність цього
недоліку.

З цих же підстав не підлягають
задоволенню вимоги щодо стягнення пені
та моральної шкоди.

Суд не вбачає підстав для задоволення
позовних вимог з правових підстав,
заявлених позивачем. Рішення суду не
позбавляє позивач права пред’явити
позов з іншим предметом та/або
підставами позову.

Позивач не виконав обов’язок
доказування згідно ст.60 ЦПК України в
обсязі необхідному та достатньому для
задоволення позовних вимог.

На основі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до
Криворізької філії приватного
підприємства "Аеліта" про захист прав
споживачів, розірвання договору,
стягнення вартості товару та пені,
стягнення моральної шкоди відмовити
повністю.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов’язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду повністю або
частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено 25
листопада 2014 року.

Суддя
Мазурчак В.М.