Номер провадження: 22-ц/785/6015/14
Головуючий у 1 інстанції Бузовський В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Троїцької
Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди
заподіяної злочином, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 26 лютого 2014 року,-

встановила:

08.04.2010р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди
заподіяної злочином.
Свої позовні
вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що
14.01.2009р., приблизно о 23:30 години на
АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_1 причинив
йому тілесні ушкодження середньої
тяжкості. Згідно акту судової медичної
експертизи йому було завдано травми
очей, перелом носу, перелом тіла
щелепової кістки зліва. В зв'язку із
завданими тілесними ушкодженнями він
двічі перебував на лікуванні з 14.01.2009р.
по 29.01.2009р., та з 16.02.2009р. по 11.03.2009р. Таким
чином, він зазнав фізичного болю та
вважав, що йому було завдано моральної
шкоди. Він втратив душевний спокій,
постійно переживав за свій стан
здоров'я, боявся залишиться без очей, в
нього виникли почуття страху в зв'язку
з переживаннями з приводу небезпеки.
Був порушений звичайний образ його
життя, порушені взаємовідношення з
оточуючими ним людьми, він був
вимушений докладати додаткових зусиль
для відновлення свого стану здоров'я.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив стягнути з
ОСОБА_1, на його користь завдану
моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Позивач, в судове засідання не
з'явився. Від його представника ОСОБА_3,
до суду надійшла заява про підтримання
позовних вимог та розгляду справи за їх
відсутності. Відповідач,
який відбуває покарання, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
через начальника Одеської виправної
колонії УДПС в Одеській області №14.
Будь-яких заперечень з приводу
пред'явленого позову ОСОБА_1 суду не
надав.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 лютого 2014р. позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 завдану моральну шкоду у
розмірі 10 000 грн. та судові витрати у
розмірі 229 грн.40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 лютого 2014р. скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому, посилається на те, що він не
визнає позовні вимоги позивача в
повному обсязі , докази по
кримінальній справі є підробленими,
позивач ніколі не знаходився на
лікуванні у медичних закладах, судом
першої інстанції не повно з'ясовані всі
обставини по справі, тому справу
необхідно направити на новий розгляд.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції відповідач
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу,
просив її задовольнити. При цьому
посилався на те, що судом було порушено
його право щодо участі у судовому
засіданні, а тому ним надано до
апеляційного суду відповіді: із
лікарні №29, міськлікарні №5, а також
відповідь №161 інституту стоматології,
стаматалогічной лікарні №5 , які
вказують на те, що позивач за медичною
допомогою у вищевказані медичні
заклади не звертався та не лікувався.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 неодноразово викликалися у
судові засідання апеляційного суду
Одеської області на 17 вересня 2014р., на
08 жовтня 2014р., 05 листопада 2014р., але не
з'явилися. Позивач повідомлений за
адресою, зазначеною ним у позовній
заяві, повідомлення про вручення
поштового відправлення повернуто до
суду без вручення у зв'язку із
закінченням терміну зберігання.

Представник ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2 за дорученням ( строк
дії до 23 січня 2017р.), повідомлений про
день та час розгляду справи належним
чином, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення,
причину своєї неявки суду не
повідомив(а.с.17,79).

Частиною 5 ст. 76 ЦПК України визначено,
що вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі.

Враховуючи те, що представник ОСОБА_3
відповідно до положень ч.1 ст. 77 ЦПК
України повідомлений про день та час
розгляду справи, ОСОБА_2 згідно
положень ч.5 ст. 76 ЦПК України,
вважається таким, що повідомлений про
день та час розгляду справи, колегія
суддів розглянула справу у відсутність
позивача та його представника.
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції, вивчивши
матеріали кримінальної справи
№1527/1-102/11, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини,
дійшов до висновку про те, що на
підставі ст.ст. ст.23, 1166,1167 ЦК України,
позивач ОСОБА_2 зазнав моральні
страждання, які виразилися у завданні
йому фізичного болю, а як наслідок у
порушенні його стану здоров'я,
пов'язаного з протиправними, умисними,
винними діями ОСОБА_1, прикладання
додаткових зусиль відносно поновлення
позивачем свого стану здоров'я,
враховуючи принцип розумності та
справедливості, суд дійшов до висновку
про задоволення вимог позивача
частково, та стягнення з відповідача
на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 10 000 грн.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що 14.01.2009р.,
приблизно о 23:30 години, ОСОБА_1, біля
будинку №120, розташованого по вулиці
Дніпропетровська дорога у м. Одесі,
умисно наніс удари руками по обличчю
ОСОБА_2, тим самим завдав останньому
тілесні ушкодження у вигляді травми
очей, перелому носу, перелому тіла
щелепової кістки зліва. В зв'язку із
завданими тілесними ушкодженнями
ОСОБА_2, двічі перебував на лікуванні з
14.01.2009р. по 29.01.2009р., та з 16.02.2009р. по
11.03.2009р. Згідно висновку
судово-медичної експертизи № 1963 від
12.06.2009р., нанесені ОСОБА_1 ушкодження
ОСОБА_2 відносяться до середній
тяжкості за критерієм тривалості
розладу здоров'я.

Вина ОСОБА_1 у завдані ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень, причинний зв'язок між
протиправними діями ОСОБА_1, та
завданого фізичного болю ОСОБА_2,
встановлені вироком Суворовського
районного суду м. Одеси від 09.07.2012року,
який набув законної сили на підставі
ухвали апеляційного суду Одеської
області від 21.11.2013р. (справа №1527/1-102/11).

Згідно вироку Суворовського
районного суду м. Одеси від 09 липня 2012р.
та ухвали апеляційного суду Одеської
області від 21 листопада 2013р., ОСОБА_1
визнано винним за ст.ст.186 ч.2,263 ч.1, 122 ч.1
КК України та призначено покарання у
вигляді шість років позбавлення волі.
На теперішній час ОСОБА_1 звільнено від
покарання.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України,
вирок суду у кримінальній справі, який
набув законної сили, є обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, вирок Суворовського
районного суду м. Одеси від 09 липня 2012р.
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій ОСОБА_1
стосовно ОСОБА_2, які цим вироком були
визначені як вчинення злочину,
передбаченого КК України, є
обов'язковим в частині чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони саме ОСОБА_1

Тому доводи апелянта про
недоведеність його вини у заподіянні
позивачу шкоди здоров'ю та моральних
страждань не відповідають обставинам
справи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 р. ( зі змінами, внесеними
постановою від 25.05.2001 р. № 5) " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат ( їх тривалості,
можливості відновлення тощо)та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих стосунках, зусилля ,
необхідні для відновлення
попереднього стану. При цьому суд має
виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

З урахуванням фактичних
обставин справи, дослідивши матеріали
кримінальної справи і вимог ст. 1167 ЦК
України, районний суд, проаналізувавши
всі зібрані по справі докази, дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2
щодо моральної шкоди.

Судом першої інстанції вірно
встановлено факт заподіяння
відповідачем позивачу тілесних
ушкоджень, що підтверджується
належними доказами, а саме вироком та
ухвалою судів.

У разі непогодження з вироком суду
ОСОБА_1 не позбавлений права
оскаржити вирок суду від 09 липня 2012р.
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 21 листопада 2013р. до
касаційної інстанції, а скасування
вироку суду є підставою для скасування
судового рішення про стягнення
моральної шкоди за нововиявленими
обставинами.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2
не знаходився на лікуванні, його листи
непрацездатності мають виправлення
до уваги не приймаються, оскільки є
вирок суду, яким встановлена його вина
у спричинені позивачу ОСОБА_2
тілесних ушкоджень середній тяжкості,
який вступив у законну силу та не
оскаржувався ОСОБА_1 у касаційному
порядку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 скоїв
злочин відносно його доньки, побив її
та відібрав мобільний телефон є
підставою для звернення ОСОБА_1 до
правоохоронних органів для порушення
кримінального провадження.

Пояснення ОСОБА_1 щодо наявності у
нього п'ятеро дітей, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки він сам не
заперечує, що він з дітьми не проживає,
вони його не знають, не знаходяться на
його утриманні.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не містять передбачених
законом підстав для скасування
рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін.

Підстав для постановлення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта про направлення
справи на новий розгляд є безпідставні,
оскільки не передбаченні ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26 серпня 2014р. апелянту
ОСОБА_1 було відстрочено сплату
судового збору у розмірі 121 грн.80 коп. до
ухвалення судового рішення по справі, а
тому вказана сума підлягає стягненню з
ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 209,303, 307 п.1ч.1,308,
314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір за подачу апеляційної
скарги у розмірі 121(сто двадцять одна)
грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

О.М. Таварткіладзе

Л.Л. Троїцька