Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Калугіна І.О.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 320/4336/14
25 листопада 2014 року
Справа № 22ц/778/4856/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Таскомбанк"
на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06.10.2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Таскомбанк" (далі-Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів за
кредитним договором, посилаючись на те,
що за кредитним договором від 01.06.2006
року відповідач одержав в Банку 150000
грн. з виплатою 22% річних на термін до
31.05.2011 року. Про те, свої зобов'язання
щодо своєчасного повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом не
виконувала. У зв'язку з цим виникла
заборгованість на загальну суму 262 148
грн. 43 коп., із яких: 54 152 грн. 19 коп. -
заборгованість за кредитом, 43 105 грн. 34
коп. - заборгованість за процентами, 164
890 грн. 90 коп. - пеня.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06.10.2014 року заявлені вимоги
задоволені частково. В межах строку
позовної давності, суд стягнув на
користь банку заборгованість за
кредитом у розмірі 2560 грн. 27 коп.. Решта
вимог була відхилена.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи на тому, що суд неправильно
з'ясував обставини справи щодо строків
договору й необґрунтовано застосував
наслідки спливу строків позовної
давності.

Представник Публічного акціонерного
товариства "Таскомбанк" до суду не
прибув. Про час і місце слухання справи
Банк повідомлений заздалегідь. Однак
його представник до суду не прибув.
Заявив клопотання про відкладення
слухання справи у зв'язку із занятістю
у судовому засідання іншого суду.

Принцип диспозитивності означає
можливість осіб особи розпоряджатися
своїми матеріальними і процесуальними
суб'єктивними правами або тільки
процесуальними правами в межах,
встановлених законом (ч.1 ст.11 ЦПК).

Статтею 305 ЦПК продиктовано, що суд
апеляційної інстанції може відкласти
розгляд справи, якщо неявна особи яка
бере участь у справі обумовлена
поважною причино.

Публічне акціонерне товариство
"Таскомбанк" є юридичною особою з
відповідним штатним розписом та
персональним складом працівників.

Справи юридичних осіб ведуть у
цивільному процесі як їх органи, що
діють у межах повноважень, наданих їм
законом, статутом чи положенням, так і
їх представники (ч.3 ст.38 ЦПК України).

Із змісту клопотання про відкладення
слухання справи не спостерігається, що
посадові особи чи органи які за законом
можуть представляти Банк у суді,
позбавлені можливості з'явитися до
суду.

Цивільно-процесуальне законодавство
не обмежує коло осіб, які можуть
з'явитися в судове засідання та
представляти інтереси юридичної особи.
Відповідач зобов'язаний був направити
іншого представника в судове засідання
надавши йому відповідні повноваження.
Відтак, зазначені в клопотанні причини
неявки в судове засідання не можуть
бути визнані судом поважними, а
клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи видно, що за
кредитним договором від 01.06.2006 року
відповідач одержав в Банку 150000 грн. з
виплатою 22% річних на термін до 31.05.2011
року (а.с.3).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник не
виконував неналежно. У зв'язку з цим, на
18.04.2014 року виникла заборгованість на
загальну суму 262 148 грн. 43 коп., із яких: 54
152 грн. 19 коп. - заборгованість за
кредитом, 43 105 грн. 34 коп. -
заборгованість за процентами, 164 890 грн.
90 коп. - пеня (а.с.5).

У ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

Однак, угодою про банківську послугу
визначено, що погашення кредиту
повинно здійснюватись щомісячно
(Графік а.с.4).

Останній платіж боржник мав був
здійснити у травні 2011 року (а.с.40-б).

Відповідно до статті 256 ЦК позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

У цій справі, умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами (щомісячними платежами).

Умовами договору встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, в такому разі право
кредитора вважається порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником
щомісячними платежами, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів має бути обчислюватись з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

Відповідно до ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до ухвалення рішення (ст.267 ч.3
ЦК).

Відповідач у справі заявив клопотання
про застосування наслідків спливу
строків позовної давності.

Банк звернувся до суду у травні 2014 року.

В межах трирічного строку на користь
Банку мають бути присуджені несплачені
сума кредиту, саме починаючи з травня
2011 року, що становить - 2560 грн. 27 коп., як
це правильно визначив суд першої
інстанції.

З огляду на це, суд першої інстанції мав
правові підстави для застосування
наслідків спливу строків позовної
давності.

Керуючись ст.307,303,308,313,314,315,317 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Таскомбанк"
відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06.10.2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення

Головуючий: Судді: