РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2014 року. Харцизький міський
суду Донецької області у складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при
секретарі - Романенко Н.В.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, представника
третьої особи - Котенко Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харцизька
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
передачу неповнолітньої дитини на
виховання та утримання і визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини, третя особа: Орган опіки та
піклування в особі Служби у справах
дітей Харцизької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.11.2013р. звернулася до
Харцизького міського суду із позовом
до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення
його батьківських прав.

10.01.2014р. позивач своєю заявою по суті
змінила підставу та предмет первісного
позову, просила залишити позовну
вимогу про позбавлення батьківських
прав без розгляду, та звернулася із
позовними вимогами до відповідача про
передачу неповнолітньої дитини їй на
виховання та утримання і визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини за її місцем проживання.

Ухвалою Харцизького міського суду від
13.01.2014 року позовна заява в частині
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
залишена без розгляду.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_4
мотивувала тим, що з 02.06.2006р. по 01.07.2008р.
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 В шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька
ОСОБА_5. Зазначає, що після розірвання
шлюбу, вона з відповідачем стали жити
окремо і дитина залишилася мешкати з
нею за адресою: АДРЕСА_2. З того часу
відповідач перестав займатися
вихованням дитини, турбуватися про її
фізичний та духовний розвиток,
самоусунувся від будь-яких своїх
батьківських обов'язків. 20.07.2013р вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і на
теперішній час зареєстрована та мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, зі своїм другим
чоловіком та донькою. Вказує, що на цей
час вона має постійну роботу, отримує
постійний заробіток, має час відводити
дитину до школи, займатися з нею
вечорами, гуляти з нею та іншим чином
піклуватися про неї. Таким чином, може в
повному обсязі створити всі необхідні
умови для проживання та нормального
розвитку дитини. Крім того, вона
проживає з чоловіком, який має сили та
бажання доглядати за її донькою,
стосунки між ними добрі. В той час, коли
відповідач не має достатнього
постійного доходу для матеріального
забезпечення умов проживання доньки,
має заборгованість по сплаті
аліментів, не має власного житла, не
може забезпечити умови для нормального
розвитку дитини та її навчання.

Просить суд неповнолітню дитину
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати їй на
виховання на утримання та визначити
місцем проживання дитини - місце
проживання матері, а саме її, за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 свої вимоги підтримала,
просила їх задовольнити та надала до
суду заяву про розгляд справи у її
відсутність.

Представник позивача - ОСОБА_1, в
судовому засіданні підтримала вимоги
позивача ОСОБА_4, суду показала, що
оскільки на теперішній час змінилося
місце реєстрації позивача та дитини,
виникла необхідність розв'язання
різних юридичних питань, пов'язаних з
навчанням дитини, оздоровленням на
території України, а саме оформлення
проїзних документів на дитину, також
щодо вирішення питання про стягнення
заборгованості по аліментам та зміни
розміру аліментів, інших юридичних
питань, а тому, незважаючи на те, що
дійсно спору між позивачем та
відповідачем по заявленим вимогам не
має, але просить вимоги ОСОБА_6
задовольнити в повному обсязі та
винести відповідне рішення, щоб у
подальшому позивач не зверталася до
відповідача з різними питання , що
стосуються їх спільної дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні просив суд відмовити у
задоволені вимог позивачці , щодо
передання доньки ОСОБА_5 на її
виховання та утримання та визначення
місця проживання дитини - місцем
проживання її матері ОСОБА_6, так як їх
донька постійно проживає зі своєю
матір'ю за адресою реєстрації
останньої та цей факт ним ніколи не
оспорювався та не буде оспорюватися, і
спор з цього приводу між ними
відсутній.

Представник третьої особи: Органу
опіки та піклування в особі Служби у
справах дітей Харцизької міської ради -
Котенко Г.П., в судовому засіданні
просила відмовити у задоволені позову,
так як спору між сторонами по
заявленим вимогам позивачці відсутній.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи та дослідивши докази по справі у
їх сукупності, суд вважає позов не
обґрунтований та такий, що підлягає
відмові у задоволенні, виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що сторони у справі -
ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до 01.07.2008р. були у
зареєстрованому шлюбі (а.с.10), від шлюбу
мають малолітню доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), яка проживала разом
із матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_4, яка вдруге уклала шлюб
з гр..ОСОБА_6, мешкає та зареєстрована
разом з ним і донькою ОСОБА_5 28.03.2007
р.н.за адресою: АДРЕСА_1, ( а.с.56) ,яка має
усі необхідні умови для проживання,
виховання дитини (а.с.11, 13-14, 52-53, 55-56, 58-59),
піклується про свою малолітню доньку
ОСОБА_5, постійно навідувала її у
дитячому садку, а надалі у
навчально-виховному комплексі (а.с.14, 54).

Застосовуючи норми матеріального та
процесуального права суд виходить з
наступного:

Відповідно , положень ст..1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільної справи з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних -
осіб , прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст..4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, праві і інтересі юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України

Стаття 159 Сімейного Кодексу України ,
регламентує питання , щодо вирішення
судом спору щодо участі у вихованні
дитини того з батьків, хто проживає
окремо від неї..

Відповідно до ст.160 ч.1 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Стаття 161 Сімейного Кодексу України ,
регламентує вирішення судом спору між
матерю та батьком щодо місця
проживання малолітньої питання .

Судом встановлено , та сторонами не
оскаржувалося , що між позивачем та
відповідачем відсутній спір щодо
участі у вихованні дитини того з
батьків, хто проживає окремо від неї, а
також відсутній спір щодо місця
проживання малолітньої доньки сторін.

А тому позивач у даній справі не
потребує судового захисту, так як її
права, свободи чи інтереси
відповідачем не порушені, їм визнаних
та не оспорюються.

Керуючись ст.ст.159-161 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.1, 3, 88, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про передачу неповнолітньої
дитини на виховання та утримання і
визначення місця проживання
неповнолітньої дитини, третя особа:
Орган опіки та піклування в особі
Служби у справах дітей Харцизької
міської ради - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги.

Повне рішення суду виготовлено 10
лютого 2014 року.

Суддя: