АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1653/14
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Котушенко С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Тамакулової В.О.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
13 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про розірвання кредитного
договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з уточненим в ході розгляду справи
позовом (а.с.81-84) до ПАТ «ОТП Банк» про
розірвання кредитного договору.
Позивач вказував на те, що 06 травня 2006
року між ним та АКБ «Райфайзен банк
Україна», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», було укладено кредитний
договір №ML-300/1636/2006, за умовами якого
банк зобов'язався надати йому кредит в
розмірі 280 000 доларів США.

Посилаючись на істотне порушення
договору, оскільки зазначена сума не
передавалась йому банком ні в
банкнотах іноземної держави, ні їх
грошовий еквівалент у гривні, позивач
просив розірвати вказаний кредитний
договір на підставі ст.651 ЦК України.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення, як
постановленого з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
вбачає передбачених законом підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 06 травня 2006 року
між ОСОБА_2 та АКБ «Райфайзен банк
Україна» було укладено кредитний
договір №ML-300/1636/2006, за умовами якого
банк надав позивачеві кредит в розмірі
280 000 доларів США на придбання
нерухомого майна, частину якого
позивач уже повернув банку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК
України.

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження викладених в позовній
заяві фактів, хоча відповідно до вимог
ч.1 ст.60 ЦПК України це є його
процесуальним обов'язком, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставну відмову суду у
витребуванні у відповідача доказів
щодо видачі ОСОБА_2 кредиту, не є
підставою для скасування рішення з
огляду на наступне.

З пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної
інстанції встановлено, що при
укладенні кредитного договору він
розраховував на отримання 280 000 доларів
США, яких йому було недостатньо для
придбання будинку. Банк видав вказану
суму, яка була передана продавцю
будинку ОСОБА_3, котрий ніяких
претензій до сторін не пред'являє.
Після придбання будинку, він (позивач)
передав його в іпотеку банку у
забезпечення виконання зобов'язань за
даним кредитним договором.

Такі пояснення, котрі свідчать про
отримання того, на що він розраховував
при укладенні договору, ОСОБА_2 давав і
в суді першої інстанції, тому суд
правильно відмовив у задоволенні
клопотань про витребування доказів, а
також у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: