Справа №477/2089/13-ц 03.02.2014 03.02.2014 03.02.2014
Провадження №22-ц/784/287/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/784/287/14
Категорія 50 Головуючий
у 1-й інстанції: Саукова А.А.
апеляційного суду: Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Довжук Т.С., Крамаренко Т.В.,

при секретарі судового засідання:
Бакуті Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, відповідачки
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення Жовтневого районного суду
від 06 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Жовтнева
державна нотаріальна контора,
Зеленогайська сільська рада
Жовтневого району, про визнання
заповіту недійсним.

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Жовтнева
державна нотаріальна контора,
Зеленогайська сільська рада
Жовтневого району, про визнання
заповіту недійсним.

Позивач зазначав, що його бабуся ОСОБА_9
06 березня 2002 року склала заповіт, яким
заповіла своїй дочці ОСОБА_10 право
земельну частку (пай) в розмірі 8,44 га та
право на акції у ВАТ «Восток». Даний
заповіт посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

ОСОБА_10, яка є його матір'ю, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_10
залишилось майно, у тому числі і те, яке
вона прийняла у спадщину після смерті
ОСОБА_9

10 червня 2013 року він звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_10, де дізнався, що 08 вересня 2003
року ОСОБА_9 склала новий заповіт, яким
все своє майно заповіла ОСОБА_4 Даний
заповіт теж посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради. Проте
йому відомо, що заповіт на ім'я ОСОБА_4
спадкодавець ОСОБА_9 не підписувала,
оскільки вона була неграмотна.

Посилаючись на наведене, та положення
ст. 48 ЦК УРСР, позивач просив визнати
недійсним заповіт ОСОБА_9, складений
нею 08 вересня 2003 року на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду від
06 грудня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Постановлено визнати недійсним
заповіт ОСОБА_9 від 08 вересня 2003 року на
користь ОСОБА_4, посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району та зареєстрований в
реєстрі за № 65.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення ним норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду і постановити
нове рішення, яким в позові ОСОБА_2
відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вважав доведеним, що при
посвідченні заповіту ОСОБА_9 на ім'я
відповідачки секретарем сільської
ради порушено вимоги ст. ст. 541, 543 ЦК
УРСР, що відповідно до ст. 48 ЦК УРСР є
підставою для визнання цього правочину
недійсним.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням вимог матеріального і
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі заповіту від 06 березня 2002
року, посвідченого секретарем
Зеленогайської сільської ради,
зареєстрованого в реєстрі за №32,
ОСОБА_9 заповіла своїй дочці ОСОБА_10
належне їй право на земельну частку
(пай), яка знаходиться у ВАТ «Восток» і
належить їй на підставі сертифікату
серії МК №0209108 від 02 лютого 1999 року,
виданого Жовтневою районною державною
адміністрацією, а також сертифікат
акцій за № 261, виданий 02 лютого 1999 року
ВАТ «Восток»,

08 вересня 2003 року ОСОБА_9 склала
заповіт на ім'я відповідачки ОСОБА_4,
посвідчений секретарем
Зеленогайської сільської ради,
зареєстрований за №32, яким заповіла
останній все майно, де б воно не
знаходилось і з чого б воно не
складалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

Із копії спадкової справи, заведеної
після смерті ОСОБА_9, видно, що вона з 1967
року постійно проживала та була
зареєстрована в АДРЕСА_1 і
виписана у зв'язку зі смертю.

Із матеріалів цієї спадкової справи
також видно, що спадщину після смерті
ОСОБА_9 прийняла відповідачка, а
ОСОБА_10 - дочка спадкодавця, із заявою
про прийняття спадщини після смерті
матері до нотаріальної контори не
зверталась.

16 грудня 2004 року ОСОБА_4 отримала
свідоцтва про право на спадщину, згідно
яких є власником спадкового майна, а
саме: права на земельну частку (пай)
розміром 8,44 умовних кадастрових
гектарів, яка перебуває у колективній
власності ВАТ «Восток», та цілого
житлового будинку із господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1.

Згідно довідки Зеленогайської
сільської ради від 10 червня 2013 року №476
ОСОБА_10 з 23 жовтня 1972 року постійно
проживала та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2. Тобто, ОСОБА_10 не
проживала та була зареєстрована за
місцем проживання спадкодавця ОСОБА_9

Із матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Із
заявою про прийняття спадщини 10 червня
2013 року звернувся її син - позивач
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб.

Частиною першою ст. 15 ЦК передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Наведені обставини свідчать, що ОСОБА_10
не прийняла спадщину після смерті
матері ОСОБА_9, а тому до неї не перейшли
права та обов'язки спадкодавця ОСОБА_9

Встановивши наведені обставини,
колегія приходить до висновку, що у
позивача відсутнє право вимоги щодо
визнання недійсним заповіту,
складеного ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд не повно з'ясував
дійсні обставини справи, характер
спірних правовідносин, не звернув
увагу на положення ч.1 ст. 15, ст. 1216 ЦК, що
є підставою для скасування
оскаржуваного рішення і ухвалення
нового рішення, яким в позові ОСОБА_2
слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду від
06 грудня 2013 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча
Судді