АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/417/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. УХВАЛА
06 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Магда Л. Ф. суддів Сіренко
Ю. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріБурдукова О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 5 листопада 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, вивчивши
матеріали справи, -
в с т а н о в и л а :
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» 5 лютого
2013 р. звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. В
позовній заяві зазначалося, що
відповідно до укладеного договору №
DNH4KS82250683 від 20 січня 2006 року ОСОБА_6
отримав кредит в розмірі 4 475,14 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 18 січня
Відповідач погодився з тим, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним і банком Договір, підтвердивши свою
згоду підписом у заяві.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, та інші витрати
Договором встановлена позовна
давність за вимогами стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів, тривалістю 5 років. (п.5.5. Умов
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт).
У порушення норм закону та Умов
договору, відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, в зв'язку з чим станом на 3
січня 2013 р. він має перед банком
заборгованість в сумі - 31 553,34 грн., яка
складається з наступного: 3 191,67 грн. -
заборгованість за кредитом; 11 243,05 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 15 139,89 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф (фіксована частина), 1 478,73
грн. - штраф (процентна складова).
Тому банк просив суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором від 20 січня 2006 р. в
сумі 31 553,34 грн. та судові витрати в сумі
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 5 листопада 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по кредитному договору
№ DNH4KS82250683 від 20 січня 2006 р. в сумі 19 605,12
грн., яка складається з: заборгованості
за кредитом - 3 191,67; заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 11 243,05 грн.; пені за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором в
сумі 3 191,67 грн.; штрафу (фіксована
частина) в сумі 500 грн.; штрафу
(процентна складова) в сумі 1 478,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в сумі 315,53
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій просить
про скасування рішення та ухвалення
нового рішення, яким відмовити в
задоволенні позову з підстав
пропущення строку позовної давності,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом безпідставно не застосовано до
вимог банку строку позовної давності,
суд не перевірив ким було здійснено
платіж на погашення боргу 18 листопада
2009 р. та не враховано, що здійснення
такого платежу не перериває строку
позовної давності за договором.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
який підтримав апеляційну скаргу,
заперечення проти доводів апеляційної
скарги представника банку, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга повинна бути
відхилена виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи
встановлено, що 20 січня 2006 р. між банком
та ОСОБА_6 було укладено договір №
DNH4KS82250683, на підставі якого він отримав
кредит у розмірі 4 475,14 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 18 січня 2008 р.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним і банком Договір, про що свідчить
підпис відповідача у заяві. Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
затвердженні наказом голови правління
ПАТ КБ «ПриватБанк» від 4 серпня 2005 р. №
1417.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 3 січня 2013 р. має перед банком
заборгованість в сумі 19 605,12 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 3 191,67; заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 11 243,05 грн.; пені за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором в
сумі 3 191,67 грн.; штрафу (фіксована
частина) в сумі 500 грн.; штрафу
(процентна складова) в сумі 1 478,73 грн., що
стало причиною звернення банку до суду.

Задовольняючи позовні вимоги банку,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що даний кредитний
договір складається із: заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт).

Про згоду відповідача на укладення
договору саме в такій формі та
ознайомлення відповідача з Умовами
надання споживчого кредиту свідчить
його підпис на заяві. Зокрема, із тексту
заяви вбачається, що він згоден, що така
заява разом із запропонованими
ПриватБанком Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним та банком договір про надання
банківських послуг, і зобов'язався про
всі зміни повідомляти банк не пізніше 15
днів з моменту їх виникнення. Своїм
підписом він підтвердив факт про
надану йому повну інформацію про умови
кредитування в ПриватБанку, а також
його місцезнаходження та інше.

Власним підписом в Заяві позичальника
відповідач засвідчив і згоду і
ознайомлення з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт).

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Ст. 610 цього Кодексу визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений
строк(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору .

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Оскільки, зазначений договір чи окремі
його положення сторонами не
оскаржувалися та недійсними в судовому
порядку не визнавалися, вони є діючими
для сторін, а виконання договору є
обов'язковим.

Заявляючи вимогу про застосування до
вимог банку про стягнення боргу строку
позовної давності, відповідач фактично
визнав наявність у нього боргу перед
банком, зважаючи на те, що відповідно до
вимог ст. 267 ЦК України строк позовної
давності застосовується у випадку
порушення права позивача за умови
спливу строку позовної давності,
встановленого для захисту такого
права.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено,
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Частиною 1 статті 257 ЦК України
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

При цьому, частиною 1 статті 259 УК
України передбачено, що позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по кредитному договору,
останній платіж відповідач здійснив 18
листопада 2009р. в сумі 893,62 грн.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що суд, ухвалюючи рішення про
стягнення суми боргу з відповідача,
обґрунтовано виходив з того, що строк
позовної давності позивачем не
пропущений, оскільки відповідно до п.
5.5. Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) термін позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю у 5 років. Сторони
у письмовій формі домовились про
збільшення строку позовної давності
стосовно стягнення заборгованості за
кредитом та неустойки до 5 років, що не
заборонено статтею 259 ЦК України.

Судом встановлено, що останній
платіж на погашення суми боргу був
здійснений відповідачем 18 листопада 2009
р., а позов до суду про стягнення суми
боргу поданий банком 5 лютого 2013 р.,
тобто в межах 5-ти річного строку
позовної давності, встановленого
договором між сторонами, тому суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, строк позовної давності банком не
пропущений.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість вимог банку і
стягнення заборгованості, адже
позивачем доведено факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання за
кредитним договором та надано
відповідний розрахунок суми
заборгованості, що відповідачем не
спростований.

Позичальник порушив свої зобов'язання
за вказаним договором та не виконав їх
належним чином, в зв'язку з чим
позивачем проведено нарахування як
відсотків за користування коштами так
і штрафних санкцій, розмір яких
визначений в Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт).

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не знаходить підстав для скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 5 листопада 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :