Провадження №4-с/485/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді - Устіченка
К.І.,

при секретарі - Коренець Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снігурівського районного управління
юстиції Миколаївської області,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Снігурівського
районного управління юстиції
Миколаївської області.

В скарзі зазначив, що 25 грудня 2013 року
головним державним виконавцем ВДВС
Снігурівського РУЮ Бусахіним О.С.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа на підставі п.2
ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

На думку скаржника, зазначена
постанова не ґрунтується на вимогах
закону, є надуманою і порушує його
права і обов'язки як учасника
виконавчого провадження. Державний
виконавець жодного разу не виїжджав до
місця проживання боржника для
перевірки наявності у нього майна і не
вживав належних заходів щодо виконання
виконавчого документа про
зобов'язання боржника ОСОБА_3
відшкодувати йому збитки у розмірі
4893грн.

Просив суд визнати постанову головного
державного виконавця від 25 грудня 2013
року про повернення йому виконавчого
листа неправомірною та скасувати її.
Зобов'язати державного виконавця
відновити виконавче провадження по
виконавчому провадженню №36216768.

У судовому засіданні заявник та його
представник скаргу підтримали у
повному обсязі.

Представник ВДВС Снігурівського РУЮ
скаргу не визнав та пояснив, що
державним виконавцем проведено всі
виконавчі дії відповідно до
повноважень та компетенції згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому просив суд
відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши докази, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскарженні у
порядку, встановленому цим Законом.

Як свідчить копія виконавчого
листа (а.с.5), виданого 26 грудня 2012 року
Снігурівським районним судом
Миколаївської області ОСОБА_3
зобов'язано до відшкодування моральної
та матеріальної шкоди на користь
ОСОБА_1 у розмірі 4893грн.78коп.

На підставі заяви заявника від 26
січня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Снігурівського РУЮ 28 січня 2013 року
відкрито виконавче провадження з
виконання вказаного виконавчого листа.

У ході виконання виконавчого
листа державним виконавцем з метою
перевірки майнового стану боржника
направлено запити до УПСЗН
Снігурівської РДА Миколаївської
області, Снігурівського ВРЕР,
податкової інспекції, звідки надійшли
повідомлення про відсутність наявного
у боржника майна, що належить йому на
праві власності.

16 грудня 2013 року за місцем
проживання боржника перевірено його
майновий стан і майно, яке належить
йому на праві власності не встановлено.

25 грудня 2013 року виконання
виконавчого провадження закінчено
шляхом повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав
відсутності у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення.

У ході розгляду скарги скаржник
та його представник жодних доказів
того, що у боржника є наявне майно, на
яке може бути звернуто стягнення, суду
не надали.

Судом встановлено, що державний
виконавець при виконанні виконавчого
листа діяв у межах повноважень,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» і обґрунтовано
повернув стягувачу виконавчий
документ, так як у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, а здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Крім того, стягувач відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» не позбавляється права у
разі наявності у боржника майна та
інших доходів у термін до 25 грудня 2014
року повторно пред'явити виконавчий
лист до виконання з метою стягнення
заборгованості з боржника.

За такого, суд дійшов висновку, що
скарга не ґрунтується на законі, не
знайшла свого підтвердження у ході
свого розгляду, а тому суд відмовляє
ОСОБА_1 у її задоволенні у повному
обсязі.

В силу ст.388 ЦПК України суд
покладає на заявника обов'язок по
відшкодуванню судових витрат у даній
справі у розмірі 121грн.80коп.

Керуючись ст. ст.383-389 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Снігурівського
районного управління юстиції
Миколаївської області залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судові витрати у розмірі 121 (сто
двадцять одна)грн.80коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом 5-ти днів з
дня її проголошення до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд.

СУДДЯ