У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації, про
відібрання дитини за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що після розірвання
10 березня 2011 року шлюбу з ОСОБА_5 дитина
залишилась проживати з нею. Відповідач
безперешкодно спілкувався та
зустрічався із сином, однак 20 жовтня 2013
року відповідач відмовився повертати
їй сина, не став водити його до школи,
зачинивши у своїй квартирі. Дитина
відсторонена від соціуму, батько не
водить дитину на прогулянки,
налаштовує проти оточуючих, у тому
числі, і проти матері. Така поведінка
ОСОБА_5 змусила її звернутися до суду з
позовом про визначення місця
проживання дитини з нею. Рішенням
Солом'янського районного суду м.
Києва від 17 лютого 2014 року визначено
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_6 з матір'ю. Однак рішення суду не
виконується, тому вона звернулась до
суду з позовом про відібрання дитини,
оскільки дитина важко перехворіла,
його організм потребує активного
відновлення, чого він не отримує від
батька, перебуваючи у закритому
приміщенні.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
7 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Відібрано дитину - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_5 та
повернуто дитину матері - ОСОБА_4
Допущено негайне виконання судового
рішення. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
й процесуального права, та закрити
провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до
правильного висновку про те, що
преюдиціальним рішенням суду від 17
лютого 2014 року місце проживання ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з матір'ю, проте
відповідач після чергового
спілкування з дитиною, відмовився
повернути її матері.

З урахуванням ст. ст. 160 - 162 СК України,
висновку Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації від 16
липня 2014 року, положення принципу 6
Декларації прав дитини суди дійшли
правильного висновку про відібрання
дитини та повернення матері.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта