Єдиний унікальний номер 725/6671/13-ц
Номер провадження 2/725/1420/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.

при секретарі Сорокан М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представників третьої особи
Баланецького О.Д., Рудик А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи Департамент
містобудівного комплексу та земельних
відносин Чернівецької міської ради,
Управління Держземагенства у м.
Чернівці про скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку, скасування запису у Книзі
реєстрацій державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі, зобов'язати відкрити проїзд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище
вказаним позовом.

Посилався на те, що у вересні 2013 року
йому стало відомо про те, що ОСОБА_3
отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№137851 від 14.05.2012 року, який
зареєстрований в Книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю №03002, кадастровий номер
земельної ділянки :29:002:0143.

Вважає, що вказаний акт був виданий з
порушенням норм земельного
законодавства та підлягає скасуванню,
оскільки частина земельної ділянки
позначеної у державному акті від точки
А до точки Б є землею загального
користування, а саме проїздом до
частини будинку АДРЕСА_1, яка належить
йому, що в свою чергу суперечить
вимогам ст. 83 ЗК України.

Окрім того, вказував на те, що посилання
на рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 28.12.2007 року №2-82 в
державному акті суперечить вимогам
законодавства, оскільки відповідно до
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року до компетенції
суду не входить передача земель у
приватну власність громадянам, а
відповідне рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
про передачу у власність відповідачу
земель загального користування не
приймалось.

Враховуючи наведене, посилаючись на
норми ст.ст. 203, 215 ЦК України просив
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№137851, виданий 14.05.2012 року ОСОБА_3 як
недійсний правочин та як наслідок
скасувати запис у Книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю та право постійного користування
землею.

Окрім того, вказував на те, що
відповідач в порушення вимог ст. 83 ЗК
України перекрила дорогу металевими
воротами та замкнула їх на замок,
порушивши право позивача на вільне
користування дорогою загального
користування, у зв'язку з чим просив
зобов'язати відкрити проїзд з АДРЕСА_2
на АДРЕСА_1, перекритий ОСОБА_3
металевими воротами замкненим замком.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
надали пояснення аналогічні позовній
заяві та заяві про збільшення розміру
позовних вимог, просили позов
задовольнити.

Відповідач та її представник позовні
вимоги не визнали, просили в
задоволенні позову відмовити та
пояснили, що жодних перешкод позивачу в
користуванні належною йому частиною
земельної ділянки ОСОБА_3 не чинить та
їй на праві власності не належать землі
загального користування, що
підтверджується відповідними
схематичними планами земельної
ділянки.

Представники третіх осіб в судовому
засіданні просили відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що жодних порушень чинного
законодавства та прав третіх осіб при
видачі ОСОБА_3 державного акту про
право власності на земельну ділянку
порушено не було та межі земельної
ділянки яка їй передана у власність не
охоплюють земель загального
користування та будь-які проїзди чи
дороги.

Допитана в судовому засіданні в якості
спеціаліста землевпорядник
Першотравневого району Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що відповідно до
викопіювання з генерального плану м.
Чернівці, затвердженого рішенням 26
сесії Чернівецької міської ради від
04.11. №562, позивачу та відповідачу на
праві власності належать частина
земельної ділянки в землях, якими
відповідно до рішення сесії
Чернівецької міської ради
розпоряджається садівниче товариство
«Прут». Отримавши земельну ділянку,
члени садівничого товариства на
власний розсуд розприділили проїзди,
стежки, дороги та переїзди на вказаній
земельній ділянці, а тому при видачі
державного акту про право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3, відповідним
органом не було порушено вимог ст. 83 ЗК
України та спірні правовідносини, які
склались між сторонами випливають із
принципів добросусідства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх
представників, пояснення
представників третіх осіб, пояснення
спеціаліста, дослідивши письмові
докази по справі, частково дослідивши
матеріали справи №2-82/07, вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Так, Основоположні принципи здійснення
правомочностей власника сформульовані
у статті 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (Рим, 04 листопада
1950 року), що набрала чинності для
України з 11 вересня 1997 року та є
складовою її правової системи
відповідно до вимог статті 9
Конституції України, відповідно до
якого закріплено принцип непорушності
права приватної власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Так, згідно ст. 79 ЗК України земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з копії рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 28.12.2007 року поділено в
натурі спільну сумісну власність
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, виділено в
особисту приватну власність ОСОБА_3
частину прилеглої земельної ділянки до
будинковолодіння АДРЕСА_1 площею 102 кв.
м (0,0102 га), а також відповідно до
вказаного рішення межі, конфігурація
та площа належної відповідачу
земельної ділянки була встановлена
шляхом проведення земельно-технічної
експертизи. (а/с 16-26).

В травні 2012 року ОСОБА_3 отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0102 га по
АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому
від 03.12.2002 року №605/16 Чернівецької
міської ради, рішення від 28.12.2007 року
№2-82 Першотравневого районного суду
м.Чернівці (а/с 5).

Частинами першою та другою статті 116 ЗК
України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Таким чином, посилання представника
позивача на наявність в оскаржуваному
державному акті посилань на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 28.12.2007 року як на підставу
задоволення позовних вимог щодо
скасування державного акту не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні в зв'язку з вище наведеним.

Окрім того, згідно з ст. ст. 38, 39 ЗК
України землі житлової та громадської
забудови використовуються відповідно
до генерального плану населеного
пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів та
норм для розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЗК України до
земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать: землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Як вбачається з викопіювання з
генерального плану м. Чернівці щодо
земельних ділянок на території
садівничого товариства «Прут» на
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,0102 га в м. Чернівці відсутні
будь-які вказівки про наявність на
вказаній земельній ділянці дороги або
проїзду, які в розумінні ст. 83 ЗК
України належать до земель загального
користування.

Окрім того, відповідно до схематичного
плану присадибної земельної ділянки по
АДРЕСА_1, який міститься в матеріалах
висновку будівельно-технічної
експертизи №903 від 17.05.2007 року, до
винесення рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 28.12.2007
року про поділ майна подружжя, яким
виділено в натурі земельну ділянку по
АДРЕСА_1, до вказаної земельної ділянки
не входили землі загального
користування та відсутні будь-які
дороги або переїзди.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦК України
обов'язок доказування покладається на
сторін.

Так, позивачем та його представником не
надано суду доказів, які підтверджують
ті обставини на які вони посилаються як
на підставу задоволення своїх вимог,
зокрема щодо видачі державного акту
про право власності ОСОБА_3 на земельну
ділянку до складу якої входять землі
загального користування.

Окрім того, згідно ч.3 ст. 152 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що вимога позивача про скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого 14.05.2012 року
ОСОБА_3 з підстав на які він
посилається, задоволенню не підлягає.
Окрім того, державний акт про право
власності на земельну ділянку виданий
на підставі рішення органу місцевого
самоврядування та позивачем не надано
суду доказів щодо скасування вказаного
рішення, оскільки визнання незаконним
рішення міської ради про передачу
земельної ділянки у власність є
підставою для визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, який видано на
підставі цього рішення, та скасування
державної реєстрації права власності
на земельну ділянку, у зв'язку з чим
спосіб захисту цивільних прав обраний
позивачем як скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку не передбачено чинним
законодавством.

Окрім того, не підлягають застосуванню
норми ст. 203,215 ЦК України на які
посилається позивач як на підставу
задоволення своїх вимог щодо
скасування державного акту про право
власності на земельну ділянку,
оскільки вказані норми права
врегульовують порядок визнання
правочинів недійсними, проте згідно ч. 1
ст. 202 ЦК України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, а державний акт відповідно
до ч. 1 ст. 126 ЗК України являє собою
документ встановленого зразка, який
посвідчує право власності на земельну
ділянку.

Таким чином, як наслідок не підлягає
задоволенню вимога позивача щодо
скасування запису у Книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №03002.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідача відкрити проїзд з АДРЕСА_2
на АДРЕСА_1, який перекритий нею
металевими воротами, суд вважає, що в її
задоволення слід відмовити виходячи з
наступних підстав.

Так, на підтвердження влаштування
відповідачем металевих воріт
позивачем надані фото з яких не
зрозуміло де саме розміщенні ворота,
які вказані на фото та що саме
відповідачем були облаштовані дані
ворота, окрім того з матеріалів справи
вбачається, що відповідачу належить
земельна ділянка по АДРЕСА_1, а тому не
зрозуміло яким чином остання чинить
перешкоди доступу позивачу до АДРЕСА_1
з АДРЕСА_2, оскільки відповідно до
викопіювання з генерального плану м.
Чернівці, земельна ділянка, яка
належить відповідачу не межує з
АДРЕСА_2.

Окрім того, ст.15 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою. Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Проте з наданих позивачем суду доказів
не вбачається яким чином порушенні
його права з боку відповідача щодо
проїзду саме з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1,
оскільки виходячи зі змісту вказаної
позовної вимоги та схематичного
зображення земельних ділянок
розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
позивач фактично просить зобов'язати
відповідача відкрити проїзд з його
земельної ділянки на земельну длянку,
яка належить відповідачу.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 38,39,79,83,116,126,152
ЗК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60,61, 64, 212-215, 218,
294, 349 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи Департамент
містобудівного комплексу та земельних
відносин Чернівецької міської ради,
Управління Держземагенства у м.
Чернівці про скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку, скасування запису у Книзі
реєстрацій державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі, зобов'язати відкрити проїзд -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
А. В. Федіна