Номер провадження: 22-ц/785/7891/14
Головуючий у першій інстанції Целух А.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 23 червня 2014
року, -

встановила:

28 січня 2014 року представник позивача
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач,
посилався на те, що між ним та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № б/н від 03.12.2005 року,
за умовами якого, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 10 000.00 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Проте, у
порушення прийнятих на себе
зобов'язань за цим договором,
відповідач ОСОБА_4 допустив порушення
строків погашення заборгованості по
кредиту, за відсотками по кредиту, по
комісії, по штрафам у розмірі 50246.65
гривень, які позивач просить стягнути з
відповідача. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача судовий збір у
розмірі 502,47 гривень.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги позову підтримала у
повному обсязі, просила позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, заперечував проти
задоволення позову з підстав пропуску
строку позовної давності.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 червня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
задоволений в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» суму
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 03.12.2005 року в розмірі 50246,65
гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 502,47 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким в
позовних вимогах Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 03.12.2005
року, за умовами якого, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 10 000.00 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

В зв'язку з тим, що відповідач не
виконував взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, станом на 31.12.2013
року заборгованість за кредитним
договором № б/н від 03.12.2005 року складає
50246.65 гривень. Таким чином, відповідач в
односторонньому порядку відмовився
від виконання зобов'язань за кредитним
договором № б/н від 03.12.2005 року в
частині погашення основного боргу і
нарахованими відсотками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинне виконуватися належним чином
згідно умов договору і вимог
Цивільного кодексу України. Прийняті
на себе зобов'язання по договору не
були виконані відповідачем.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У порушення умов вищевказаного
кредитного договору, а також ст. ст. 509,
1054 ЦК України, відповідач прийнятих на
себе кредитних зобов'язань, у частині
своєчасного погашення заборгованості
за кредитом і нарахованим по ньому
відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050
ЦК України, боржник, що не повернув
вчасно кредитні кошти, зобов'язаний
сплатити кредитору неустойку.

Відповідно до п .6.5 Умов надання
банківських послуг, - позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських
послуг, - У разі невиконання зобов'язань
за Договором, на вимогу Банку виконати
зобов'язання з повернення Кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання
банківських послуг, - при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Отже, борг відповідача перед позивачем
станом на 31.12.2013 року становить - 50246.65
грн., яка складається з наступного: 7915.78
грн. - заборгованість за кредитом; 39461.98
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500.00 грн. -
штраф (фіксована частина), 2368.89 грн. -
штраф (процентна складова).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Таким чином суд першої інстанції
правильно зазначив. що відповідач
прострочив виконання зобов'язань на
встановлені в розрахунку суми.

Між тим суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги не зважаючи
на прохання відповідача застосувати
строки позовної давності.

При цьому суд першої інстанції
зазначив. що посилання відповідача про
сплив строку позовної давності є
необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

На момент розгляду справи доказів
погашення кредиту та сплати відсотків,
пені, комісії, штрафу у суду не має, а
тому суд першої інстанції вважав
необхідним задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Стаття 253 ЦК України встановлює, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Відповідно
до ст. 254 ЦК України строк, що визначений
роками, спливає у відповідні місяць та
число останнього року строку. Строк, що
визначений місяцями, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Стаття 257 ЦК України
встановлює, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що
позовна давність в один рік
встановлюється, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

В кредитному договорі № б/н від 03.12.2005
року не передбачено продовження строку
позовної давності.

Статтею 360-7 ЦПК України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язанні
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

В правових позиціях висловлених в
постанові Верховного Суду України
судових палат у цивільних та
господарських справах від 06 листопада
2013 року у справі №6-116цс13 встановлено,
що перебіг строку позовної давності
буде починатися в залежності від
закінчення строку сплати кожного із
місячних платежів.

Відповідно до матеріалів справи та
норм ст. ст. 257, 260, 261 ЦК України строк
позовної давності за вимогами ПАТ КБ
«ПриватБанк» становить три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про
застосування строку позовної давності
(а.с. 26-28).

Відповідно до зазначеного пункту
кредитного договору строк дії
кредитного договору співпадає зі
строком дії кредитної картки. (а.с. 7 зв.)

Строк дії картки - 3 роки.

Відповідно до вказаного пункту
договору строк дії картки закінчується
у грудні 2008 року. (а.с. 7 зв.)

Таким чином, згідно матеріалів справи
та норм ст. ст. 260, 261 ЦК України строк
позовної давності за вимогами ПАТ КБ
«ПриватБанк» почав відраховуватися з
грудня 2008 року, тобто з дати закінчення
дії кредитної картки і з цієї дати
строк позовної давності не
переривався, оскільки ОСОБА_4 з 2007 року
взагалі не сплачував кошти за
договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до відповідача тільки 28.01.2014
року. (а.с. 2)

Таким чином, строк позовної давності
для вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» сплив в
грудні 2011 року.

Оскільки за спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно, тощо)
положення вищевказаного Закону
застосовуються і до додаткових вимог
банку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

При таких даних у суду першої інстанції
не було законних підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає необхідним рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23 червня 2014 року необхідно
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
слід відмовити у повному обсязі у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 червня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді:
О.Д.
Варикаша

А.П. Бабій