Справа № 2/489/435/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Миколаївська
Універсальна Товарно-сировинна біржа
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просила визнати
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_2 дійсним.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18.04.2000
між її матір'ю ОСОБА_4 та відповідачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діяла від імені
ОСОБА_5 був укладений договір
купівлі-продажу вищезазначеної
квартири. Вказаний договір був
оформлений на Миколаївській
Універсальній Товарно-сировинній
біржі за № 2664-Л та зареєстрований
Миколаївським БТІ за № 16862 від 25.04.2000.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати і після її
смерті відкрилась спадщина на
зазначену квартиру, однак при її
зверненні до нотаріальної контори,
вона отримала постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з
тим, що договір не посвідчено
нотаріально.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позов
підтримала, просила його задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, подали заяви, якими визнали
позов, претензій до позивача щодо
квартири не мають.

Третя особа товарна біржа свого
представника в судове засідання не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суду невідомо.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

18 квітня 2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_5 був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2.

Зазначений договір був оформлений на
Миколаївській Універсальній
Товарно-сировинній біржі за № 2664-Л та
зареєстрований Миколаївським БТІ № 16862
від 25.04.2000. Сторонами за договором було
повністю виконано усі суттєві умови
договору.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час
укладення договору) визначено, що
договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений,
якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Як вбачається з реєстраційного напису
від 25.04.2000 право власності та договір
зареєстровані Миколаївським
міжміським бюро технічної
інвентаризації, яке підпорядковане
Миколаївській міській раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.)
якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі за
вимогою сторони, яка виконала угоди,
визнати угоду дійсною. При цьому
наступне нотаріальне посвідчення
угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 набула права власності на
квартиру АДРЕСА_2. Її право посвідчене
реєстраційним написом.

Позивач є донькою померлої ОСОБА_4 та
звернулася до суду, бо нотаріус без
рішення про визнання договору дійсним
відмовляється оформити спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.),
керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62, 212-214, 226
ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Миколаївська
Універсальна Товарно-сировинна біржа
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу від 18
квітня 2000 року квартири АДРЕСА_2,
укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла
від імені ОСОБА_5, з одного боку, і
ОСОБА_4, з іншого боку, укладений на
Миколаївській Універсальній
Товарно-сировинній біржі за № 2664-Л та
зареєстрований в ММБТІ за № 16862 від
25.04.2000 - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв