Справа № 2/489/10/2014р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва, у складі: головуючого судді -
Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., за участю: представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
ОСОБА_2, представника третьої особи -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєва справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
ОСОБА_6 про поділ спільного майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя, мотивуючи
свої вимоги тим, що з 28.11.1998р. по 26.05.2011р.
сторони перебували у шлюбі.

За час шлюбу сторонами по справі було
придбано наступне майно: автомобіль MAN
19372, (1994) Білий, № двигуна НОМЕР_6, № шасі
НОМЕР_7, д. № НОМЕР_1, вартість - 100000,00
грн.; автомобіль VOLKWAGEN LT 35, (1988) синій, №
двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9, д. №
НОМЕР_2, вартість - 35000,00 грн.; причіп
саморобний, (2000) Синій, д. № НОМЕР_3,
вартість - 1000,00 грн.; автомобіль OPEL KADET,
(1989) білий, № двигуна НОМЕР_10, № кузова
НОМЕР_11, д. № НОМЕР_12, вартість - 30000,00
грн.; автомобіль ЗИЛ 5301ПО, (1998) сірий, №
двигуна НОМЕР_13, № шасі НОМЕР_14, д. №
НОМЕР_15, вартість - 32000,00 грн.; автомобіль
ВАЗ 2106 3, (1988) бежевий, № двигуна НОМЕР_16,
№ кузова НОМЕР_17, д. № НОМЕР_4, вартість -
10000,00 грн.; автомобіль MERCEDES-BENZ 310 D, (1993)
Жовтий, № двигуна НОМЕР_18, № кузова
НОМЕР_19, д. № НОМЕР_5, вартість - 40000,00
грн.; житловий будинок АДРЕСА_1;
житловий будинок АДРЕСА_2; житловий
будинок в Новоодеському районі
Миколаївської області.

На підставі вищезазначеного позивач
просила суд поділити спільно нажите
майно з відповідачем, визнавши за нею
право власності на ? частину рухомого
та нерухомого майна.

У червні 2013р. позивач уточнила позовні
вимоги, а саме просила суд визнати
будинок АДРЕСА_1, спільним майном
подружжя; поділити спільне майно
подружжя, визнавши за нею право
власності на ? частини рухомого майна
набутого за час шлюбу, а саме:
автомобіль MAN 19372, (1994) Білий, № двигуна
НОМЕР_6, № шасі НОМЕР_7, д. № НОМЕР_1,
свідоцтво № НОМЕР_21 від 20.03.2010р.;
автомобіль VOLKWAGEN LT 35, (1988) синій, №
двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9, д. №
НОМЕР_2, свідоцтво НОМЕР_22 від 21.10.2006р.;
причіп саморобний, (2000) Синій, д. №
НОМЕР_3, свідоцтво НОМЕР_23; автомобіль
OPEL KADET, (1989) білий, № двигуна НОМЕР_10, №
кузова НОМЕР_11, д. № НОМЕР_12, свідоцтво
НОМЕР_23; автомобіль ЗИЛ 5301ПО, (1998) сірий,
№ двигуна НОМЕР_13, № шасі НОМЕР_14, д. №
НОМЕР_15, свідоцтво НОМЕР_26 від 12.02.2000р.;
поділити спільне нерухоме майно
подружжя, визнавши за нею право
власності на ? частину будинку АДРЕСА_1;
на 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2; на
25/100 частин Комплексу будівель і споруд
ковбасного цеху, який розташований за
адресою АДРЕСА_3.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечував проти позову.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд переходить до
наступного.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб
28.11.1998р. у Ленінському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Миколаївського міського управління
юстиції (а/з № 702).

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 26.05.2011р.
шлюб між сторонами по справі розірвано.

Вказаним рішенням встановлено, що
шлюбні стосунки між сторонами по
справі припинені з квітня 2010р., з цього
часу спільне господарство не ведуть.

За такого предметом позову є майно
придбане сторонами по справі за період
з 28.11.1998р. по 01.04.2010р.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60
Сімейного Кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України
дружина й чоловік мають рівні права
володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 71 Сімейного
Кодексу України, майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина і чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Аналогічні приписи визначенні
положеннями КпШС.

Згідно ст. 22 КпШС майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно до ст. 28 КпШС в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

У відповідності до ч. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до Довідки БД Автомобіль за
ОСОБА_4 зареєстровані такі транспортні
засоби: автомобіль ВАЗ 2106 3, (1988), колір
бежевий, № двигуна НОМЕР_16, № кузова
НОМЕР_17, д/н НОМЕР_4, свідоцтво НОМЕР_24
від 19.03.2009р.; автомобіль MERCEDES-BENZ 310 D, (1993),
колір жовтий, № двигуна НОМЕР_18, №
кузова НОМЕР_19, д/н НОМЕР_5, свідоцтво
НОМЕР_25 від 15.12.2001р.

Згідно Довідки БД Автомобіль за ОСОБА_5
зареєстровані такі транспортні засоби:
автомобіль MAN 19372, (1994) Білий, № двигуна
НОМЕР_6, № шасі НОМЕР_7, д. № НОМЕР_1,
свідоцтво № НОМЕР_21 від 20.03.2010р.;
автомобіль VOLKWAGEN LT 35, (1988) синій, №
двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9, д. №
НОМЕР_2, свідоцтво НОМЕР_22 від 21.10.2006р.;
причіп саморобний, (2000) Синій, д. №
НОМЕР_3, свідоцтво НОМЕР_23; автомобіль
OPEL KADET, (1989) білий, № двигуна НОМЕР_10, №
кузова НОМЕР_11, д. № НОМЕР_12, свідоцтво
НОМЕР_23; автомобіль ЗИЛ 5301ПО, (1998) сірий,
№ двигуна НОМЕР_13, № шасі НОМЕР_14, д. №
НОМЕР_15, свідоцтво НОМЕР_26 від 12.02.2000р..

Вказане рухоме майно є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
придбано за спільні кошти під час
шлюбу, доказів у протилежність цього
відповідачем не надано.

За такого позовні вимоги в цій частині
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Інформаційною довідкою з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 30.04.2013р.
встановлено, що ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва про право власності Серії
ЯЯЯ № 400703 від 28.03.2007р. належить на праві
спільної часткової власності ? частки
комплексу будівель та споруд
«Ковбасного цеху», що розташовані за
адресою: АДРЕСА_3.

Частка Комплексу будівель і споруд
ковбасного цеху, який розташований за
адресою АДРЕСА_3, придбався
відповідачем у період перебування
сторонами у шлюбі, а тому є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно приписам статті 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заперечуючи проти позову не
надав суду жодного належного та
допустимого доказу у спростування
факту придбання зазначеного майна за
особисті кошти чи не під час шлюбу з
позивачем.

Також у судовому засіданні ані позивач
ані його представник не заперечували
факту придбання зазначеного майна у
період шлюбу.

Таким чином, зазначене нерухоме майно
підлягає поділу шляхом визнання за
позивачем права власності на ? частки
вказаного нерухомого майна.

Щодо позовних вимог про визнання в
порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за ОСОБА_4 право власності на ?
частку будинку АДРЕСА_1, та на ? частку
45/100 часток житлового будинку з
нежитловими приміщеннями сауни в
АДРЕСА_2, є безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно від
29.04.2013р. ОСОБА_5 на підставі договору
дарування від 09.06.2004р. № 771 належить на
праві власності будинок АДРЕСА_1.

У відповідності до цього договору
дарування ОСОБА_7 передала будинок у
власність ОСОБА_5, а останній прийняв
будинок безоплатно.

Вказаний договір дарування 09.06.2004р. був
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за р. № 771.

Зазначений у договорі дарування
будинок був предметом іпотечного
договору від 03.09.2007р., укладеного між
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком, - з
однієї сторони, та ОСОБА_5, - з другої
сторони.

Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору
цей договір забезпечує вимоги
іпотекодержателя, що випливають з
договору про іпотечний борг № 981-04/07 від
03.09.2007р., укладеного між
іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Довідкою Філії «відділення ПАТ
Промінвестбанк в м. Миколаїв» від
21.08.2012р. за Вих. № 27/35 визначено, що
станом на 21.08.2012р. заборгованість перед
банком погашена в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи
будинок АДРЕСА_1, належить відповідачу
на підставі договору дарування від
09.06.2004р. № 771.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України,
за яким особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування, вказаний будинок є
приватною власністю відповідача та не
є об'єктом спільного майна подружжя,
відповідно не підлягає поділу..

На підставі Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 15.01.2009р.
відповідачу належали 45/100 часток
житлового будинку з нежитловими
приміщеннями сауни в АДРЕСА_2.

28.12.2012р. між відповідачем та ОСОБА_7 був
укладений договір дарування вказаних
часток житлового будинку.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 28.11.2013р. зазначений
договір був визнаний недійсним,
рішення не оскаржене та вступило в
законну силу.

Відповідно до статті 334 ЦК України
право власності набувається з моменту
державної реєстрації.

За даними Інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 30.04.2013р. (на момент розгляду
дійсної справи), вказана частка
житлового будинку зареєстрована за
ОСОБА_9. Доказів іншого позивачем чи
його представником не надано.

Сторонами по справі не було надано
відомостей щодо перереєстрації права
власності або скасування права
власності за ОСОБА_9 на цю частку
будинку.

Враховуючи надані сторонами по справі
докази, зазначена частка будинку, на
момент розгляду справи, є приватною
власністю ОСОБА_9.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Позивачем по справі було визначено
орієнтовну вартість спірного майна
подружжя, яке підлягає поділу, вказану
вартість відповідач не оспорював,
клопотань щодо призначення експертизи
щодо оцінки спірного майна ним не
заявлялось, тому судом прийнято
вартість майна визначену позивачем.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
стягується судовий збір у розмірі 2520,00
грн..

Керуючись ст. ст. 7, 10, 45, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа ОСОБА_6 про поділ спільного майна
подружжя - задовольнити частково.

Визнати в порядку поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за ОСОБА_4 право
власності на:

- 1/2 частку автомобіля MAN 19372, (1994) Білий,
№ двигуна НОМЕР_6, № шасі НОМЕР_7, д. №
НОМЕР_1, свідоцтво № НОМЕР_21 від 20.03.2010р.;

- 1/2 частку автомобіля VOLKWAGEN LT 35, (1988)
синій, № двигуна НОМЕР_8, № кузова
НОМЕР_9, д. № НОМЕР_2, свідоцтво НОМЕР_22
від 21.10.2006р.;

- 1/2 частку причепу саморобного, (2000)
Синій, д. № НОМЕР_3, свідоцтво НОМЕР_23;

- 1/2 частку автомобіля OPEL KADET, (1989) білий,
№ двигуна НОМЕР_10, № кузова НОМЕР_11, д.
№ НОМЕР_12, свідоцтво НОМЕР_23;

- 1/2 частку автомобіля ЗИЛ 5301ПО, (1998)
сірий, № двигуна НОМЕР_13, № шасі
НОМЕР_14, д. № НОМЕР_15, свідоцтво НОМЕР_26
від 12.02.2000р.;

- 1/2 частку від ? частки Комплексу
будівель і споруд ковбасного цеху, який
розташований за адресою АДРЕСА_3, ?
частка яких зареєстрована за ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право власності
ЯЯЯ №400703 від 28.03.2007р. виданого
Виконавчим комітетом Троїцької
сільської ради.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судовий збір у розмірі 2520грн. 00коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. миколаєва
протягом десяти днів з моменту його
оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головучий: