Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/305/14
Головуючий у 1 інстанції:Гончаренко П.П.
Суддя-доповідач: Ломейко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» про
захист прав споживача про припинення
дії договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом, який в
процесі розгляду справи неодноразово
уточнювали, до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_3 уклали кредитний договір №
DN81AR100030227 на суму 79939, 60 грн., на термін до
20 березня 2015 року.

В порушення умов кредитного договору,
відповідач свої зобов'язання виконав
частково. Станом на 22 березня 2010 року
відповідач має заборгованість в сумі
8882, 17 грн., яка складається з: 4217, 32 грн. -
заборгованість за кредитом, 660, 77 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2734, 56 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 608, 46 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором, а також 250
грн. - штраф (фіксована частина), 411, 06
грн. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач
просив суд, стягнути з відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
8882, 17 грн. та судові витрати.

Уточнивши позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» просить суд стягнути з
позивача заборгованість, яка склала на
09.10.2013року в розмірі 2448.98гр
заборгованість за кредитом; 1598.58гр по
процентам за користування кредитом;
15495.84гр по комісії за користування
кредитом; 18842.34гр пеня; 250гр
штраф(фіксована частина); 1879гр штраф
(процентна складова), а всього 37592.33гр та
судові витрати судовий збір 375.92гр та
ІТЗ 120гр.

Не погоджуючись з вказаним позовом, 14
березня 2011 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк» про захист прав споживача
про припинення дії договору, в якому
вона просила суд визнати незаконним
збільшення ПАТ КБ «Приватбанк» розміру
процентної ставки за користування
кредитом по кредитно-заставному
договору № DN81AR100030227 від 21 березня 2008
року, укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 та визнати
недійсною умову п.п. 6.3.1 п. 6.3 розділу 6
зазначеного договору.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 24 січня 2012 року
роз'єднано в самостійне провадження
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання
незаконним збільшення відсоткової
ставки та визнання недійсним п.п. 6.3.1, п.
6.3 розділу 6 кредитно-заставного
договору.

Ухвалою судді Запорізького районного
суду Запорізької області від 28 березня
2013 року об'єднано в одне провадження
цивільну справу № 317/176/13-ц №/п2/317/425/2013
за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про захист прав споживача
про припинення дії договору та
цивільну справу за № 2-193/11 №п 2/317/17/2013 за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та присвоєно їм
єдиний номер № 2-193/11 №/п 2/317/17/2013.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 листопада 2013
року позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість в сумі 4047,
56 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судовий збір за подання
позовної заяви у розмірі 405, 55 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду судового
процесу 120, 00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просять скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк».

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права.

ОСОБА_3, рішення суду першої інстанції
не оскаржує.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ
«Приватбанк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до листа
Банку від 14.12.2009року, ОСОБА_3,
повідомлено про продаж належного їй
автомобіля за 58184гр, які зараховані їй
на рахунок для погашення кредитної
заборгованості, при цьому про залишок
заборгованості 1374.98гр Банк її не
повідомив, з посиланням на ст.599 ЦК
України, яка передбачає, що
забов*язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, стягнув з
неї 4047.56гр на користь Банку, без
наведення відповідного розрахунку, з
чого саме складається сума стягнення.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитися колегія
суддів, оскільки він не відповідає
обставинам справи та положенням
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції і
сторони не оспорюють, що 21.03.2008року, ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 уклали
кредитно-заставний договір № DN81AR100030227
за яким ОСОБА_3, отримала кредит в
розмірі 79939, 60 грн., на термін до 20
березня 2015 року.

За змістом ст.ст.1054,1055,1056-1 ЦК
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Кредитний договір
укладається у письмовій формі. Розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

ПАТ КБ «Приватбанк» умови Договору
виконав, надавши ОСОБА_3, кредит у
розмірі 79939, 60 грн., які були направлені
на придбання транспортного засобу
автомобіля DAEWOO FSO LANOS TF 69Y, 2008року,
державний номер НОМЕР_1. Проте остання
свої зобов*язання по поверненню
отриманих коштів виконала частково.

За уточненим розрахунком ПАТ КБ
«Приватбанк», станом на 09.10.2013року
заборгованість ОСОБА_3, складає: за
кредитом 2448.98гр; заборгованість за
відсотками-805.17гр; заборгованість з
комісії-15495.84гр; пеня(за період з
21.10.2012року по 09.10.203рік)-7691.35гр, а всього
26441.34гр.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору або
інших умов та вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як зазначає ОСОБА_3, з чим помилково
погодився і суд першої інстанції, що
реалізацією автомобіля, який перебував
в заставі погашена її кредитна
заборгованість перед Банком, і її
забов*язання припинились виконанням,
проведеним належним чином згідно листа
Банку від 14.12.2009року.

Відповідно до наведеного листа ПАТ КБ
«Приватбанк» від 14.12.2009року на ім*я
ОСОБА_3, повідомлено, що 16.06.2009року був
реалізований, належний їй автомобіль
DAEWOO FSO LANOS TF 69Y, 2008року, державний номер
НОМЕР_1. Грошові кошти в розмірі 58184гр.,
отримані від реалізації автомобіля
були зараховані на її рахунок для
погашення заборгованості за кредитним
договором від 21.03.2008року(а/с 24 т.2).

Як вбачається з листа, він носить
інформаційний характер та в ньому не
немає повідомлення про припинення
виконання зобов*язання за кредитним
договором сторін від 21.03.2008року, на що
вказує представник апелянта.

З наданого ПАТ КБ «Приватбанк»
розрахунку вбачається, що кошти
отриманні від продажу заставного
автомобіля ОСОБА_3, зараховані Банком
на погашення поточної заборгованості
ОСОБА_3, та розподілені 16.06.2009року на
погашення: пені 494.67гр., комісії 911.52гр.,
відсотків 1308.71гр, простроченого тіла
кредиту 2931.54гр.

22.06.2009року на погашення: комісії 303.84гр,
відсотків 441.30гр, поточного тіла
кредиту 51916.22гр.

Залишок непогашеного кредиту станом
на 22.06.2009рік складав 1374.99гр(а/с 182 т.1
зворотня сторона сторінки). Такий
розмір залишку вказано і в розрахунку
приєднаному до зустрічного позову
ОСОБА_3(а/с 26 т.2).

Проте, як встановлено, ОСОБА_3,
помилково вважаючи припиненим
виконання свого зобов*язання, щодо
повного погашення кредитної
заборгованості, залишок
заборгованості не погасила і подальшу
сплату на погашення боргу не
здійснювала.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 599, 600,
601, 604-609 ЦК України за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Будь яких належних та допустимих
доказів спростувань наведеного ПАТ КБ
«Приватбанк» розрахунку
заборгованості, ОСОБА_3, не надала, тому
підстав для сумніву в його
правильності колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів
дійшла думки про обґрунтованість
доводів апеляційної скарги, які
частково, окрім стягнення пені в межах
річного строку, спростовують висновок
суду першої інстанції, щодо припинення
виконання зобов*язання за
кредитно-заставним договором, тому
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 20 листопада 2013
року у цій справі скасувати та ухвалити
рішення наступного змісту: «Стягнути з
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість за
кредитом-2448.98гр; заборгованість за
відсотками-805.17гр; заборгованість з
комісії-15495.84гр; пеню(за період з
21.10.2012року по 09.10.203рік)-7691.35гр а всього
26441.34гр., та судові витрати: судовий збір
- 375.92гр; ІТЗ - 120гр.»

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: