АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2264/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.В.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника відповідача - Войталюк
А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Хмельницького про скасування наказу
про притягнення до матеріальної
відповідальності з апеляційною
скаргою квартирно-експлуатаційного
відділу м. Хмельницького на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 жовтня 2014
року,

встановила:

В вересні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися в суд з
позовом до квартирно-експлуатаційного
відділу м. Хмельницького (далі - КЕВ) про
скасування наказу №172 від 26.08.2014 року.

На обґрунтування позову зазначили, що
вказаним наказом, виданим ТВО
начальника КЕВ м. Хмельницького
Гуменюком В.В. їх було притягнуто до
матеріальної відповідальності та
утримано на користь відповідача по 3077,39
грн. збитків, заподіяних внаслідок
незаконного звільнення працівника та
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Вважають спірний наказ незаконним,
оскільки стягнення збитків у такому
випадку можливе лише на підставі
рішення суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 16 жовтня
2014 року позов було задоволено частково.

Скасовано наказ КЕВ м. Хмельницького
№172 від 26.08.2014 року в частині утримання
суми заподіяних збитків з ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 Стягнуто з
відповідач на косить позивачів по 60
грн. 90 коп. судових витрат. В решті
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КЕВ просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, посилаючись на неповне
встановлення судом обставин справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт, зокрема, зазначив, що
судом не враховано норми КЗпП України,
відповідно до яких за заподіяну
підприємству, установі, організації
шкоду працівники несуть повну
матеріальну відповідальність.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала доводи
апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти апеляційної скарги заперечили та
пояснили, що рішення суду є законним та
об'єктивним.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та перевіривши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Статтею 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини, які мають значення для
справи, дав належну оцінку доказам, в
результаті чого прийшов до правильного
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 16 лютого 2012
року, яке не було скасовано в
касаційному порядку, ОСОБА_8 було
поновлено на посаді двірника в ДП
„Будинкоуправління №2" з 25.03.2011 року та
стягнуто з будинкоуправління на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 12309,57 грн. та
1000 грн. моральної шкоди, утримавши
обов'язкові платежі.

Наказом ТВО начальника КЕВ м.
Хмельницького Гуменюка В.В. №172 від
26.08.2014 року працівників ДП
„Будинкоуправління №2", яке є
структурним підрозділом КЕВ і
безпосередньо йому підпорядковується,
а саме, начальника ОСОБА_2, техніка
ОСОБА_4, бухгалтера ОСОБА_1 та в.о.
інспектора кадрів ОСОБА_3 було визнано
винними у нанесенні матеріальної шкоди
підприємству в зв'язку з незаконним
звільненням працівника, грубим
порушенням трудового законодавства та
неналежним виконанням посадових
обов'язків. В зв'язку з цим з
відповідачів утримано на користь
будинкоуправління №2 по 3077,39 коп. з
кожного, а всього 12309,57 грн., які були
виплачені підприємством на користь
незаконно звільненого працівника
ОСОБА_8 в якості середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Суд прийшов до правильного висновку, що
стягнення спірної суми без рішення
суду є незаконним.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації у
випадках, коли службова особа винна в
незаконному звільнені або переведенні
працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд
покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання
нижчеоплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з
порушенням закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав
виконання рішення суду про поновлення
на роботі.

Пунктом 33 постанови Пленуму ВСУ від
06.11.192 року, №9 „Про практику розгляду
судами трудових спорів" роз'яснено, що
при незаконному звільненні або
переведенні на іншу роботу,
невиконанні рішення про поновлення
працівника на роботі, що мало місце
після введення в дію пункту 8 статті 134
та нової редакції статті 237 КЗпП (з 11
квітня 1992 року), настає повна
матеріальна відповідальність винних в
цьому службових осіб, і обов'язок
покрити шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації у зв'язку з
оплатою працівникові часу вимушеного
прогулу або часу виконання
нижчеоплачуваної роботи може бути
покладено при допущенні ними в цих
випадках будь-якого порушення закону, а
не лише явного, як передбачалось
раніше.

За встановлених вище обставин суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що питання відшкодування шкоди
винними особами (особою) в даному
випадку підлягає вирішенню виключно в
судовому порядку, тому оскаржуваний
наказ, в якому це питання вирішено в
позасудовому порядку, є незаконним.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції й інші доводи
апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Хмельницького відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 16 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук

__________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Порозова І.Ю
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 53