Номер провадження № 2/754/334/14
Справа №754/8084/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

04.02.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді
Смирнової Є.П.

при секретарі
Грей О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу

за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2, -

про стягнення матеріальної та

моральної шкоди, заподіяних внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2013 року ОСОБА_1, в особі свого
представника за дорученням ОСОБА_3,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в
якому просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в сумі 84.069 грн. 95 коп.,
моральну шкоду в розмірі 20.000 грн., а
також витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження у сумі
1200 грн.

При цьому позивач вказує на те, що
28.08.2010 року о 20.35 годин він рухався на
своєму автомобілі «Фольцваген» н.з.
НОМЕР_1 по вул.Закревського в м. Києві.
На перехресті вул.Закревського та
вул.Драйзера він продовжив свій рух
прямо на дозволяючий зелений сигнал
світлофора. В цей час із зустрічного
напрямку раптово виїхав автомобіль
«ВАЗ-2101» н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, яка порушила п.2.3»б», 16.6 ПДР
України, при зміні напрямку руху не
надала перевагу транспортним засобам,
що рухаються прямо, внаслідок чого
відбулося зіткнення їх транспортних
засобів.

Як вказує ОСОБА_1, внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіль «Фольцваген» н.з. НОМЕР_1
зазнав механічних пошкоджень.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП
підтверджується постановою
Деснянського районного суду м. Києва
від 15.10.2010 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно Акту
спеціаліста-автотоварознавця № 75 від
12.10.2010 року щодо визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу, розмір заподіяного йому
матеріального збитку складає 84.069 грн. 95
коп. За проведення автотоварознавчого
дослідження ним було сплачено 1200 грн.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що
протиправними діями відповідача йому
було заподіяно моральну шкоду, яку він
оцінює в 20.000 грн. При цьому позивач
зазначає, що через небажання
відповідача у добровільному порядку
відшкодувати нанесені збитки, йому
протягом тривалого часу довелося
користуватися громадським
транспортом, що викликало суттєві
незручності у пересуванні, він
змушений був змінити звичний спосіб
життя. Заподіяну таким чином моральну
шкоду він оцінює в 2000 грн.

Крім того, позивач зазначає, що до ДТП
він користувався автомобілем щоденно,
не менше 2-х годин на добу. За 30 місяців
простій склав 1800 годин ( 2 год. х 30 днів
х30 міс.)

Орієнтовна мінімальна вартість
простою державного транспорту згідно
Методики розрахунку тарифів на послуги
пасажирського автомобільного
транспорту становить 10 грн. за 1 год.
Посилаючись на зазначені обставини,
позивач вважає, що його втрати з-за
неможливості користування
транспортним засобом складають 18.000
грн.

Виходячи з вимог розумності й
справедливості розміру грошового
відшкодування, компенсацію за моральні
страждання ОСОБА_1 оцінює в 20.000 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просить задовольнити його
вимоги та

стягнути з відповідача ОСОБА_4, як
власника автомобіля ВАЗ -2101 д.н.НОМЕР_2,
якім під час ДТП, що сталася 28.08.2010 року,
керувала ОСОБА_2, майнову шкоду, завдану
джерелом підвищеної небезпеки, у
розмірі 84.069 грн. 95 коп., моральну шкоду в
розмірі 20.000 грн. та витрати по оплаті
автотоварознавчого дослідження в сумі
1200 грн.

Під час розгляду справи в суді 19.09.2013
року ОСОБА_2, будучи третьою особою у
справі, була притягнута до участі у
справі в якості співвідповідача.

18.10.2013 року ОСОБА_1 надав уточнення до
позовної заяви, в яких просить стягнути
з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, солідарно, майнову
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, у розмірі 84.069 грн. 95 коп. та
моральну шкоду в розмірі 20.000 грн.

Витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
1200 грн. позивач просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 (а.с.78-81).

В судовому засіданні 04.11.2013 року
представник позивача ОСОБА_3 уточнені
позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5 проти позову заперечують.

При цьому представник ОСОБА_4 зазначив,
що згідно постанови Деснянського
районного суду м.Києва від 15.10.2010 року
винною в ДТП, що сталася 28.08.2010 року о 20.35
на перехресті вулиць
Закревського-Драйзера в м.Києві
визнана ОСОБА_2, яка на час ДТП на
відповідній правовій підставі -
довіреності володіла транспортним
засобом ВАЗ-2101 н.з. НОМЕР_2, тому,
відповідно до положень ст.ст. 1166,1167,1187
ЦК України та Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №
6, він не має відповідати перед ОСОБА_1
за шкоду, завдану позивачу з вини
ОСОБА_2 (а.с.100-101).

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_6 в своїх
запереченнях від 14.10.2013 року просить
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 (а.с.64-67,68).

При цьому ОСОБА_6 вказує на те, що з часу
настання ДТП 28.08.2010 року та звернення
ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2, сплив
передбачений ст. 267 ЦПК України строк
позовної давності до відповідача
ОСОБА_2

Крім того, представник відповідачки
зазначив, що на час ДТП ОСОБА_2 була
застрахована в страховій компанії
«ІнтерТрансПоліс», тому вважає, що
згідно Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»
відповідальність за збитки, заподіяні
внаслідок ДТП, має нести страховик, або,
у випадку банкрутства або ліквідації
останнього, - МТСБУ.

ОСОБА_6 також не погоджується з оцінкою
вартості матеріальної шкоди, вказуючи
на те, що розмір матеріальних збитків
позивача визначено Актом
спеціаліста-автотоварознавця № 75 від
12.10.2010 року, який здійснений на
замовлення позивача у приватному
порядку. При проведенні цього
розрахунку не були дотримані
процесуальні гарантії щодо
обгрунтованості і незалежності
висновку експерта, передбачені ст.ст.
53,143-150 ЦПК України та ст. 4 Закону
України «Про судову експертизу», тому є
неналежним доказом у справі.
Представник ОСОБА_2 вважає, що по справі
має бути призначена судова експертиза.

Крім того, ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_1 не
доведено факт заподіяння йому
моральної шкоди у зазначеному
позивачем розмірі (а.с.64-67,68).

В подальшому, за клопотанням ОСОБА_6
ухвалою суду від 04.11.2013 року було
призначено судову автотоварознавчу
експертизу з визначення матеріального
збитку, заподіяного ОСОБА_1 внаслідок
ДТП, що сталася 28.08.2010 року на
перехресті вулиць Закревського та
Драйзера в м.Києві. (а.с.106-108).

Згідно Висновку експерта Київського
науково-дослідницького інституту
судових експертиз № 13426/13-54 від 31.12.2013
року вартість матеріального
матеріального збитку, заподіяного
ОСОБА_1 внаслідок ДТП, що сталася 28.08.2010
року на перехресті вулиць Закревського
та Драйзера в м.Києві, складає 38.724 грн. 01
коп. (а.с.122-126).

В судовому засіданні 04.02.2014 року
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні
вимоги уточнила. З урахуванням
висновку експертизи № 13426/13-54 від 31.12.2013
року ОСОБА_3 залишила вимоги лише до
відповідачки ОСОБА_2, з якої просить
стягнути матеріальну шкоду в розмірі
38.724 грн. 01 коп., моральну шкоду в сумі
20.000 грн. та судові витрати.

ОСОБА_4 та його представник не
заперечують проти зазначених вимог
представника позивача до відповідачки
ОСОБА_2

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково.
При цьому погодився із сумою
матеріального відшкодування,
визначеного судовою експертизою в
розмірі 38.724 грн. 01 коп. Вимоги щодо
моральної шкоди в розмірі 20.000 грн.
ОСОБА_7 вважає недоведеними, тому
просить відмовити в задоволенні позову
в цій частини.

Заслухавши пояснення сторін та
їх представників, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 28.08.2009 року
о 20 год. 35 хв. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «ВАЗ-2101» н.з. НОМЕР_2 на
перехресті вул. Закревського та
вул.Драйзера в м.Києві, при повороті
ліворуч, не надала перевагу в русі
автомобілю «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_1, який
рухався в зустрічному напрямку,
внаслідок чого відбулося зіткнення
вказаних автомобілів, що призвело до
механічних пошкоджень транспортних
засобів, завдання матеріальних збитків
та травмування водія ОСОБА_2

Вина ОСОБА_2 в даному ДТП
підтверджується постановою
Деснянського районного суду м. Києва
від 15.10.2010 року, згідно якої
відповідачку визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (340 грн.) (а.с. 11).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить
стягнути з відповідачки ОСОБА_2, з вини
якої позивачу заподіяні збитки,
матеріальну шкоду в розмірі 38.724 грн. 01
коп., моральну шкоду в сумі 20.000 грн.,
витрати по оплаті товарознавчого
дослідження в сумі 1200 грн. та судові
витрати.

Суд вважає вимоги ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_3 такими, що
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речи.

Як вбачається з Висновку № 13426/13-54 від
31.12.2013 року, складеного експертом
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз (КНДІСЕ)
Матвеївим В.В., вартість матеріального
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу
«Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1
внаслідок ДТП, що сталася 28.08.2010 року на
перехресті вулиць Закревського та
Драйзера в м.Києві, складає 38.724 грн. 01
коп. (а.с.122-126).

На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку, що з вини відповідачки
ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було заподіяно
матеріальний збиток в розмірі 38.724 грн.
01 коп.

Що стосується вимог позивача та його
представника ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 20.000 грн., то
суд враховує наступне.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, як мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не
пов»язана з розміром цього
відшкодування.

Суд вважає обгрунтованими вимоги
ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди, оскільки вважає, що внаслідок
ДТП, що сталася з вини відповідача,
позивачу було заподіяно моральну
шкоду, яка полягає у душевних
стражданнях у зв»язку з протиправною
поведінкою відповідачки ОСОБА_2 під час
ДТП та пошкодженням його автомобіля. Що
стосується розміру відшкодування, то
суд враховує, що через неможливість
користування автомобілем та
продовження активного громадського
життя, були порушені нормальні життєві
зв'язки позивача, ускладнено вирішення
багатьох побутових проблем. В той же
час суд вважає, що позивачем не
доведено глибину душевних страждань,
яких зазнав позивач у зв»язку з
пошкодженням його майна.

Враховуючи викладені обставини,
характер скоєного відповідачкою
ОСОБА_2 правопорушення, суд вважає
можливим вимоги ОСОБА_1 в цій частині
задовольнити частково та стягнути з
відповідачки на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1.000 грн.

Доводи позивача та його представника
ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди
за простій автомобіля за 30 місяців в
розмірі 18.000 грн., суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. При цьому суд
враховує, що при розрахунку вартості
простою, позивач та його представник
посилаються на Методику розрахунку
тарифів на послуги пасажирського
автомобільного державного транспорту,
в той час як позивач користувався
автомобілем, який є його власністю.
Інших доказів в обґрунтування
зазначених доводів позивач суду не
надав.

Оскільки суд частково задовольняє
позовні вимоги ОСОБА_1, то, відповідно
до ст.ст. 79, 88 ЦПК України вважає
необхідним стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 на користь позивача, витрати по
оплаті автотоварознавчого дослідження
(Акт № 75 від 12.10.2010 року) в сумі 1200 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
за позовною вимогою про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 840 грн. 70 коп.,
а також за вимогою про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди в сумі 114
грн.70 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 57-60, 88, 213-214, 218 ЦПК України,
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року
зі змінами, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заподіяні внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальні збитки в розмірі 38.724 грн. 01
коп., моральну шкоду в розмірі 1.000 грн., а
також витрати по оплаті Акту № 75 від
12.10.2010 року дослідження
спеціаліста-автотоварознавця щодо
визначення збитку автомобіля в сумі 1200
грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 955 грн. 40 коп., всього - 41.879
грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: