18.11.2014 Справа № 337/1078/14-ц
Пров. №2/337/731/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого судді
Бондаренко І.В.

при секретарі
Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Хортицькому району, треті особи
Хортицький РВ УДМС України в
Запорізькій області, МКП «Основаніє»,
Державна реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, про скасування
свідоцтва про приватизацію житла,
розпорядження про приватизацію,
поновлення реєстрації та визнання
права користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду позов до
відповідачів, в якому просить визнати
незаконною приватизацію квартири
АДРЕСА_1, оскільки вона проведена з
порушенням його житлових прав,
скасувати розпорядження про
приватизацію цієї квартири та визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на вказане житло №258 від
29.04.2013 року на ім»я ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,визнати за ним право
користування вказаною квартирою та
поновити його реєстрацію в ній, та
скасувати державну реєстрацію права
власності на спірну квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні з позовом не погодилась та
пояснила, що ОСОБА_1 в квартирі не
проживав, комунальні платежі не
сплачував, про те, що він на час
приватизації квартири перебував у
місцях позбавлення волі, їй відомо не
було, тому підстав для скасування
приватизації немає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні з позовом не погодився та
зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтовані, оскільки він в
квартирі не проживав.

Відповідач ОСОБА_4 померла, заяви
про прийняття спадщини після її смерті
до нотаріальної контори у встановлений
законом строк подали позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2.

Від представників третіх осіб
надійшли письмові заяви про розгляд
справи у їх відсутності, заперечень по
суті позову не надали.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
є дітьми ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 є
сином ОСОБА_2.

Станом на 28.01.2010 року згідно
довідки РРЦ КП «ВРЕЖО-6» №116, в
квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані
ОСОБА_4, її син ОСОБА_1, донька ОСОБА_2 та
син останньої ОСОБА_3.

Заочним рішенням Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2011
року за позовною заявою ОСОБА_4 позивач
ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив
право користування вказаною квартирою
як такий, що не проживає в ній без
поважних причин протягом останніх
шести місяців.

На підставі цього рішення суду
ОСОБА_1 був знятий з реєстраційного
обліку вказаної квартири.

Розпорядженням голови районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Хортицькому району №183р від
29.04.2013 року було прийняте рішення про
приватизацію квартири АДРЕСА_2 та
передачу її у спільну сумісну
власність ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно матеріалів
приватизаційної справи, заяви про
приватизацію вказаної квартири подали
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Була надана
довідка від 12.03.2013 року про склад
зареєстрованих в цій квартирі осіб:
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

29 квітня 2013 року районною
адміністрацією Запорізької міської
Ради по Хортицькому району було видано
свідоцтво №528 про право власності на
житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності гр.гр. ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Згідно матеріалів спадкової
справи та Витягу зі Спадкового реєстру,
до нотаріальної контори у встановлений
законом строк подали позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2, проте свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.

Вироком Долгинцевського
районного суду м.Кривий Ріг
Дніпропетровської області від 16.02.2011
року ОСОБА_1 був засуджений за ст.187 ч.3
КК України до 6 років позбавлення волі.

Згідно довідки керівника
Оріхівської ВК №88 № 9/4-5524 від 12.11.2013
року, позивач ОСОБА_1 перебував в місцях
позбавлення волі згідно вироку суду з
08.07.2006 року по 08.07.2012 року, та згідно
довідки про звільнення звільнився
08.07.2012 року за відбуттям строку
покарання.

Ухвалою Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 25.11.2013 року заочне
рішення суду від 13.03.2011 року про
визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування квартирою, скасовано.

Рішенням Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 19.06.2014 року, яке
набрало законної сили, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 - правонаступник
ОСОБА_2 - про визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного
обліку, відмовлено.

Цим рішенням суду встановлено, що
в період з 1999 року по 2006 року доказів
про відсутність ОСОБА_1 за вказаною
адресою позивачами по справі не надано,
а в період з 2006 року по час винесення
заочного рішення 10.03.2011 року він не
проживав у вказаній квартирі з
поважних причин. Зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_1 по цій справі не заявляв.

В ході розгляду цієї справи були
допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які суду пояснили, що ОСОБА_4
було відомо про те, що її син ОСОБА_1
перебуває в місцях позбавлення волі, і
вказані обставини встановлені
рішенням суду від 19.04.2014 року.

Вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ст.ст.1,5,8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
/будинків/, житлових приміщень у
гуртожитках, здійснюється у спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім»ї, які постійно мешкають у
цій квартирі /будинку/, житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло. Передача
квартир у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації.

З аналізу положень Закону №2482-ХІІ
та норм ст.ст.1,6,9,61 ЖК України, ст.29 ЦК
України, місцем постійного проживання
особи є жиле приміщення, в якому особа
постійно проживає, має передбачені ст.64
ЖК України права користування цим
приміщенням і на яке за особою
зберігається це право і при тимчасовій
відсутності, а відтак, і право на його
приватизацію разом з іншими членами
ім»ї.

Відповідно до ст.71 ч.3 п.3 ЖК
України у разі засудження до
позбавлення волі протягом усього
строку перебування під вартою або
відбування покарання за особою
зберігається право користування жилим
приміщенням.

Згідно ст.345 ЦК України фізична
особа набуває право власності у разі
приватизації державного майна, яка
здійснюється у порядку, передбаченому
законом.

В даному випадку рішенням суду, що
набрало законної сили, встановлено, що
ОСОБА_1 на час здійснення відповідачами
по справі приватизації спірної
квартири був відсутній в цій квартирі з
поважних причин та за ним зберігалось
право користування цим житловим
приміщенням.

Таким чином, він мав право на
приватизацію квартири АДРЕСА_1 нарівні
з відповідачами по справі.

Проте, приватизація за
розпорядженням №183р від 29.04.2013 року
була проведена без його участі, що в
даному випадку є незаконним, тому
вказане розпорядження голови районної
адміністрації та свідоцтво №258 від
29.04.2013 року про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, видане районною
адміністрацією Запорізької міської
Ради по Хортицькому району, підлягають
скасуванню.

Також, виходячи з наведеного,
підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1
про зобов»язання зареєструвати його у
вказаній квартири, визнати за ним право
користування цією квартирою, а також
скасувати державну реєстрацію права
власності на цю квартиру на підставі
свідоцтва №258 від 29.04.2013 року про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Доводи відповідачів про те, що
розпорядження про приватизацію
квартири та свідоцтво про право
власності на житло були винесені
законно, а позивач не брав участі у
приватизації, оскільки рішенням суду,
яке набрало законної сили, він був
визнаний таким, що втратив право
користування цією квартирою, суд до
уваги не приймає, оскільки вказане
заочне рішення суду в подальшому було
скасоване саме з підстав поважності
причин не проживання позивача, і ця
обставина має суттєве значення для
вирішення питання про законність
приватизації спірної квартири.

Посилання у запереченнях
відповідачів на те, що у разі
скасування розпорядження та свідоцтва
про право власності на квартиру буде
порушене їх право власності, суд також
до уваги не приймає, оскільки при
набутті цього права власності на
підставі приватизації було порушене
право позивача на участь у
приватизації житла.

Доводи відповідачів про те, що
позовні вимоги до суб»єкта владних
повноважень - районної адміністрації
Запорізької міської Ради по
Хортицькому району - мають заявлятись
та розглядатись в порядку
адміністративного судочинства, є
неспроможними, оскільки в даному
випадку має місце спір про право між
фізичними особами, а не спір з
суб»єктом владних повноважень в
зв»язку з здійсненням ним своїх
владних управлінських функцій.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК
України, ст.ст. 1,6,9,61,71 ЖК України, ст.345
ЦК України, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження №183р від 29.04.2013 року
голови районної адміністрації
Запорізької міської Ради по
Хортицькому району про приватизацію
квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 №258 від
29.04.2013 року на ім»я ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, видане районною адміністрацією
Запорізької міської Ради по
Хортицькому району.

Визнати за ОСОБА_1 право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов»язати УДМСУ в Запорізькій
області поставити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
на реєстраційний облік квартири
АДРЕСА_1.

Зобов»язати Державну
реєстраційну службу Запорізького
міського управління юстиції скасувати
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1, проведену на
підставі свідоцтва про право власності
на житло №258 від 29.04.2013 року.

На рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої
інстанції.

Суддя