Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4308/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області на рішення
Дзержинського міського суду Донецької
області від 13 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Дзержинську, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області, Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дзержинського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Донецькій
області, третя особа ОСОБА_4 про
встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Дзержинського міського суду Донецької
області з позовом до Управління
пенсійного фонду України в м.
Дзержинську, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області, Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дзержинського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Донецькій
області, третя особа ОСОБА_4 про
встановлення факту батьківства. В ході
розгляду справи позов уточнювався.

В обґрунтування позову позивач
зазначала, що вона та ОСОБА_5 тривалий
час проживали у цивільному шлюбі, а
26.10.2012 року зареєстрували шлюб. Від
сумісного життя до реєстрації шлюбу в
них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з чоловіком вони мешкали за
адресою АДРЕСА_1, вели спільне
господарство та планували
зареєструвати шлюб, але в зв'язку із
важкою вагітністю та пологами
своєчасно шлюбні відносини не
оформили.

25.11.2013 року ОСОБА_5 під час виконання
трудових обов'язків загинув на шахті.
На теперішній час вона бажає оформити
батьківство та звернутися до
компетентних органів про
відшкодування соціальних виплат.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила визнати ОСОБА_5, 1977 року
народження батьком дитини ОСОБА_6, 2010
року народження, внести відповідні
зміни в актовий запис та зобов'язати
призначити і виплатити однолітній
заробіток та щомісячні страхові
виплати.

Ухвалою Дзержинського міського суду
Донецької області вимоги ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області про зобов'язання
призначити та виплатити ОСОБА_6 як
утриманцю однолітній заробіток його
батька ОСОБА_5 та щомісячні страхові
виплати залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 13 червня 2014 року
позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області задоволено.

Визнано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Дзержинського міського управління
юстиції в Донецькій області внести
зміни в актовий запис № 7 від 14.04.2010
року, зроблений виконавчим органом
Артемівської міської ради м.
Дзержинська Донецької області в графі
«прізвище дитини» змінити прізвище з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», в графі
«відомості про батька» записати
батьком «ОСОБА_5, громадянин України,
уродженець м. Артемово м. Дзержинська
Україна, народжений ІНФОРМАЦІЯ_4.

У задоволенні вимог ОСОБА_3 до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дзержинського міського управління
юстиції головного управління юстиції у
Донецькій області та Управління
Пенсійного Фонду України в м
Дзержинську відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають обставинам справи і
наданим доказам, рішення ухвалено з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, оскільки
висновок суду ґрунтується лише на
показаннях свідків, які в силу ст. 57,60
ЦПК України не є належними доказами, а
факт батьківства можливо встановити
лише за проведення
молекулярно-генетитчної експертизи.
Крім того, в акті спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 11.12.2013 року зазначено, що
ОСОБА_5 утриманців не має. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ, підсудність даної справи
визначена апеляційному суду
Запорізької області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та визнаючи
ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суд дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність позову,
оскільки у свідоцтві про народження
дитини ОСОБА_6 батько дитини ОСОБА_5
записаний за вказівкою матері на
підставі ст. 135 СК України, а надані
позивачем докази підтверджують факт
спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5
та народження дитини за час їх
проживання.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
є вірним. Розглядаючи спір, суд першої
інстанції, у відповідності до вимог ст.
212-214 ЦПК України повно, всебічно та
об'єктивно з'ясував обставини справи на
які посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що
шлюб між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5
зареєстрований 26 жовтня 2012 року (а.с. 6),
дитина ОСОБА_6 народився до реєстрації
шлюбу 02 квітня 2010 року та у свідоцтві
про його народження матір'ю дитини є
ОСОБА_3, а батьком дитини записаний
ОСОБА_5 за вказівкою матері відповідно
до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 5).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при
народженні дитини у матері, яка не
перебуває у шлюбі, у випадках, коли
немає спільної заяви батьків, заяви
батька або рішення суду, запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

Згідно зі ст. 128 СК України позов про
визнання батьківства приймається
судом, якщо запис про батька дитини у
Книзі реєстрації народжень вчинено
відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п. 3
постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснив, що
справи про встановлення батьківства
щодо дитини, яка народилася не раніше 1
січня 2004 р., суд має вирішувати
відповідно до норм СК України, зокрема
ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів,
що засвідчують походження дитини від
певної особи й зібрані з дотриманням
норм цивільного процесуального
законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 128 СК України за
відсутності заяви, право на подання
якої встановлено статтею 126 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до ЦПК України.

На підтвердження своїх позовних вимог,
позивачем надані медичні документи,
фотографії, допитані свідки, які є
належними, допустимими та достовірними
доказами у справі, та які оцінені судом
першої інстанції у відповідності до
вимог ст. 212 ЦПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов відповідно до вимог
ч. 2 ст. 128 СК України з урахуванням
роз'яснень, наведених у п. 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2013 року № 3 "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів".

Докази та обставини, на які посилається
апелянт були предметом дослідження
судом першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права. Доводи, наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди апелянта
з висновком суду першої інстанції з їх
оцінкою.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: