Справа № 216/7454/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.09.2014 Центрально-Міський районний суд
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді : Бутенко М.В.,

при секретарі Артеменко
А.Ю.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (далі – ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з
указаним позовом, зазначаючи, що 6
вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір, за
умовами якого банк зобов’язався
надати відповідачу кредит у вигляді
кредитної лінії в розмірі 48 164 долари
США строком до 5 вересня 2027 року, а
останній зобов’язався повернути
кредит і сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. У забезпечення
виконання зобов’язань за кредитним
договором 6 вересня 2007 року між банком
та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки, за умовами якого відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
належний йому будинок № 39 на вул.
Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області. Свої
зобов’язання за кредитним договором
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав у повному
обсязі, надавши відповідачу кредит у
розмірі, передбаченому умовами
кредитного договору. Однак відповідач
своїх зобов’язань за кредитним
договором не виконав і не сплатив банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією та інших витрат
відповідно до умов договору. Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 23 квітня 2012 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме на
вказаний будинок, шляхом його продажу
банком. У зв’язку з цим позивач вважає,
що всі мешканці спірного будинку
підлягають виселенню, оскільки
наявність осіб, зареєстрованих у
будинку, на який звертається стягнення,
негативно відобразиться на його ціні, а
також буде перешкоджати реалізації
цього предмета іпотеки. Крім того,
договором іпотеки передбачено право
іпотекодавця на реєстрацію в предметі
іпотеки інших осіб лише при умові
отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Але банк не
надавав згоди на відповідну реєстрацію
осіб за адресою предмету іпотеки.

Посилаючись на викладене, позивач
просив виселити ОСОБА_2 з будинку № 39 на
вул. Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, а також
виселити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з цього
будинку зі зняттям з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала та
просила його задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_5
позов не визнав та просив відмовити в
його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове
засідання не з’явились, про дату, час і
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, що
підтверджується матеріалами справи,
про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, давши
відповідну правову оцінку зібраним у
матеріалах справи доказам, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Судом встановлено, що 6 вересня 2007 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступник – ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір, за умовами якого банк
зобов’язався надати позичальникові
кредитні кошти у вигляді
непоновлюваної кредитної лінії в
розмірі 48 164 долари США строком до 5
вересня 2027 року, а останній
зобов’язався повернути кредит і
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

У забезпечення виконання зобов’язань
за цим кредитним договором 6
вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір
іпотеки, за умовами якого відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
належний йому будинок № 39 на вул.
Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області.

Банк свої зобов’язання за кредитним
договором виконав у повному обсязі,
надавши відповідачу кредит у розмірі,
передбаченому умовами кредитного
договору.

Однак відповідач своїх зобов’язань за
кредитним договором не виконав і не
сплатив банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією та інших витрат
відповідно до умов договору.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 23 квітня
2012 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме на будинок № 39 на вул. Достатку в
м. Кривому Розі Дніпропетровської
області, шляхом його продажу банком за
початковою ціною 250 680 грн.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» та ч. 3
ст. 109 ЖК України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов’язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У абз. 3 п. 43 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз’яснено, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

На виконання вимог ст. 40 ЗУ «Про
іпотеку» відповідачам були надіслані
рекомендованим листом повідомлення
про добровільне звільнення нерухомого
майна, а саме будинку № 39 на вул.
Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області.

Письмову вимогу позивача
(іпотекодержателя) добровільно
звільнити вказане нерухоме майно
відповідачі проігнорували та в
тридцятиденний строк приміщення не
звільнили.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов’язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Наявність осіб, зареєстрованих в
будинку, на який звертається стягнення,
негативно відобразиться на його ціні, а
також буде перешкоджати реалізації
цього предмету іпотеки.

Крім того, договором іпотеки, укладеним
між ОСОБА_2 та позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію в
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає, що реєстрація
осіб у предметі іпотеки є порушенням
умов цивільно-правового договору та ст.
629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом прав
іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що
оскільки відповідачі не звільнили в
добровільному порядку житловий
будинок, а позивачем виконані всі
вимоги, встановлені ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК
України, для примусового виселення
відповідачів, які повідомлені про
необхідність звільнення будинку, то
позовні вимоги про виселення ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 з будинку зі зняттям з
реєстраційного обліку підлягають
задоволенню.

Разом з тим, як убачається з матеріалів
справи відповідач ОСОБА_2
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1. Будь-яких доказів на
підтвердження того, що відповідач
ОСОБА_2 мешкає в будинку № 39 на вул.
Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області позивачем
не надано. За таких обставин суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позовних вимог про
виселення ОСОБА_2 зі спірного будинку
слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тому сума судового
збору в розмірі 114 грн 70 коп
підлягає стягненню з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

На підставі викладеного, керуючись ст.
40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК
України, ст. ст. 6, 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11,
60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про виселення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з будинку № 39
на вул. Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області зі зняттям
їх з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

У задоволенні позовних вимог про
виселення ОСОБА_2 з будинку № 39 на вул.
Достатку в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
судовий збір у розмірі 114 грн 70 коп.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов’язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду повністю або
частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не було скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
М.В.Бутенко