Номер справи 623/2501/13-ц
Номер провадження 2/623/34/2014
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2014 року
Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

в складі: головуючого судді:
Вергун І. В.

при секретарі:
Ардашева Я. В.

за участю судового розпорядника:
Павлюченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, зміну
черговості одержання права на
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, про зміну черговості одержання
права на спадкування.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з 2004 року по 2013 рік
знаходилась у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_4, жила з ним разом
однією сім'єю, без реєстрації шлюбу,
вели спільне господарство, мала з ним
спільний бюджет, піклувалась про нього,
оскільки ОСОБА_4 на протязі всього часу
тяжко хворів, не міг самостійно
забезпечувати свої потреби. Весь
спільний бюджет йшов на лікування
покійного ОСОБА_4

Ізюмською нотаріальною конторою було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки в померлого
є син, спадкоємець першої черги.

Позивачка і її представник просять
задовольнити позов, встановити факт
проживання однією сім'єю, змінити
черговість одержання права на
спадкування та надати їй право на
спадкування разом зі спадкоємцем
першої черги.

Відповідач і його представник позов не
визнали посилаючись на його
безпідставність. Надали суду письмові
заперечення, де вказав, що після смерті
батька є єдиним спадкоємцем. Ніяких
доказів того, які б свідчили про те, що
позивачка тривалий час проживала з
покійним однією сім'єю, вели спільне
господарство і опікувалась моїм
батьком протягом тривалого часу, суду
не надала.

Судовим розглядом встановлено, не
заперечується сторонами і
підтверджується належними доказами, що
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується актовим записом про
смерть № 439( а.с.9,37).

Відповідач є сином покійного ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження ( а.с.36).

Із довідок про склад сім'ї вбачається,
що позивачка зареєстрована в будинку
АДРЕСА_1 а з 2004 року фактично мешкає за
адресою провулок АДРЕСА_2 на правах
члена сім'ї ( а.с.7-8).

Згідно копії спадкової справи № 385/2013
Ізюмської державної нотаріальної
контори вбачається, що із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
звернулась ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ( а.с.98,100).
Постанова про відмову у вчинені
нотаріальної дії, щодо спадкової
справи після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року не виносилась ( а.с.117).

Суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
( п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки ( ст. 3
СК України).

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менше п'яти років до
часу відкриття спадщини, мають право на
спадкування за законом у четверту
чергу.

Згідно зі ст. 1259 ЦК України фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалась,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Із виписки амбулаторної карти ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
вбачається, що останній переніс
інфаркт міокарду в 1985 році.

В 1998 році поставлений діагноз -
виразкова хвороба 12-ти палої кишки.

В 2004 році у ОСОБА_4 був встановлений
облітеруючий атеросклероз ніжних
кінцівок, ІІ ступеня. Хворий був
обмежений в фізичних навантаженнях,
необхідністю дотримання дієти,
відсутністю активних пересувань. Крім
медикаментозного лікування хворий
потребував дієтичного харчування,
стороннього догляду, який йому
надавала ОСОБА_2 ( а.с.131,132).

Допитана в судовому засіданні
завідуюча поліклінікою « Вузлова
лікарня станції Ізюм СТГО Південна
залізниця», ОСОБА_7, пояснила, що
покійний ОСОБА_4, знаходився на обліку з
1985 року по 2010 рік, як обмежено
працездатний, так як переніс гострий
інфаркт міокарду, виразкову хворобу,
облітеруючий атеросклероз правої
нижньої кінцівки.

Враховуючи обмеження у хворого ОСОБА_4
фізичних навантажень, необхідність
дотримання дієти, відсутність
активного пересування, хворий
потребував постійного стороннього
догляду, самообслуговування
здійснювати не міг. Догляд здійснювала
ОСОБА_2

В період з 2010 - по 2013 рік надавала
консультації ОСОБА_2 з приводу
лікування покійного ОСОБА_4

Допитаний в судовому засідання лікар -
хірург Ізюмської ЦМЛ, ОСОБА_8, пояснив,
що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в
лікарні в травні 2013 року з діагнозом
облітеруючий атеросклероз судин
нижніх кінцівок, хронічна ішемія ІІІ
стадії, синдром Ляріша, гангрена правої
нижньої кінцівки. Хворий був доправлен
в лікарню в супроводі позивачки, яка і
здійснювала за ним додатковий догляд.
Від операції хворий відмовився.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11
підтвердили в судовому засіданні, що
позивачка в період з 2004 року по 2013 рік
проживала разом з покійним, ОСОБА_4,
однією сім'єю, вели спільне
господарство, мали спільний бюджет,
мали права і обов'язки як подружжя.
Оскільки ОСОБА_4 часто хворів,
позивачка піклувалась про нього,
готувала їжу, прибирала в домі,
підтримувала як морально, так і
матеріально.

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 суд вважає достовірними та
такими, що відповідають зібраним по
справі доказам.

Таким чином судом встановлено, що
позивачка і покійний ОСОБА_4 проживали
однією сім'єю з 2004 року в будинку
покійного, були пов'язані спільним
побутом, вели спільне господарство,
мали взаємні права та обов'язки.

Факт спільного проживання крім цього
підтверджується і ксерокопіями
накладних де позивачка оплатила
похорони та помини ОСОБА_4 ( а.с.70).

Про факт спільного проживання може
свідчить і заява позивачки до
Ізюмського міжрайонного прокурора про
те, що в будинку де вони мешкали разом з
ОСОБА_4 знаходяться її документи,
коштовності , гроші, особисті речі (
а.с.71,127).

Крім цього суд вважає необґрунтованими
посилання відповідача на те, що
позивачка проживала з його батьком
ОСОБА_4, за рахунок батька. Позивачка
працювала на ВАТ « Ізюмський
тепловозоремонтний завод», щорічно
отримувала плату за земельний пай
(а.с.58-66).

Суд не може взяти до уваги довідку про
склад сім'ї ( а.с.235) , яка була посвідчена
головою квартального комітету,
оскільки вказана довідка буда видана
колишній дружині покійного ОСОБА_4, для
одержання пенсії після смерті ОСОБА_4 в
2013 році.

Допитана в судовому засіданні голова
квартального комітету пояснила, що
дійсно видала довідку про склад сім'ї
для одержання двох пенсій покійного
ОСОБА_4 Відповідач в цей період
знаходився на лікуванні від
алкоголізму в м. Барвінкове .
Відповідач ні в 2013, ні в 2014 році не
звертався до квартального комітету з
приводу обстеження житлово - побутових
умов, а тому акт обстеження ( а.с. 206-2015)
суд не може взяти, як доказ в цивільній
справі.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивачкою в період з
2004 по 2013 рік надавалась як матеріальні,
так і не матеріальні послуги, поради,
проводилось прибирання будинку,
готовила їжу покійному ОСОБА_4,
оскільки останній був неспроможний
самостійно забезпечувати свої потреби
, які були викликані важкими хворобами.

При таких даних позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212,214-215, 218, п. 5
ч. 1 ст. 256 ЦПК України, ст. 1264,1259 ЦК
України, ст. 3 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2
сім'єю з ОСОБА_4 в період з 2004 року по 01
червня 2013 року.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої
черги після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Змінити черговість одержання права на
спадкування, надати ОСОБА_2 право на
спадкування разом із спадкоємцем
першої черги ОСОБА_3, після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду
І. В. Вергун