Провадження № 2/750/529/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого судді Логвіної
Т.В.

при секретарі Вигівській Т.А.

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Десна-Транс Груп»
про відшкодування шкоди в порядку
регресу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2012 року ПрАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» звернулося до
суду з позовом до відповідачів та
просить стягнути з останніх на користь
позивача у порядку регресу солідарно 18
026, 70 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що 02 жовтня 2009 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участі
застрахованого автомобіля під
керуванням ОСОБА_1, який на час скоєння
ДТП перебував у трудових відносинах з
ТОВ «Десна-Транс Груп». Позивач
відшкодував матеріальну шкоду
постраждалій особі у розмірі 18 026, 70 грн.
та вважає, що зазначені кошти
підлягають стягненню з відповідачів у
солідарному порядку, оскільки
страховика не було повідомлено у
встановлений законом строк про
страховий випадок.

В судове засідання сторони не
з'явились, до його початку представник
позивача надав до суду заяву з
проханням розглянути справу в його
відсутність, позов підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить підстави для часткового
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 06 серпня 2009 року
між ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» було укладено страховий
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
ВА/2810258, відповідно до умов якого
страхова компанія взяла на себе
зобов'язання у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю застрахованого транспортного
засобу - автомобіля «Renault Magnum”, д.н.з.
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, здійснити
виплату страхового відшкодування на
користь третіх осіб, яким у разі такої
дорожньо-транспортної пригоди
заподіяно шкоду.

01 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ
«Десна-Транс Груп» було укладено
договір найму (оренди) вищезазначеного
транспортного засобу строком на 60
(шістдесят) місяців.

02 жовтня 2009 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
та автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_4

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 03 листопада 2009 року
водій автомобіля «Renault Magnum», д.н.з.
НОМЕР_1, ОСОБА_1 був визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 01 грудня 2009 року
виплатило ОСОБА_4 страхове
відшкодування у сумі 18 026,70 грн.

Звертаючись до суду із вищезазначеним
позовом, позивач посилається на те, що
ОСОБА_1 всупереч п. 33.1.2 ч. 33.1 ст. 33 та ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не повідомив
його про настання страхового випадку.
Зазначене ніяким чином відповідачами
не спростовано.

Відповідно до п. 33.1.2 ч. 33.1 ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
учасники дорожньо-транспортної
пригоди зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із пп. «г» п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок взаємодії двох джерел
підвищеної небезпеки, а відтак до
спірних правовідносин положення ст. 1187
ЦК України, якою регулюються
правовідносини щодо відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, застосуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, зокрема, шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню в частині стягнення на
користь позивача у порядку регресу з
відповідача ОСОБА_1 як з винної особи 18
026 грн. 70 коп. виплаченого страхового
відшкодування.

Також з відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача належить стягнути 214 грн. 60
коп. у повернення сплаченого судового
збору.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208-209, 212, 213 ЦПК
України та ст. 1188 ЦК України суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» 18 026
грн. 70 коп. у відшкодування шкоди в
порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» 214
грн. 60 коп. у повернення сплаченого
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК
України.

Суддя