Номер провадження № 22-ц/785/1964/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Луняченко А. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду

Одеської області у складі:

головуючого-судді: Луняченка А.В.,

суддів: Косогор Г.О.,
Ісаєвої Н.В..,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 27 листопада 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, заподіяною смертю фізичної
особи, -

встановила:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяною смертю
фізичної особи, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 19 годині 20
хвилин на 84 км + 100 метрів а/ш
«Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», в
районі п. Березанка, Березанівського
району, Миколаївської області водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ-520»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись
в напрямку міста Одеси виїхала за межі
проїжджої частини та скоїв наїзд на
дерево. Внаслідок вказаної ДТП, син
позивачів ОСОБА_5, який був пасажиром
зазначеного автомобіля, отримав
тілесні ушкодження, від яких помер на
місті пригоди.

Смертю ОСОБА_5 позивачам завдана
моральна шкода, яка не відшкодована
відповідачем в добровільному порядку,
у зв'язку з чим вони вимушені
звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали,
просять суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 600 000,00 гривень та на
користь ОСОБА_4 600 000,00 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
заподіяною смертю сина.

Відповідач ОСОБА_2 -в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, не заперечувала факт
завдання моральної шкоди, але вважає
розмір шкоди визначений позивачами
завеликим, не заперечувала проти
стягнення користь кожного з позивачів
моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень.

Рішенням суду позов задоволено
частково - стягнуто з відповідачки на
користь позивачів по 100 000 гривень
кожному.

На рішення суду відповідачка
принесла апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду змінити,
постановити нове, яким задовольнити
позов частково, посилаючись на
незадовільний матеріальний стан.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 19 годині 20
хвилин на 84 км + 100 метрів а/ш
«Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», в
районі п. Березанка, Березанівського
району, Миколаївської області водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ-520»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись
в напрямку міста Одеси виїхала за межі
проїжджої частини та скоїла наїзд на
дерево.

Внаслідок вказаної ДТП, ОСОБА_5, який
знаходився в автомобілі «БМВ-520»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в якості
пасажира, отримав тілесні ушкодження,
від яких помер на місті події, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Першим Приморським відділом
РАЦС Одеського міського управління
юстиції 28.10.2008 року.

27.10.2008 року СУ УМВС України в
Миколаївській області порушено
кримінальну справу за фактом
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками
злочину, передбаченого ч. З ст. 286 КК
України, згідно листа прокуратури
Березанського району Миколаївської
області від 06.08.2013 року, розслідування
кримінального правопорушення триває.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_5, його батьками є
позивачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Через смерть сина, позивачі втратили
душевний спокій, зазнали психічних
страждань, перенесли та несуть
протягом п'яти років моральні
переживання, що призвело до завдання
їм моральної шкоди.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання.

Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» N 4 від 31.03.1995 встановлено, що
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Суд, враховуючи характер та обсяг
страждань, яких зазнали позивачі,
характер немайнових втрат, виходячи з
засад розумності, виваженості та
справедливості визначив суму
моральних збитків, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивачів, в розмірі 100 000,00 гривень на
кожного.

Доводи апеляційної скарги не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу,
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак її може
бути оскаржено до суду касаційної
інстанції, на протязі двадцяти днів.

Головуючий- суддя А.В. Луняченко

Судді:
Г.О. Косогор

Н.В. Ісаєва