Справа № 2/639/33/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:
головуючого судді - Срокіної І.І.,
за участю секретаря - Макушенко Т.В..
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Жовтневий РВ у м. Харкові ГУДМСУ у
Харківській області про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням -
У липні 2013 р. позивач через свого
представника звернувся до суду із
зазначеним позовом, у якому просив
визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язати Жовтневий
районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС
України в Харківській обл.. зняти їх з
реєстраційного обліку за зазначеною
В обґрунтування заявлених вимог
зазначав, що йому на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1
відповідно до свідоцтва про придбання
нерухомого майна, що було предметом
іпотеки на торгах від 27.11.12 р.
Квартира на праві приватної власності
раніше належала ОСОБА_5, право
власності якого припинено внаслідок
звернення стягнення на майно за його
У квартирі зареєстровані відповідачі,
що призводить до понесення позивачем
додаткових витрат на оплату
комунальних послуг. Оскільки, вартість
комунальних послуг вираховується в
залежності від кількості осіб,
зареєстрованих в житловому приміщенні.
Зазначає, що реєстрація в квартирі, що
належить йому сторонніх осіб є
порушенням його права приватної
В подальшому, представник позивача
відмовилася від позовних вимог в
частині зобов'язань щодо зняття з
реєстрації відповідачів.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила їх
задовольнити, надала пояснення
аналогічні вищевикладеним.
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, повідомлялись про час та
місце розгляду справи, заяв про
відкладення справи розглядом або про
розгляд справи за його відсутності
суду не надали.
Представник третьої особи, у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи положення ст. ст. 224-226 ЦПК
України, судом проведено заочний
розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва,
посвідченого 27.11.2012 р. приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, належить на
праві власності квартира АДРЕСА_1,
право власності на яку зареєстровано у
КП ХМБТІ (а.с. 13, 14).
Як вбачається із довідки КП
Жилкомсервіс № 860 від 14.06.13р., у
зазначеній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 23).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ч.1 ст.219 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ ( майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Ст. 321 ЦК України передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.
Права власника квартири визначені ст.
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в права власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
У поясненнях суду представник позивача
зазначав, що відповідачі у належній
позивачу квартирі не проживають, але їх
реєстрація перешкоджає йому у повному
обсязі користуватися власністю у
зв'язку із чим заявляються вимоги про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням. Але вимог про усунення
перешкод у користуванні власністю не
Вимоги про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням підлягають
розгляду за нормами передбаченими
Житловим кодексом України.
Відповідно до ст.. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого порушеного, невизнаного
або оспорюваного права у спосіб
передбачений законом.
Позивач звернувся до суду за захистом
свого права шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням не у спосіб
передбачений законом.
Посилання позивача на те, що
відповідачі є сторонніми особами і
після переходу до нього права
власності на квартиру втратили право
користування квартирою, не є підставою
для визнання їх такими, що втратили
право користування житлом.
З урахуванням наведеного суд вважає,
що позивач обрав неналежний спосіб
захисту свого права.
Суд розподіляє судові витрати
відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 219, 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України суд,-
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Жовтневий РВ у м. Харкові ГУДМСУ у
Харківській області про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Суддя