АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6921/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Дячков С. В. Доповідач - Демченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський автобусний завод» на
рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 17 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за затримку виплати
заробітної плати та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим позовом до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дніпровський автобусний завод» (далі -
ТОВ «Дніпровський автобусний завод»)
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
затримку виплати заробітної плати та
моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 1985
року по 19 квітня 2012 року вона працювала
на підприємстві відповідача на посаді
контролера відділу технічного
контролю. 19 квітня 2012 року звільнилася
за власним бажанням.

Зазначала, що за час роботи з серпня 2008
року по липень 2009 року відповідач не
виплачував їй заробітну плату.

Посилаючись на те, що відповідач, окрім
заборгованості по заробітній платі,
також не виплатив середній заробіток
за весь час затримки розрахунку, чим
завдав їй моральну шкоду, просила суд
стягнути з відповідача компенсацію
утрати частини доходу у зв'язку з
порушенням строків виплати заробітної
плати в розмірі 8.831 грн.11 коп.; середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за 24 місяця в розмірі
15.663 грн.72 коп. та в рахунок моральної
шкоди відшкодувати 10.000 грн.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 17 червня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» 3.327 грн.63 коп. в
рахунок погашення заборгованості по
заробітній платі, 16.015 грн.20 коп.
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку при звільненні
та 2.000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дніпровський
автобусний завод», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
Заводського районного суду
м.Дніпродзержиньска від 17 червня 2014
року скасувати та постановити ухвалу
про залишення позовної заяви без
розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів находить, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити
фактичні обставини справи виходячи з
фактичних правовідносин сторін, але в
межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 з 01 жовтня 2007 року по 19 квітня 2012
року перебувала у трудових відносинах
з ТОВ «Дніпровський автобусний завод»,
працюючи на час звільнення
розпорядником робіт в цеху по
виробництву автобусів (а.с.10-15).

У зв'язку з тим, що відповідач
заробітну плату працівникам
виплачував нерегулярно, утворилась
заборгованість по виплаті ОСОБА_2
заробітної плати за період з жовтня 2008
року по травень 2009 року в розмірі 2.542
грн.92 коп. (а.с.45)

Актом перевірки №04-03-8/132 від 09
жовтня 2009 року територіальною
державною інспекцією праці у
Дніпропетровській області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю виявлено
порушення ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» Закону України «Про
оплату праці», КЗпП України, Інструкції
про службові відрядження в межах
України та за кордон, постанови
Кабінету Міністрів України «Про норми
відшкодування витрат на відрядження в
межах України та за кордон» від 23
квітня 1999 року №663 та приписом
№04-03-8/132-97 від 09 жовтня 2009 року
зобов'язано підприємство привести у
відповідність до вимог законодавства
нарахування заробітної плати найманим
працівникам підприємства до 10
листопада 2009 року (а.с.24-26,27).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2011 року, яка набрала чинності, в
задоволенні позову ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» до територіальної
державної інспекції у
Дніпропетровській області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю про визнання
протиправним рішення відмовлено
(а.с.28-29).

Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2012 року, яка набрала чинності,
роз'яснено ТОВ «Дніпровський
автобусний завод», що рішення
територіальної державної інспекції у
Дніпропетровській області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю щодо
зобов'язання ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» привести у
відповідність до вимог чинного
законодавства нарахування заробітної
плати найманим працівникам
підприємства (припис від 09 жовтня 2009
року №04-03-8/132-97) є правомірним (а.с.30).

Судовим наказом Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська від 23 вересня
2011 року стягнуто з ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» на користь ОСОБА_2
заборгованість по заробітній платі за
період з жовтня 2008 року по травень 2009
року в розмірі 2.542 грн.92 коп. (а.с.46)

28 лютого 2012 року ОСОБА_2 отримала кошти
в розмірі 2.542 грн.92 коп. (а.с.37)

Частиною 5 ст.95 КЗпП України визначено,
що заробітна плата підлягає індексації
у встановленому законом порядку

Відповідно до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 лютого 2001 року N159, дія цього
Порядку поширюється на підприємства,
установи та організації всіх форм
власності і господарювання та
застосовується у всіх випадках
порушення встановлених термінів
виплати грошових доходів, у тому числі
з вини власника або уповноваженого ним
органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати проводиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати грошових доходів,
нарахованих громадянам за період,
починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові
доходи разом із сумою індексації, які
одержують громадяни в гривнях на
території України і не мають разового
характеру, а саме заробітна плата
(грошове забезпечення).

Пленум Верховного Суду України в ч.1 п.22
постанови «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
від 24 грудня 1999 року №13 роз'яснив, що у
справах, пов'язаних із вирішенням
спорів про індексацію заробітної плати
або компенсацію працівникам втрати її
частини у зв'язку із затримкою її
виплати, суди мають враховувати, що: 1)
індексація заробітної плати
провадиться згідно зі ст.33 Закону
(108/95-ВР) в період між переглядами
Верховною Радою України розміру
мінімальної заробітної плати і
здійснюється відповідно до Закону "Про
індексацію грошових доходів населення"
(1282-12) і тих положень Порядку проведення
індексації грошових доходів громадян,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 травня 1998 року
N663 (663-98-п) (з внесеними змінами та
доповненнями), котрі йому відповідають,
підприємством, установою чи
організацією, які виплачують
заробітну плату, при її нарахуванні
починаючи з першого числа місяця, що
настає за місяцем, в якому офіційно
опубліковано індекс споживчих цін,
який перевищив 105 відсотків (величину
порога індексації). За наявності
зазначених умов у тому ж порядку
індексації підлягає присуджена за
рішенням суду сума заробітної плати,
якщо ці умови настали у зв'язку з
несвоєчасним виконанням рішення.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
оплату праці» компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати проводиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно ст.1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Оскільки заробітну плату за період з
жовтня 2008 року по травень 2009 року у
розмірі 2.542 грн.92 коп. ОСОБА_2 отримала
лише 28 лютого 2012 року, то до даної суми
необхідно застосувати індексацію.

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з жовтня 2008 року по лютий 2012 року
дорівнює 02 грн.27 коп. та розраховується
наступним чином: 3 грн.46 коп.
(нарахована заробітна плата) ? 65.6
(коефіцієнт індексації станом на лютий
2012 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з листопада 2008 року по лютий 2012
року дорівнює 459 грн.43 коп. та
розраховується наступним чином: 700
грн.35 коп. (нарахована заробітна плата) ?
65.6 (коефіцієнт індексації станом на
лютий 2012 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з грудня 2008 року по лютий 2012 року
дорівнює 372 грн.65 коп. та
розраховується наступним чином: 568
грн.07 коп. (нарахована заробітна плата) ?
65.6 (коефіцієнт індексації станом на
лютий 2012 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з січня 2009 року по лютий 2012 року
дорівнює 319 грн.90 коп. та розраховується
наступним чином: 487 грн.65 коп.
(нарахована заробітна плата) ? 65.6
(коефіцієнт індексації станом на 2012
рік).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з лютого 2009 року по лютий 2012 року
дорівнює 427 грн.84 коп. та розраховується
наступним чином: 652 грн.20 коп.
(нарахована заробітна плата) ? 65.6
(коефіцієнт індексації станом на 2012
рік).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2009 року по лютий 2012 року
дорівнює 86 грн.06 коп. та розраховується
наступним чином: 131 грн.19 коп.
(нарахована заробітна плата) ? 65.6
(коефіцієнт індексації станом на 2012
рік).

Загальна сума, яка підлягає
стягненню, складає 1.668 грн.15 коп. (02
грн.27 коп. + 459 грн.43 коп. + 372 грн.65 коп. +
319 грн.90 коп. + 427 грн.84 коп. + 86 грн.06
коп.)

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2 про
стягнення компенсації втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати підлягають
частковому задоволенню, за період з
жовтня 2008 року по травень 2009 року в
розмірі 1.668 грн.15 коп.

Посилання ОСОБА_2 на те, що
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 3.327 грн.63 коп. виникла у зв'язку
з тим, що на підставі наказу ТОВ
«Дніпровський автобусний завод» №48/1
від 02 листопада 2009 року «Про усунення
порушень, виявлених територіальною
державною інспекцією праці у
Дніпропетровській області, акт №04-03-8/132
від 09 жовтня 2009 року» відповідач провів
перерахунок заробітної плати в бік її
зменшення і незаконно утримав з її
заробітної плати дані кошти, є
безпідставними і задоволенню не
підлягають, оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Так, постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2011 року, яке набрало чинності, за
позовом ТОВ «Дніпровський автобусний
завод» до територіальної державної
інспекції у Дніпропетровській області
Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю
про визнання протиправним рішення
встановлено, що обмеження ст.127 КЗпП
України щодо здійснення утримань після
закінчення місячного строку,
встановленого для повернення авансу,
погашення заборгованості або з дня
виплати неправильно обчисленої суми не
має відношення до відносин між ТОВ
«Дніпровський автобусний завод» з
найманими працівники, адже неправильно
обчислені суми, аванси і погашення
заборгованості не виплачувались на
момент видання припису територіальною
державною інспекцією у
Дніпропетровській області Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю від 09 жовтня 2009
року №04-03-8/132-97, а лише нараховувались
(а.с.28-29).

Відповідно до витягу із звіту про
виплату заробітної плати по ТОВ
«Дніпровський автобусний завод» за
період з 01 січня 2008 року по 01 серпня 2009
року, сума до виплати після перерахунку
ОСОБА_2 складала 9.441 грн.82 коп., фактично
виплачено їй 6.898 грн.90 коп., борг складав
2.542 грн.92 коп. (а.с.79).

Згідно до ч.1 ст.94 КЗпП України
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Положеннями ст.115 КЗпП України та ст.24
Закону України «Про оплату праці»
передбачено порядок та умови виплати
заробітної плати.

Таким чином, ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» повинен був сплатити
позивачу 2.542 грн.92 коп. Дані кошти
ОСОБА_2 отримала 28 лютого 2012 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку, то вони також не
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
заборгованість по заробітній платі за
період з жовтня 2008 року по травень 2009
року ОСОБА_2 отримала 28 лютого 2012 року, а
з підприємства позивач звільнилась 19
квітня 2012 року за власним бажанням (ст.38
КЗпП України).

На час звільнення позивача з
підприємства заборгованість їй була
виплачена у повному обсязі, а посилання
на те, що заробітна плата була зменшена
незаконно не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що вимоги
ОСОБА_2 в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі за
період з серпня 2008 року по липень 2009
року в розмірі 3.327 грн.63 коп. та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 20
квітня 2012 року по час фактичного
розрахунку задоволенню не підлягають,
оскільки дана заборгованість відсутня.

Статтею 2371 КЗпП України
визначено, що відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

З матеріалів справи вбачається,
що ТОВ «Дніпровський автобусний
завод», не сплачуючи тривалий час
заробітну плату позивачу та виплативши
її лише після звернення прокурора до
суду з заявою про видачу судового
наказу, порушив законні права ОСОБА_2,
які призвели до моральних страждань, а
тому вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування
моральної шкоди підлягають
задоволенню.

Разом з тим, з урахуванням
розумності та співмірності, колегія
суддів вважає, що в рахунок
відшкодування моральної шкоди
необхідно стягнути 200 грн.

З'ясувавши обставини справи та
давши належну правову оцінку зібраним
доказам, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції, як таке що постановлене з
порушенням норм матеріального права,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
ТОВ «Дніпровський автобусний завод» на
користь держави необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 458 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський автобусний завод»
задовольнити частково.

Рішення Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська від 17 червня
2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпровський автобусний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
затримку виплати заробітної плати та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод» на користь ОСОБА_2 1.668
грн.15 коп. компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати за період з жовтня 2008 року по
лютий 2012 року, в рахунок відшкодування
моральної шкоди 200 грн., а всього
стягнути 1.868 грн.15 коп. В іншій частині
позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод» на користь держави
судовий збір в розмірі 458 грн.80 коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Суддя:
Волошин М.П.

Куценко Т.Р.