АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/248/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/48/14
Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В.
Доповідач Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів: Прядкіної О.В., Бондаревської
С.М.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" на рішення
Оржицького районного суду Полтавської
області від 22 жовтня 2013 року у справі за
позовом Піблічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: УДМС України в Полтавській
області, про звернення стягнення,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року в суд звернулося
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк (далі - ПАТ КБ)
«Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1, який
мотивовано тим, що відповідно до
укладеного договору № РLО0GА від
15.05.2008 року ОСОБА_2 15.05.2008 року отримала
кредит у розмірі 9312,50 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 15.05.2018
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 15.05.2008 року
уклали договір іпотеки. Згідно з
договором іпотеки ОСОБА_1 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 53.40 м 2,
житловою площею 37.80 м 2, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачу ОСОБА_1 на праві власності
на підставі свідоцтва про право
власності. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 75 245 грн. 00 коп.

Позивач просив суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ РLО0СА від 15.05.2008 року, в розмірі
27427,79 доларів США, що за курсом 7.99 грн.
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 27.02.2013 року
складає 219148,08 грн. - звернути стягнення
на квартиру загальною площею 53,40 м. кв.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
корегування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Також позивач просив виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири та стягнути судові
витрати.

Ухвалою Оржицького районного суду
Полтавської області від 08 серпня 2013
року до участі у справі у якості
відповідача залучена ОСОБА_2 (а.с. 115).

Рішенням Оржицького районного суду
Полтавської області від 22 жовтня 2013
року позов Піблічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" - задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № РLО0СА від
15.05.2008 року, в розмірі 19294,40 доларів США,
яка складається з наступного: 9421.34
доларів США - заборгованість за
кредитом; 5329.16 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1331.20 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1901.91 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до Договору: 31,29
доларів США - штраф (фіксована частина);
1304.60 доларів США - штраф (процентна
складова), що за курсом 7,99 грн.
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 27.02.2013 року
складає 154162,26 гривень - звернуто
стягнення на квартиру загальною площею
53,40 м. кв., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 що належить на праві власності
ОСОБА_1, початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
встановлено на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на час його реалізації,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
корегування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 770 грн. 74 коп. з кожної.

З рішенням суду не погодився ПАТ КБ
«Приватбанк», який його оскаржив,
просив змінити та задовольнити позовні
вимоги повністю, оскільки вважає, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, порушені норми матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення суду першої
інстанції.

Згідно із п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підставою для скасування рішення в
апеляційному порядку і ухвалення
нового або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як передбачено ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно із ч.1 ст. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно із ч.1 ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до укладеного договору №
РLО0GА від 15.05.2008 року ОСОБА_2 15.05.2008
року отримала кредит у розмірі 9312,50
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15.00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 15.05.2018 року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватися в наступному порядку:
щомісяця в період сплати Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за Кредитом, яка
складається із заборгованості за
Кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала. У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 станом на 27.02.2013 року
має заборгованість - 27427.79 доларів США,
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 27.02.2013
року складає 219148,08 грн., яка складається
з наступного: 9421,34 доларів США -
заборгованість за кредитом; 5329.16
доларів США-заборгованість по
процентам за користування кредитом;
1331,20 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 10010,21
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також штрафи відповідно до Договору:
31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина). 1304,60 доларів США - штраф
(процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» і ОСОБА_1 15.05.2008 року
уклали договір іпотеки (а. с. 16). Згідно з
договором іпотеки ОСОБА_1 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 53,40 м2,
житловою площею 37,80 м2, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 Майно належить
ОСОБА_1 на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності.
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки дорівнює 75 245 грн.
00 коп.

Згідно довідки № 391 від 11.07.2013 року,
виданої виконкомом Зарізької
сільської ради ОСОБА_1 проживає сама в
АДРЕСА_1

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
вірно виходив з того, що ОСОБА_2
належним чином взяті на себе
зобов'язання не виконувались, у зв'язку
з чим утворилась кредитна
заборгованість, яка підлягає стягненню
за рахунок звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Суд першої інстанції також прийшов до
вірного висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову в
частині виселення відповідача «та
інших осіб, які зареєстровані або
проживають в квартирі» виходячи з
таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і порядку,
передбачених законом.

Разом із тим ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» зазначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 цієї ж ст. 40 законодавець
установлює певний порядок дій банку:
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК
України.

Виходячи із аналізу наведених правових
норм Закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що банк належних доказів направлення
та отримання ОСОБА_1 вимоги про
добровільне виселення з квартири не
надав, тобто не дотримався обов'язкової
процедури письмового попередження про
звільнення житлового приміщення,
встановленої положеннями Закону
України «Про іпотеку», позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення
ОСОБА_1 із квартири в АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, задоволенню не
підлягають, а рішення суду першої
інстанції в цій частині необхідно
залишити без змін.

При цьому, колегія суддів погоджується
із висновком суду першої інстанції, що
вимоги позивача про виселення «інших
осіб, які зареєстровані або проживають
в квартирі» не можуть бути задоволені,
оскільки є неконкретизовані, а тому
відповідно до принципу змагальності та
диспозитивності не можуть бути
задоволені.

Щодо відповідача ОСОБА_2 то, як
вбачається із матеріалів справи (а.с. 20),
вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
а будь-які дані про те, що ОСОБА_2
проживає у приміщенні, яке є предметом
іпотеки відсутні.

Суд першої інстанції також вірно
зазначив, що відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою), та
правильно відмовив у задоволенні
позовних вимог в частині зняття з
реєстраційного обліку відповідачів.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ПАТ КБ «Првиатбанк»
про те, що відповідачам направлялася
письмова вимога про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
пропозицією звільнити в добровільному
порядку займану квартиру вразі
невиконання претензій в 30 - денний
строк, що є підставою для задоволення
вимог банку про примусове виселення
відповідачів.

Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано
належних доказів того, що
відповідачами така вимога отримана.

Крім того, вимога щодо звільнення
приміщення, заявлена до ОСОБА_2, котра
не зареєстрована в АДРЕСА_1 та там не
проживає, а не до ОСОБА_1, яка
зареєстрована та проживає у
приміщенні, що є предметом іпотеки.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися із рішенням суду у частині
визначення розміру пені за один рік.

Так, визначаючи розмір пені, суд першої
інстанції застосував положення ст. 258
ЦК України, обмежившись річним строком
позовної давності та визнав
обґрунтованою суму пені, яка підлягає
стягненню в розмірі 1901,91 доларів США,
тобто сумою за 1 рік, що передував
зверненню до суду.

Проте, пунктом 5.5 кредитного договору
визначено, що терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення.

Колегією суддів встановлено, що
відповідачі заяви про застосування
строку позовної давності не заявляли.

З урахуванням викладеного, оскільки
підписавши кредитний договір, сторони
досягли згоди щодо збільшеної
тривалості строку позовної давності, а
також із урахування того, що
відповідачі заяви про застосування
строку позовної давності не заявляли,
колегія суддів приходить до висновку,
що пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором підлягає
стягненню у повному розмірі,
заявленому в позові, тобто за останні
п'ять років, що передували зверненню в
суд, у розмірі 10 010, 21 доларів США.

За таких обставин, рішення місцевого
суду в частині розміру пені підлягає
зміні шляхом збільшення суми пені,
нарахованої за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором з
1901, 91 доларів США до 10 010, 21 доларів США,
збільшивши таким чином і загальну суму
заборгованості за кредитним договором
до 27 427, 79 доларів США, що складає, за
курсом НБУ на 27.02.2013 року (відповідно до
заявлених позовних вимог) 219 148, 08 грн.

Відповідно підлягає збільшенню
стягнута сума судового збору з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» з 770, 74 грн. до 1095, 74
грн. з кожної.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, необхідно стягнути із ОСОБА_1
та ОСОБА_2 витрати по сплаті судового
збору понесені Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» при подачі апеляційної
скарги у розмірі по 161,96 грн. з кожної.

В іншій частині рішення слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" - задовольнити
частково.

Рішення Оржицького районного суду
Полтавської області від 22 жовтня 2013
року у частині визначення суми
заборгованості по пені, загальної
заборгованості в рахунок погашення
якої звертається стягнення на предмет
іпотеки, та судових витрат - змінити.

Збільшити розмір пені, в рахунок
погашення якої звертається стягнення
на предмет іпотеки за несвоєчасність
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № РLО0GА від
15.05.2008 року з 1901, 91 доларів США до 10 010, 21
доларів США, збільшивши таким чином і
загальну суму заборгованості за
кредитним договором в рахунок
погашення якої звертається стягнення
на предмет іпотеки із 9421, 34 доларів США
до 27 427, 79 доларів США, що складає 219 148
грн. 08 коп.

Збільшити суму судового збору
стягнутого з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» з 770 грн. 74 коп. до 1095 грн.74
коп. з кожної.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору понесені
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» при
подачі апеляційної скарги у розмірі по
161 грн.96 коп. з кожної.

В іншій частині рішення слід залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.М.
Бондаревська

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль