Номер провадження 2/243/1893/2014
Номер справи 243/4399/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 03» жовтня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Слов»янської міської Ради
Донецької області про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Слов»янської міської Ради
Донецької області про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його
мама ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається з 3/4 часток
квартири АДРЕСА_1. Ця квартира в порядку
приватизації на підставі Свідоцтва про
право власності, виданого Слов'янською
міською Радою 28 грудня 2008 року на
підставі Розпорядження міського
голови за № 921-р від 20 грудня 2004 року
належала його матері ОСОБА_2 та його
батькові ОСОБА_3 кожному по 1/2 частці. Та
їх право власності на квартиру було
зареєстровано в КА БТІ за № 18017/28 від 24
січня 2005 року по реєстраційному номеру
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 9657104.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько
ОСОБА_3. Спадкоємцями на належне йому
майно, а саме 1/2 частку квартири АДРЕСА_1
та вклади, були він, як син та його мама,
як дружина спадкодавця. Спадщину вони в
установленому порядку прийняли. 27
лютого 2008 року він та мама отримали
Свідоцтво про право на спадщину за
законом кожен на 1/2 частку спадщини,
тобто кожен на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

Він на підставі отриманого Свідоцтва
про право на спадщину за законом
зареєстрував своє право власності на
належну йому частку квартири в КП БТІ 14
березня 2008 року в Реєстрі прав
власності на нерухому майно по
реєстраційному номеру 9657104, а мама за
життя не зареєструвала в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно свого
права власності на отриману в порядку
спадкування після померлого ОСОБА_3 1/4
частку квартири. У зв'язку з чим
приватний нотаріус Слов'янського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Постановою від 01 квітня 2014 року
відмовив йому у видачі Свідоцтва про
право на спадщину після померлої
матері ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема на
підставі правонаступництва. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не слідує з
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.
Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України
спадщина належить спадкоємцю з моменту
відкриття спадщини. Отже у зв'язку з
прийняттям мною спадщини після
померлої матері ОСОБА_2 до нього
перейшло право на 1/4 частку отриманої
померлою в порядку спадкування
квартири АДРЕСА_1. Оскільки
спадкодавець за життя не зареєструвала
свого права власності на підставі
отриманого Свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/4 частку
квартири то відповідно до роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України, що
містяться в а. 3 п. 23 «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7 «у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження». У
нього іншого порядку визнання права
власності на цю 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1 ніж судовий нема. Відповідно до
ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя
суд захищає права та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України. Відповідно до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у випадку його
порушення чи невизнання. Згідно до ст. 16
ЦК України способом захисту цивільного
права може бути визнання права.

Просить суд визнати за ним в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 вартістю
30676 грн., яка розташована на першому
поверсі 2-х поверхового житлового
будинку, і складається з трьох кімнат
площею 11,9 кв. м., 16,8 кв. м., 23,9 кв.м.
загальною житловою площею 52,6 кв.м.,
кухні площею 8,3 кв.м., ванної кімнати
площею 2,4 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м.,
коридору площею 7,1 кв.м., вбудованої
шафи площею 1,7 кв.м., загальною площею 73,3
кв.м. в порядку спадкування за законом
після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року

Позивач ОСОБА_1 до судового
засідання не з»явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи. 03 жовтня 2014 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з Заявою, в
якій просить суд розглянути справу без
його участі, та задовольнити його
позовні вимоги ( а.с. 26 ).

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_5, яка діє на підставі Договору на
представництво інтересів від 29 вересня
2014 року ( а.с.27) до судового засідання не
з»явилася, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. 03 жовтня 2014 року
адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з
Заявою, в якій просить суд розглянути
справу без її участі, та задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 ( а.с. 28 ).

Представник відповідача -
Слов»янської міської Ради Донецької
області до судового засідання не
з"явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи. Направив до
суду заяву, в якій просить суд
розглянути справу без участі
представника Слов»янської міської
Ради Донецької області та постановити
рішення на підставі доказів, що є в
матеріалах справи.( а.с. 25).

Суд, розглянувши подані заявником
документи та матеріали, всебічно і
повно з"ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, приходить до висновку, що
заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до
Слов»янської міської Ради Донецької
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом підлягають
задоволенню повністю з огляду на їх
законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у різі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу
України способом захисту цивільних
прав є визнання права.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 і ОСОБА_2
Наведене підтверджується Свідоцтвом
про народження НОМЕР_2 від 13 січня 1964
року. ( а.с. 8).

запис акта про укладання шлюбу № 48 від
28 квітня 1990 року, повним витягом з
Державного реєстру

Батьки позивача ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Батькам позивача ОСОБА_1 у рівних
частках належала квартира АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 28 грудня 2004 року.( а.с. 15-16,).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивача - ОСОБА_3, що підтверджується
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від
09 червня 2007 року. ( а.с. 7).

Після смерті матері залишилась
спадщина - 1/2 частки квартири АДРЕСА_1,
яку прийняли він та його мати- ОСОБА_2,
оскільки постійно проживала з батьком
за вищезазначеною адресою.

27 лютого 2008 року позивач та його
матір- ОСОБА_2 отримали Свідоцтво про
право на спадщину за законом кожен на 1/2
частку спадщини, тобто кожен на 1/4
частку квартири АДРЕСА_1.( а.с. 9,10,11,12)

Він на підставі отриманого Свідоцтва
про право на спадщину за законом
зареєстрував своє право власності на
належну йому частку квартири в КП БТІ 14
березня 2008 року в Реєстрі прав
власності на нерухому майно по
реєстраційному номеру 9657104, а ОСОБА_3 за
життя не зареєструвала в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно свого
права власності на отриману в порядку
спадкування після померлого ОСОБА_3 1/4
частку квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла ( а.с.6).

На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу
України озивач належить до
спадкоємців першої черги за законом.

Позивач прийняв спадщину, оскільки
подав відповідну Заяву нотаріусу.

01 квітня 2014 року позивач звернувся до
нотаріуса з Заявою про видачу йому
Свідоцтва про право на спадщину, однак
йому було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частину квартири у зв'язку
із відсутністю правовстановлюючого
документу на квартиру, який би
підтверджував право власності на неї
спадкодавця (його матері). Відмова
оформлена у вигляді Постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 01 квітня 2014 року ( а.с. 14).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування» свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно до Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»

п.1 «Слід звернути увагу на наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема,
відмови у видачі Свідоцтва про право на
спадщину».

Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику в справах
про спадкування».

01 квітня 2014 року Постановою
приватного нотаріуса Слов»янського
міського нотаріального округу
Донецької області позивачу було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право на спадщину за законом на
нерухоме майно, у зв»язку з відсутністю
у нього правовстановлюючого документу
на нерухоме майно- ? частину квартири
на ім»я спадкодавця ОСОБА_2 ( а.с. 14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків ( спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця) до
інших осіб ( спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини являється
останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1268 ЦК України встановлює, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до п.2 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року
«Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» «
Момент виникнення права власності на
річ ( майно) визначається законом.

Таким чином, виникла ситуація, коли
позивач успадкував ? частини квартир
АДРЕСА_1 після смерті матері, однак
позбавлений можливості оформити
спадщину, оскільки відсутні документи,
які б підтверджували право власності
на ? частину квартири за його матір»ю
(1/2 частка квартири належала його
матері, інша 1/2 частка квартири
прийнята ним та його матір»ю після
смерті батька, однак спадщина його
матір»ю не була оформлена і право
власності не зареєстровано). Без
документів, які б посвідчували право
власності його матері на ? частину
квартири, яку вона успадкувала після
смерті свого чоловіка його право
власності не визнається.

Правозастосовча позиція щодо
вирішення аналогічних спорів
викладена у Листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24753/0/4-13 від 15 травня 2013 року, в
якому зазначено: «При розгляді справ
про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, якщо спадщина
прийнята, проте спадкоємцем не було
одержано Свідоцтво про право на
спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не
здійснено державну реєстрацію права на
спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги,
що законодавець розмежовує поняття
«виникнення права на спадщину» та
«виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини», і пов'язує із виникненням
цих майнових прав різні правові
наслідки.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК України відсутність Свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
Свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як і іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав Свідоцтво
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК)».

Як встановлено в судовому засіданні
мати позивача - ОСОБА_2 за життя
правомірно фактично набула право
власності на нерухоме майно - ? частину
квартири АДРЕСА_1 і тому у
відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК
України за спадкоємцем ОСОБА_2-
позивачем ОСОБА_1 слід визнати право
власності на спадкове майно - ? частину
квартири АДРЕСА_1, як на майно отримане
в порядку спадкування за законом після
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,60, 209, 212,213,214,215 ЦПК України,
ст.ст. 15,16,25,328,1216,1222,1225,1268 Цивільного
Кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року №7 „ Про судову практику у
справах про спадкування", Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»

розгляду цивільних справ про
спадкування», Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року
«Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Слов»янської міської Ради Донецької
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно - на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1 вартістю 30676 грн., яка
розташована на першому поверсі 2-х
поверхового житлового будинку, і
складається з трьох кімнат площею 11,9
кв. м., 16,8 кв. м., 23,9 кв.м. загальною
житловою площею 52,6 кв.м., кухні площею 8,3
кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м.,
вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору
площею 7,1 кв.м., вбудованої шафи площею
1,7 кв.м., загальною площею 73,3 кв.м. як на
майно, отримане в порядку спадкування
за законом після ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в судову
палату по цивільним справам
Апеляційного суду Донецької області
через Слов'янський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб які брали
участь у справі , але не були присутні
у судовому засідання під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в
нарадчий кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов"янського міськрайонного
суду
Т.А.Хаустова.