АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2779/2014
інстанції Марків Т.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
комунального підприємства теплових
мереж «Каховтеплокомуненерго» на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 15.08.2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
комунального підприємства теплових
мереж «Каховтеплокомуненерго» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року до суду із зазначеним
позовом звернувся ОСОБА_5,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що з 19.09.2011 року він працював
начальником виробничого відділу у КПТМ
«Каховтеплокомуненерго». 18.03.2014 року
позивача попередили про майбутнє
звільнення у зв'язку зі скороченням
штату. Наказом від 20.05.2014 року № 81-к
ОСОБА_5 звільнено з займаної посади на
підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Позивач вважає, що звільнений був
через упереджене ставлення до нього з
боку в.о директора КПТМ
«Каховтеплокомуненерго». Крім того,
відповідачем, в порушення ст. 49-2 КЗпП
України, в період з березня по травень
2014 року не запропоновано позивачу
іншої посади. У зв'язку з чим, просив суд
поновити його на роботі на посаді
начальника виробничого відділу КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» з 20.05.2014 року
визнавши наказ № 81-к від 20.05.2014 року
незаконним; стягнути з КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 20.05.2014 року по день
поновлення на роботі; стягнути з
відповідача на користь позивача 5000 грн.
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 15.08.2014
року позов ОСОБА_5 задоволено частково.
ОСОБА_5 поновлено з 21.05.2014 року на роботі
на посаді начальника відділу КПТМ
«Каховтеплокомуненерго». Стягнуто з
КПТМ «Каховтеплокомуненерго» на
користь ОСОБА_5 - середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
21.05.2014 року по 14.08.2014 року в сумі 18 061, 08
грн.; 500 грн. на відшкодування моральної
шкоди; 243, 60 грн. стягнуто з КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» на користь
держави в рахунок судового збору. В
задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
КПТМ «Каховтеплокомуненерго» подало
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
рішення суду прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Так, суд першої інстанції в
своєму рішенні порушив право КПТМ
«Каховтеплокомуненерго», що
передбачене ст. 64 ГК України,
самостійно визначити свою
організаційну структуру, чисельність
працівників і штатний розпис. Право
підприємства за певних обставин,
інколи вимушених, змінювати
чисельність або штат працівників
шляхом скорочення. Також, висновок суду
про те, що КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» мало під час
процедури скорочення довести до відома
державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
значенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці. Апелянт вважає такий
висновок суду хибним та таким, що не
відповідає змісту ЗУ «Про зайнятість
населення». У зв'язку з чим, КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» просило
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію
ОСОБА_5 посилаючись на
необґрунтованість доводів КПТМ
«Каховтеплокомуненерго», просив про
відхилення скарги та залишення рішення
суду без змін.

Представник КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» - Блищик Е.І., у
судовому засіданні на задоволенні
апеляції наполягав, з підстав
зазначених у скарзі.

ОСОБА_5, у судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга КПТМ
«Каховтеплокомуненерго» підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що що
ОСОБА_5 з 19.09.2011 року працював
начальником виробничого відділу на
КПТМ «Каховтеплокомуненерго» (а.с.3).

17.03.2014 року начальником котелень ОСОБА_7
на ім'я виконуючого обов'язки директора
КПТМ «Каховтеплокомуненерго» подано
службову записку із пропозицією
скорочення посади начальника
виробничого відділу, у зв'язку з тяжким
фінансовим становищем на підприємстві
та з метою економії фонду заробітної
плати (а.с.16).

18.03.2014 року ОСОБА_5 ознайомлено з
наказом про скорочення посади та
попереджено про майбутнє звільнення із
займаної посади п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України
20.05.2014 року (а.с.18).

Наказом від 20.05.2014 року № 81 -к позивача
звільнено з займаної посади на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.2).

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках зміни в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Відповідно до п.19 постанови
Пленуму ВСУ від 06.11.1992 року № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не надано доказів
щодо змін в організації виробництва та
праці, які потягли скорочення посади
позивача.

Однак з таким висновком суду, колегія
суддів не погоджується, оскільки
відповідно ч.3 ст.64 ГК України
підприємство самостійно визначає
свою організаційну структуру,
встановлює чисельність працівників
і штатний розклад.

Як вбачається з наданих представником
відповідача апеляційному суду
документів, а саме доповідної записки
інженера з підготовки виробництва,
ОСОБА_8 від 04.03.2014 року, службової
записки від 05.03.2014 року інженера з
ремонту ОСОБА_9,та службової записки
головного бухгалтера ОСОБА_10 від 11.03.2014
року та інших документів (а.с.79-83,110-135)
питання щодо скорочення посади
заздалегідь готувалось керівництвом
відповідача і було викликано скрутним
фінансовим станом підприємства та
необхідністю оптимізації виробничого
процесу. Отже колегія суддів доходить
висновку про те, що у КП
«Каховтеплокомуненерго» дійсно мали
місце зміни в організації виробництва
та праці, які бцули викликані
об'єктивними причинами.

Також встановлено, що на час звільнення
позивача у штаті підприємства були
відсутні вакантні посади, які могли б
бути запропоновані ОСОБА_5

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку про те, що звільнення позивача
відбулось з підстав та у порядку
передбаченому чинним трудовим
законодавством, а його посилання на
особисті мотиви його звільнення
підтвердження не знайшли. Тому позов
ОСОБА_5 є необгрутованим і задоволенню
не підлягає.

Суд першої належним чином не встановив
обставин справи та дійсних відносин
сторін і тому дійшов помилкового
висновку про задоволення позову. У
зв'язку з наведеним рішення суду є
незаконним та підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення з підстав,
передбачених п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства теплових мереж
«Каховтеплокомуненерго» задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 15.08.2014
року скасувати та ухвалити нове, яким
ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності з дня його
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: