Справа № 450/2656/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р. Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення від права на спадкування та
визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася в суд з
цивільним позовом до ОСОБА_4, в якому
просить усунути відповідачку від права
на спадкування та визнати за нею право
власності на житловий будинок та
земельну ділянку в цілому.

Свої вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її матір ОСОБА_5
після смерті якої відкрилася спадщина,
до складу якої увійшли належний
померлій житловий будинок загальною
площею 111,1 кв.м. та земельна ділянка
площею 0,4548 га. по АДРЕСА_1. На момент
відкриття спадщини спадкоємцями за
заповітом були вона та її брат ОСОБА_6,
який ІНФОРМАЦІЯ_2. помер від
зловживання алкоголем і не прийняв
належну йому частку спадщини за
заповітом. Після смерті брата
спадкоємцем першої черги за законом на
частку, яка належала померлому, є його
донька ОСОБА_4 Наголошує на тому, що до
дня смерті брат проживав разом із
матір'ю, не працював, постійно
зловживав спиртними напоями,
неодноразово проходив курс лікування
від алкогольної залежності і
знаходився на обліку в наркологічному
диспансері м. Пустомити Львівської
області.

Вказує на те, що перебуваючи у
нетверезому стані брат неодноразово
вимагав від матері кошти на спиртні
напої, застосовуючи при цьому фізичну
силу, що підтверджується її
неодноразовими зверненнями до
правоохоронних органів.

Крім цього брат продав невідомим
особам металеву сітку з огорожі, меблі
із спальні, килим і отримані кошти
витрачав на придбання спиртних напоїв.
Не в змозі переносити такі знущання
сина матір була змушена періодично
проживати у позивачки, яка її лікувала,
після отриманих побоїв, за свої власні
кошти. Із слів матері позивачці відомо,
що в стані сп'яніння ОСОБА_6 примушував
її скласти заповіт на його користь і
заповісти йому все майно. Після таких
знущань позивачка неодноразово
проводила розмови з братом, намагалась
переконати його позбутися алкогольної
залежності, влаштуватись на роботу і
жити як всі нормальні люди. Він
погоджувався із її доводами і проходив
курс лікування від алкогольної
залежності, однак таке лікування
істотних результатів не дало.

Допомоги матері брат ніякої не надавав,
хоча вона мала похилий вік і не могла
самостійно забезпечити умови свого
життя, потребувала стороннього догляду
та піклування, неодноразово хворіла,
проходила лікування. Відповідач ніякої
матеріальної та іншої допомоги не
надавала, хоча проживала в спірному
житловому будинку. Наголошує на тому,
що у зв'язку з трагічною смертю ОСОБА_5
не змогла внести зміни до заповіту і
позбавити права на спадкування свого
сина ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_1 надали пояснення
аналогічні викладеному, просили
позовні вимоги задовольнити з підстав,
вказаних у позовній заяві. Окрім того,
наголосили особливу увагу на тому, що
факт перебування ОСОБА_6 на
психіатричному (наркологічному) обліку
свідчить про те, що ним вчинялися дії,
що полягали у перешкоджанні
спадкодавцеві внести зміни до
заповіту.

Відповідачка та її представник ОСОБА_2
позовних вимог не визнали, вважають
такі безпідставними та
необґрунтованими, просили у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Пояснили, що посилання позивача на те,
що ОСОБА_6 помер від зловживання
алкоголем і знаходився на обліку у
наркологічному диспансері у
м.Пустомити Львівської області а також
те, що бабця мала намір виключити його
із заповіту є безпідставними та не
відповідають дійсності. Навпаки він
постійно проживав з бабцею, займався
господарством, садівництвом та
продавав яблука на базарі, наймався на
тимчасові роботи, про що свідчить
підписаний договір про посередництво у
працевлаштуванні, де йому пропонували
вакантні посади.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, допитавши свідків,
проаналізувавши матеріали справи та
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла матір позивачки, бабця
відповідачки ОСОБА_5, вказані обставини
підтверджені свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданим міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Львівського МУЮ, 25.04.2008 року. До складу
спадкової маси після її смерті увійшли
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, що
належав спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серія НОМЕР_3 виданого
Чишківською сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області, 08.06.1995 року, та земельна
ділянка площею 0,4548 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства,
розташована в с. Чишки
Пустомитівського району Львівської
області, що належала спадкодавцю на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія
НОМЕР_4 від 27.07.1995 рокую

Згідно заповіту, посвідченого 24.02.2006
року державним нотаріусом Першої
Львівської державної нотаріальної
контори Спільник З.В., ОСОБА_5 на випадок
своєї смерті зробила розпорядження про
те, що все своє майно де б воно не
знаходилося і з чого б не складалося,
вона заповідає в рівних частинах своїй
дочці ОСОБА_3 та сину ОСОБА_6

До завершення шестимісячного строку
для прийняття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_6, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2,
виданим ВРАЦС Пустомитівського РУЮ у
Львівській області, 08.08.2008 року. Єдиним
спадкоємцем після його смерті, що
визнається сторонами, а тому у
відповідності із вимогами ст. 61 ЦПК
України не підлягає доказуванню, є його
дочка, відповідач у цій справі ОСОБА_4

Відповідно до ст.1224 ЦК України не мають
права на спадкування особи, які умисно
позбавили життя спадкодавця, вчинили
замах на його життя, перешкоджали йому
скласти заповіт, внести у нього зміни
або скасувати його і цим сприяли
виникненню права на спадкування у них
самих чи в інших осіб або сприяли
збільшенню їхньої частки у спадщині. Не
мають права на спадкування за законом
батьки (усиновлювачі) та повнолітні
дітьти (усиновлені), а також інші особи,
які ухилялись від виконання обов"язку
щодо утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

За рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюється на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов"язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Не зважаючи на це, позивачем на
підтвердження описаних у матеріалах
справи обставин не було надано повни та
достатніх доказів того, що її братом
ОСОБА_6 було вчинено перешкоди ОСОБА_5 у
внесенні у нього змін або скасуванні
його, що сприяло виникненню права на
спадкування у них самих чи в інших осіб
або сприяли збільшенню їхньої частки у
спадщині.

Так, допитані в судовому засіданні за
клопотанням ОСОБА_3 свідки ОСОБА_8.,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, повідомили, що покійна
ОСОБА_5 неодноразово приїжджала до
своєї дочки ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 де
залишалась ночувати і з її слів їм
відомо, що син покійної - ОСОБА_6 не
працював, випивав, продавав з будинку
речі та застосовував до неї фізичну
силу з метою зміни заповіту. Однак
вказані обставини не підтверджено
іншими матеріалами справи, а тому суд
ставиться до вказаних показань свідків
критично і не бере їх до уваги в частині
продажу з будинку речей та
застосування до його матері фізичної
сили з метою зміни заповіту.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11,
який при житті ОСОБА_5 та ОСОБА_6
перебував на посаді дільничого
інспектора Пустомитівського РВ ГУМВСУ
у Львівській області і обслуговував
с.Чишки повідомив, що зі слів покійної
ОСОБА_5 йому відомо, що ОСОБА_6 зловживав
спиртними напоями, а вона неодноразово
ночувала у своєї дочки ОСОБА_3 у
м.Львові. Про застосування фізичної
сили до покійної йому невідомо.

Згідно довідки № 247 від 23.10.2009 року,
виданої Пустомитівською центральною
районною лікарнею ОСОБА_6 з 02.06.2004 року
по 20.06.2008 року перебував на обліку в
лікаря нарколога. Вказані обставини
підтверджені також, наданою на вимогу
суду амбулаторною карткою ОСОБА_6,
однак із вказаних доказів неможливо
встановити, чи здійснювався ним тиск
або інші дії, що тягнуть за собою
усунення особи від права на
спадкування.

Ухвалою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09.12.2008 року
було вжито заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,4548 га, для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства,
державний акт серія НОМЕР_4, що
значиться за ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та заборонено вчиняти
будь-які дії щодо нерухомого майна до
вирішення справи по суті.

У відповідності із положеннями ст. 154
ЦПК України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Якщо у задоволенні
позову було відмовлено, провадження у
справі закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Беручи до уваги вказане вище, суд
вважає за необхідне ухвалу
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 09.12.2008 року про
забезпечення позову скасувати.

Окрім цього, позивачкою при подачі
позову було сплачено 30, 00 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
судового розгляду та 51,00 грн.
державного мита. Згідно висновку №2624
судової будівельно-технічної
експертизи дійсна (ринкова) вартість
будинковолодіння АДРЕСА_1 становить
337966,00 грн. У відповідності із ст. 3
Декрету КМУ «Про державне мито», котрий
діяв на момент звернення позивачки до
суду із позовом, за подання позовних
заяв майнового характеру справляється
державне мито у розмірі 1% від ціни
позову, але не менше 3
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та не більше 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже при подачі цього позову до суду
позивачка повинна була оплатити 1700,00
грн. судового збору. Відповідно до ст. 80
ч. 2 ЦПК України, якщо визначена
позивачем ціна позову вочевидь не
відповідає дійсній вартості спірного
майна або на момент пред'явлення позову
встановити точну його ціну неможливо,
розмір судового збору попередньо
визначає суд з наступним стягненням
недоплаченого або з поверненням
переплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи.

Таким чином з врахуванням наведеного,
суд вважає, що з позивачки в доход
держави слід стягнути 1649,00 грн.
державного мита недоплачених нею при
подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 80, 154, 209-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 1224, 1259, 1261, 1268, 1276 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 1649,00
гривень.

Ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09 грудня 2008
року про забезпечення позову та
накладення арешту - скасувати.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський