АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1370/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданою
дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 грудня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданою
дорожньо-транспортною пригодою були
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди,
завданої дорожньо-транспортної
пригодою 11 850,00 грн., моральної шкоди - 2
000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судові витрати 244,10 грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідачки просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин по
справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування законодавства
при вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», відповідно до частини
четвертої статті 61 ЦПК, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. У зв'язку із
цим у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
наприклад, через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення, суд повинен звернути увагу
на те, чи містить така постанова суду
відповіді на питання про те, чи мала
місце дорожньо-транспортна пригода та
чи сталася вона з вини відповідач.

Судом встановлено, що постановою
Жовтневого суду м. Дніпропетровська
від 13 червня 2011 року визнано винною
ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП, а саме за невиконання вимог
дорожнього знаку 2.1. ПДР та ненадання
дороги іншому автомобілю, під
керуванням позивача, який рухався по
головній дорозі, внаслідок чого скоїла
з ним зіткнення, спричинивши
пошкодження транспортних засобів.
Провадження у справі про
адміністративне правопорушення у її
відношенні, у зв'язку зі збігом строку
притягнення до адміністративної
відповідальності закрито (а.с.19).

Загальна вартість робіт (послуг)
Приватного підприємства
«Автоекспрес-Дніпро» з проведення
відновлювального ремонту автомобіля
«Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1, який належить
позивачу, становить 11 850,00 грн. (а.с.7-10).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4, суд, відповідно до ст.ст. 22, 1167,
1187, 1192 ЦПК України, правильно виходив з
того, що збитки, понесені позивачем,
спричинені з вини відповідачки, яка
повинна їх відшкодувати.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідачки про те, що
судом дана невірна оцінка зібраних по
справі доказам, допущена неповнота
з'ясування обставин справи, не
встановлено, що пошкодження автомобіля
позивача були завдані внаслідок
зіткнення з автомобілем відповідачки
та позивач не довів розмір завданої
шкоди є безпідставними.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно з матеріалів справи, на
підтвердження своїх вимог, понесених
витрат пов'язаних із
дорожньо-транспортною пригодою, ОСОБА_4
надав суду в якості доказів видаткову
накладну від 03 березня 2011 року,
рахунок-фактуру, акт здачі-приймання
робіт(наданих послуг) та прибутковий
касовий ордер №3 від 02 березня 2011 року
ПП «Автоекспрес-Дніпро»(а.с. 7-10), які
відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України є
належними письмовими доказами.

Заперечуючи проти позову та розміру
завданої шкоди, відповідачка
клопотання про призначення експертизи
для визначення розміру матеріальної
шкоди, спричиненої ОСОБА_4 внаслідок
ДТП не заявляла і таким чином,
відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України,
розпорядилася своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: