РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Матвієнко А.В.

З участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,3 особи ОСОБА_4 про
стягнення суми,-

в
с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання правочину недійсним та
відшкодування шкоди, посилаючись на те,
що 27.11.2009р. він надав відповідачу кошти
в сумі 6000євро та 2000грн.,про щро
21.03.10р.відповідач дав розписку.Гроші
відповідач отримав в користь 3 особи
ОСОБА_4,який зобов»язався виготовити
документи на володіння земельними
ділянками та зміну їх цільового
призначення . Строк виконання
зобов»язання відповідач вказав 1.09.2010р.
Однак, по даний час відповідач
зобов»язання не виконав, гроші
повернути відмовляється.З чого він
робить висновок,що відповідач не мав
наміру виконувати взяті на себе
зобов»язання. А шляхом обману
заволодів його грішми.У зв»язку з чим
просить відповідно до ст..230 ЦК України
визнати договір від 21.03.10р.недійсним та
стягнути з відповідача надану суму у
подвійному розмірі -128680грн.та судові
витрати.

26.11.13р. позивач зменшив позовні
вимоги , просить стягнути з відповідача
надані кошти в сумі 66800грн. та судові
витрати.

У судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали, дали аналогічні пояснення.
Просять позов задоволити.Крім
того,позивач доповнив,що ОСОБА_4не знає,
гроші давав ОСОБА_3і претензії має лише
до нього.

Відповідач у судовому засіданні
проти позову заперечив та пояснив,що за
рішенням загальних зборів садівничого
товариства БО»Піклувальна рада» йому
доручили збір коштів для сплати за
земельну ділянку в с.Оброшино.Позивач
дійсно передав йому 6000євро та 2000грн.для
оплати власнику земельної ділянки за
зміну її цільового
призначення.Розписку він написав
пізніше на прохання позивача.Вказані
гроші передав посереднику ОСОБА_4.про
що має ОСОБА_4,в свою чергу,повинен був
передати отримані гроші власнику
земельної ділянки та виготовити
технічну документацію.Однак. як
з»ясувалось, цільове призначення землі
змінити неможливо, а гроші ОСОБА_4не
повертає, у зв»язку з чим він звернувся
у правоохоронні органи.Інших
зобов»язань він на себе не брав.

3 особа позов підтримав та пояснив,
що ОСОБА_3брав гроші в людей,йому
передав 38000доларів США для придбання
земельної ділянки,які він передав
власнику землі Ігнатову.Позивача не
знає і особисто грошей у нього не
брав,чи передав йому ОСОБА_3 гроші
,отримані від ОСОБА_2,не знає.

Представник 3 особи просить в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку,що позов
підлягає до задоволення.

Як встановлено судом,ОСОБА_3 у
травні 2010р.отримав від ОСОБА_2 6000євро та
2000грн.для передачі за земельні ділянки
і зміну їх цільового призначення
ОСОБА_4,що вбачається з розписки,даної
відповідачем 21.03.12р.

Відповідно до ст..60 ЦПК
України,кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на чкі вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Відповідач ,заперечуючи позов, не
надав суду жодних доказів на
підтвердження своїх заперечень.

Зокрема,наданий протокол №2
загальних зборів БО»Піклувальна рада»
від 23.02.10р. яким доручено голові
ініціативної групи ОСОБА_3 збирати
кошти для передачі посередникам за
оплату власнику за земельну ділянку в
с.Оброшино та виготовлення
техдокументації по зміні її цільового
призначення та розписки від ОСОБА_4не
свідчать про передачу
ОСОБА_3ОСОБА_4коштів,отриманих від
позивача.

Заява ОСОБА_5на ім»я голови
Пустомитівської райдержадміністрації
про погодження місця розташування
земельної ділянки.площею 0,10га для
ведення садівництва із земельної
ділянки ОСОБА_6 та довідка
БО»Піклувальна рада» від 13.03.13р.про
те,що ОСОБА_5та його діти були членами
БО»Піклувальна рада» та садівничого
товариства також не підтверджує факту
передачі отриманих відповідачем від
ОСОБА_5коштів іншим особам.

Одночасно розписка ОСОБА_3
свідчить про отримання коштів
,належних позивачу, відповідачем ,що не
заперечено ним в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено,що
вказані у розписці , кошти позивача
неправомірно знаходяться у ОСОБА_3

Відповідно до ст.41 Конституції
України та ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
1950р., Першого протоколу та протоколів
№2,4,7,11 до Конвенції"закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти,користуватись і
розпоряджатись належним йому майном ,
на власний розсуд вчиняти будь-які
угоди щодо свого майна, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Як вбачається з ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.387 ЦК України, власник,має
право витребувати своє майно від
особи,яка незаконно заволоділа ним.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до
висновку.що заявлені вимоги підставні
та підлягають до задоволення в сумі
66800грн., що згідно курсу НБУ
еквівалентно 6000євро та 2000грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
,стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.Таким
чином, з відповідача слід стягнути
сплачений позивачем судовий збір у
сумі 1394,1грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,208,209,212-215,218
ЦПК України, суд,-

В И
Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 66800
грн.та 1394,1грн. судового збору , а всього
68194.1 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів з
дня його проголошення .

Суддя
М.І.Гулієва