Номер провадження 2/754/703/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука
О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1
зазначає, що з відповідачем у справі
вона перебуває в зареєстрованому шлюбі
з 05 травня 2004 року.

Від шлюбу подружжя має двох дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причиною розірвання шлюбу позивач
зазначає фактичне припинення шлюбних
відносин, втрату відчуття поваги та
підтримки між подружжям. Позивачка з
дітьми проживає окремо, спільне
господарство з відповідачем не
ведеться більше ніж пів року. Сенсу
підтримувати сімейні відносини ОСОБА_1
не вбачає.

Батько в добровільному порядку не
надає кошти для дітей, ухиляється від
свого обов'язку щодо їх утримання.

У зв'язку з тим, що відповідач не має
стабільного доходу, часто змінює місце
підробітку, останнім часом офіційно не
працює, позивач просить суд стягнути з
відповідача на утримання дітей
аліменти в твердій грошовій сумі.

Посилаючись на викладене та норми
сімейного законодавства, вважаючи
подальше збереження сім'ї неможливим,
позивач просить суд розірвати шлюб з
відповідачем та стягнути з відповідача
на її користь на утримання
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4
аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала, просить суд його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав частково. Проти
розірвання шлюбу заперечував,
посилаючись на почуття кохання до
дружини, а також наявність спільних
дітей.

Щодо стягнення аліментів ОСОБА_2
пояснив, що не має змоги сплачувати
аліменти в зазначеному позивачем
розмірі, згоден сплачувати щомісячно
кошти в розмірі 33% усіх видів свого
доходу, водночас зазначивши, що на
даний час ніде не працює.

Заслухавши пояснення сторін у
справі, дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони у справі перебувають в шлюбі з
05.05.2004 року. Шлюб зареєстровано
Відділом реєстрації цивільного стану
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві (а.с. 9).

Від шлюбу подружжя має двох дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 8).

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила,
що подружнє життя сторін не склалося,
оскільки відповідач постійно
провокував сварки, не забезпечував
утримання сім'ї, неодноразово з'являвся
додому в нетверезому стані, що призвело
до переїзду позивача разом з дітьми до
іншого помешкання. За пів року окремого
проживання відповідач лише декілька
разів приїздив до них, будь-яких спроб
налагодити сімейні відносини, крім
прохання повернутися не здійснював.

В своїх поясненнях відповідач проти
тверджень позивача не заперечував,
додавши, що під час відвідувань,
купував дітям продукти та одяг в школу.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено,
що кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведене, враховуючи
характер відносин, які склалися у
сторін по справі, суд вважає позовні
вимоги в частині розірвання шлюбу
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов в цій частині суд
враховує також ту обставину, що
відповідач, висловлюючи незгоду з
вимогами дружини, тривалий час жодної
спроби для примирення і відновлення
шлюбних відносин не вчинив.

В ході розгляду справи судом
також встановлено, що відповідач не
надає позивачу матеріальної допомоги
на утримання дітей у розмірі,
достатньому для належного
матеріального забезпечення останніх,
забезпечення їх духовного та фізичного
розвитку.

Статтею 180 Сімейного кодексу
України встановлено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка,
дружини,батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем не надано доказів, що
підтверджують його тяжке матеріальне
становище або інші обставини, що
відповідно до ст. 182 СК України дають
підстави для зменшення розміру
аліментів, заявлених позивачем.

Крім того, статтею 184 Сімейного кодексу
України передбачено, що якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

За таких обставин суд вважає, що наявні
всі підстави для стягнення з
відповідача аліментів у твердій
грошовій сумі. Розмір аліментів,
визначений позивачем, відповідає
можливостям відповідача їх сплачувати
та в повній мірі забезпечить інтереси
дітей та їх належне матеріальне
утримання.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України,
ст.ст. 110 -112, 181 - 183 Сімейного кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 05 травня 2004 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 466 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітніх дітей
- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісяця
починаючи з 29.10.2013 року до досягнення
дітьми повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя