РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» (Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк») про визнання
договорів недійсними,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з зазначеним позовом до ПАТ
«Альфа-Банк», ПАТ «Сведбанк» (ПАТ
«Омега Банк») про визнання договорів
недійсними.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2007
року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 2706/1207/71-612,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит у розмірі
150000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних
строком до 27 грудня 2037 року.

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором 27 грудня 2007 року між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір № 2706/1207/71-612-z-1,
відповідно до якого ОСОБА_2 передала
ВАТ «Сведбанк» в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

До кредитного договору № 2706/1207/71-612 від
27 грудня 2007 року були внесені зміни
відповідно до договорів: № 1, № 2 від 25
грудня 2009 року та № 3 від 08 серпня 2011
року.

Правонаступником ВАТ «Сведбанк» є ПАТ
«Сведбанк».

08 серпня 2011 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

08 серпня 2011 року між ним, ПАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_2 було укладено договір про
переведення боргу, відповідно до якого
всі права та обов'язки ОСОБА_2 по
кредитному договору № 2706/1207/71-612 від 27
грудня 2007 року перейшли до ОСОБА_1.

08 серпня 2011 року між ним та ПАТ
«Сведбанк» було укладено договір № 4
про внесення змін до кредитного
договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, відповідно до якого банк має
право надати позичальнику грошові
кошти у вигляді кредиту в розмірі 157472
долари 02 центи США на строк до 27 грудня
2037 року зі сплатою 12,54 % річних.

Крім того, 08 серпня 2011 року між ним, ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір про внесення змін до
іпотечного договору № 2706/1207/71-612-z-1 від 27
грудня 2007 року, відповідно до якого він
набуває повний правовий статус
іпотекодавця за договором, має всі
права за іпотечним договором та несе
всі обов'язки, що існували до набуття
ним права власності на предмет іпотеки.

09 серпня 2011 року між ним та ПАТ
«Сведбанк» було укладено договір № 5
про внесення змін до кредитного
договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, відповідно до якого сторони
домовились щодо розміру відсотків за
користування кредитом.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк»
отримало всі права вимоги продавця в
якості кредитора, зокрема, за кредитним
договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк»
та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк»
отримало всі права вимоги продавця в
якості кредитора, зокрема, за кредитним
договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
17 квітня 2014 року звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартири
АДРЕСА_1.

Вважає кредитний договір № 2706/1207/71-612
від 27 грудня 2007 року недійсним,
оскільки у банка відсутня генеральна
та індивідуальна ліцензії на видачу
кредитних коштів у валюті - доларах США.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним кредитний договір
№ 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року;

- визнати недійсними зміни до
кредитного договору, а саме: договори №
1, № 2 від 25 грудня 2009 року, № 3, № 4 від 08
серпня 2011 року та № 5 від 09 серпня 2011
року;

- визнати недійсними іпотечний договір
№ 2706/1207/71-612-z-1 від 27 грудня 2007 року та
договір про внесення змін та доповнень
до іпотечного договору від 08 серпня 2011
року.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені вимоги та
просили їх задовольнити.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» проти
задоволення позову заперечував.
Пояснив суду, що видача кредиту в
іноземній валюті є законодавчо
обґрунтованою. Законом України «Про
банки та банківську діяльність»
визначено право банків на проведення
операцій із розміщення залучених
коштів від свого імені, на власних
умовах та на власний ризик як кредитні
операції, незалежно від виду валюти,
яка використовується. Вказані операції
здійснюються на підставі банківської
ліцензії. Операції з валютними
цінностями банки мають право
здійснювати на підставі письмового
дозволу (генеральна ліцензія) на
здійснення операцій з валютними
цінностями відповідно до пункту 2
статті 5 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю». Всі
необхідні ліцензії, щоб здійснювати
валютні операції, ПАТ «Альфа-Банк» має.
Отримання індивідуальної ліцензії
чинним законодавством не передбачено.

Представник ПАТ «Сведбанк» (ПАТ «Омега
Банк») у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляд справи банк
повідомлений належним чином (а.с. 62).

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року
між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк») та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 2706/1207/71-612, відповідно до якого банк
надав позичальнику кредит у розмірі
150000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних
строком до 27 грудня 2037 року (а.с. 5-8).

Правонаступником ПАТ «Сведбанк» є ПАТ
«Омега Банк».

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором 27 грудня 2007 року між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір № 2706/1207/71-612-z-1,
відповідно до якого ОСОБА_2 передала
ВАТ «Сведбанк» в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

До кредитного договору № 2706/1207/71-612 від
27 грудня 2007 року були внесені зміни
відповідно до договорів: № 1, № 2 від 25
грудня 2009 року та № 3 від 08 серпня 2011
року (а.с. 78-86).

08 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

08 серпня 2011 року між ОСОБА_1, ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір про переведення боргу,
відповідно до якого всі права та
обов'язки ОСОБА_2 по кредитному
договору № 2706/1207/71-612 від 27
грудня 2007 року перейшли до ОСОБА_1 (а.с.
11).

08 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Сведбанк» було укладено договір № 4
про внесення змін до кредитного
договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, відповідно до якого банк має
право надати позичальнику грошові
кошти у вигляді кредиту в розмірі 157472
долари 02 центи США на строк до 27 грудня
2037 року зі сплатою 12,54 % річних (а.с.
12-15).

08 серпня 2011 року між ОСОБА_1, ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір про внесення змін до
іпотечного договору № 2706/1207/71-612-z-1 від 27
грудня 2007 року, відповідно до якого він
набуває повний правовий статус
іпотекодавця за договором, має всі
права за іпотечним договором та несе
всі обов'язки, що існували до набуття
ним права власності на предмет іпотеки
(а.с. 18-19).

09 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Сведбанк» було укладено договір № 5
про внесення змін до кредитного
договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, відповідно до якого сторони
домовились щодо розміру відсотків за
користування кредитом (а.с. 76-77).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк»
отримало всі права вимоги продавця в
якості кредитора, зокрема, за кредитним
договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року (а.с. 67).

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк»
та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк»
отримало всі права вимоги продавця в
якості кредитора, зокрема, за кредитним
договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
17 квітня 2014 року звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 21-23).

Позивач зазначає, що кредитний договір
№ 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року та
додатки до нього є недійсними, оскільки
у банка відсутня генеральна та
індивідуальна ліцензії на видачу
кредитних коштів у валюті - доларах США.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

У ч. 3 ст. 533 ЦК України зазначено, що
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про банки та банківську діяльність»
на підставі банківської ліцензії банки
мають право здійснювати розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик.

Пунктом 2 статті 5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» передбачено право банку на
підставі письмового дозволу
(генеральної ліцензії) здійснювати
валютні операції, в т.ч. надавати
кредити у іноземній валюті фізичним
особам, та відповідно вимагати
виконання зобов'язання в іноземній
валюті.

Посилання позивача на відсутність у
банку індивідуальної ліцензії на
здійснення валютних операцій як на
підставу для задоволення позову не
ґрунтуються на законі.

У підпунктах «в», «г» ч. 4 ст. 5 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» зазначено, що
індивідуальної ліцензії потребує така
операція, як надання і одержання
резидентами кредитів в іноземній
валюті, якщо терміни і суми таких
кредитів перевищують встановлені
законодавством межі.

Чинним законодавством не визначено
межі термінів і сум надання або
одержання кредитів в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.5 Положення про
порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу
(затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року № 483), використання
іноземної валюти як засобу платежу без
індивідуальної ліцензії дозволяється,
якщо ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку на
здійснення яких Національний банк
видав банківську ліцензію та письмовий
дозвіл на здійснення операції з
валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності
нормативних умов для застосування
індивідуального ліцензування щодо
вказаних операцій, єдиною правовою
підставою для здійснення банками
кредитування в іноземній валюті згідно
з вимогами статті 5 Декрету КМ України є
наявність у банку генеральної ліцензії
на здійснення валютних операцій,
отриманої у встановленому порядку.

Вбачається, що наявність відповідної
генеральної ліцензії та письмового
дозволу Національного банку України у
відповідача для здійснення кредитних
операцій у валюті не суперечить
вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, вимоги про визнання
недійсними кредитного договору,
іпотечного договору та додатків до них
не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Дійсність кредитного договору, в тому
числі оспорюваних позивачем
додаткових договорів, підтверджується
рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 17 квітня 2014 року в справі за позовом
ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, яким позовні вимоги
задоволені в повному обсязі (а.с. 21-23).

Зазначеним рішенням також встановлено,
що ОСОБА_1 свої обов'язки за кредитним
договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року належним чином не виконував, що
призвело до виникнення заборгованості
по кредитному договору. Загальна сума
заборгованості ОСОБА_1 складає 1403215
гривень 35 копійок, в тому числі:
заборгованість за кредитом в сумі 1247661
гривні 58 копійок, заборгованість за
відсотками - 14489 гривень 95 копійок,
заборгованість по пені - 10713 гривень 82
копійки. Вказану заборгованість на
вимогу банку відповідач у
добровільному порядку не погасив.

Сторонами в справі були ті самі особи,
щодо яких встановлено ці обставини.

З огляду на наведене, позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 192, 533, 1054 ЦК України,
статями 47, 49 Закону України «Про банки
та банківську діяльність», Декретом
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю», Положенням про
порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року № 483, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк» (Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»)
про визнання договорів недійсними.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: