Дата документу 11.11.2014
Справа № 334/7792/13-ц
Провадження № 2/334/2378/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014р. Ленінський райсуд
м.Запоріжжя у складі:

головуючого - Махіборода Н.О.;

при секретарі - Кузьменко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частку квартири в
порядку спадкування за заповітом та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності на ?
частку квартири в порядку спадкування
за заповітом,

В С Т А Н
О В И В :

Позивач, якому на праві власності
належить ? частка АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування від 11.12.2007р.,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом
про визнання за ним права власності на ?
частку цієї ж квартири в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши
в судовому засіданні, що ОСОБА_4, його
тітка, яка подарувала йому в 2007р. ?
частку вищевказаної квартири, а на ?
частку цієї ж квартири, вона залишила
заповіт від 16.10.2007р. Після смерті
ОСОБА_4, позивач є єдиним спадкоємцем,
який звернувся 20.02.2013р. до приватного
нотаріуса ОСОБА_5 з заявою про
прийняття спадку, але отримав
постанову від 04.09.2013р. про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, т.я. ОСОБА_4,
за життя не оформила на себе частку
квартири після смерті свого чоловіка -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проти зустрічного позову ОСОБА_2
позивач заперечує, т.я. вона у
встановлений законом строк після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.,
не зверталася до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадку і не
зверталася до суду з позовом про
надання їй додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадку.

Представник позивача - ОСОБА_7, яка діє
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 10.06.2014р., підтримала
позовні вимоги позивача та наполягала
на їх задоволенні, а у зустрічному
позові просила відмовити, так як
відповідачка заявила безпідставний
позов, оскільки вона не навела суду
жодної із поважних причин через які
вона з березня 2007р. не подала заяву до
нотаріуса про прийняття спадку після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6,
пропустивши строк для прийняття
спадку.

Відповідачка пояснила в судовому
засіданні, що відповідно свідоцтва №
1790 від 19.10.1995р. про право власності на
житло, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали на праві
власності АДРЕСА_1. 18.06.2004р. вони уклали
заповіт подружжя, яким заповіли все
своє майно, а саме, вищевказану
квартиру - ОСОБА_2 Рішенням Ленінського
райсуду м.Запоріжжя від 08.04.2008р.
вищевказаний заповіт подружжя був
визнаний частково недійсним, а саме, в
частині заповіту від імені ОСОБА_4.
Однак, ні після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., ні після
набрання рішення Ленінським райсудом
м.Запоріжжя від 08.04.2008р. законної сили,
відповідачка не зверталася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадку, вважаючи, що не має
права пред'являти вимоги щодо
спадкового майна. Але, після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3,
відповідачка вважає, що має право на ?
частку квартири в порядку спадкування
за заповітом від 18.06.2004р. після смерті
ОСОБА_6

Представник відповідачки - ОСОБА_8, який
діє на підставі нотаріально
посвідченої довіреності від 28.05.2014р.,
підтримав вимоги відповідачки, вказані
в зустрічному позові, а вимоги позивача
просить суд задовольнити частково, в
частині визнання права власності в
порядку спадкування - тільки на ? частку
квартири.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачки та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, а в
зустрічному позові слід відмовити, з
наступних підстав:

відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено у судовому засіданні,
АДРЕСА_1 належала на праві власності
подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_4, на підставі
свідоцтва № 1790 від 19.10.1995р. про право
власності на житло /а.с.7/. 18.06.2004р. вони
уклали заповіт подружжя, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_9 під
реєстровим №896, яким заповіли все своє
майно, а саме, вищевказану квартиру -
ОСОБА_2 /а.с.29/.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 помер. /а.с.62/.

16.10.2007р. ОСОБА_4 склала заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3, яким вона заповіла все своє
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що буде
їй належати на день її смерті і на що
вона буде мати право, своєму племіннику
ОСОБА_1 /а.с.33/.

Крім того, 11.12.2007р. ОСОБА_4 за договором
дарування подарувала ОСОБА_1 ? частку
АДРЕСА_1. Договір був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3, під
реєстровим № 6358 /а.с.34-35/, що також
підтверджується внесеними змінами в
технічний паспорт на квартиру /а.с.9-11/
та витягом з реєстру права власності на
нерухоме майно від 17.12.2007р. /а.с.20/.

Рішенням Ленінського райсуду
м.Запоріжжя від 08.04.2008р. заповіт
подружжя від 18.06.2004р. був визнаний
частково недійсним, а саме, в частині
заповіту від імені ОСОБА_4 на ім'я
ОСОБА_2 /а.с.21-23/.

Згідно вимог ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до вимог ст.1269-1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини протягом
6 місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідачка, на
день смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2., була зареєстрована та
фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_2,
тобто, не разом із спадкодавцем. Однак,
ні після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2., ні після набрання рішення
Ленінським райсудом м.Запоріжжя від
08.04.2008р. законної сили, відповідачка
ОСОБА_2 не зверталася до нотаріальної
контори або приватного нотаріуса з
заявою про прийняття спадку. Не
відкрита спадкова справа після його
смерті і до теперішнього часу, що
підтверджується витягом із спадкового
реєстру /а.с.111/ та довідками нотаріусів
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відповідно до яких,
спадкова справа після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., не заводилася
/а.с.51,108/.

Як пояснила суду відповідачка по
справі, вона фактично з літку 2008р.
проживає в м.Києві допомагаючи своїй
доньці з онуком /а.с.125-128/, тому, вона не
зверталася до нотаріуса з заявою про
прийняття спадку за заповітом,
вважаючи, що вона втратила право
пред'являти вимоги щодо спадкового
майна. Але, після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідачка
вважає, що має право на ? частку
квартири в порядку спадкування за
заповітом від 18.06.2004р. після смерті
ОСОБА_6, хоча при цьому, вона не навела
суду жодної із поважних причин
пропуску строку на подання заяви про
прийняття спадку.

Судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.,
його дружина ОСОБА_4, яка проживала
разом з ним, фактично прийняла спадок,
який складався з ? частки АДРЕСА_1,
продовжуючи проживати в цій квартирі,
сплачуючи квартплату та комунальні
послуги по день своєї смерті /а.с.64/.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом 6-тимясячного
строку, він не заявив про відмову від
неї.

Тому, судом безспірно встановлено, саме
ОСОБА_4 є єдиною законною спадкоємицею
після смерті свого чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть /а.с.60/.

Після її смерті, позивач, як єдиний
спадкоємець відповідно заповіту від
16.10.2007р., звернувся 20.02.2013р. до
приватного нотаріуса ОСОБА_9 з заявою
про прийняття спадку /а.с.59/, але отримав
постанову від 04.09.2013р. про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, т.я. ОСОБА_4,
за життя не оформила на себе частку
квартири після смерті свого чоловіка -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.76/, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи, надісланої на адресу суду
нотаріусом ОСОБА_9 /с.с.53-75/.

Тому, позивач звернувся до суду з
позовом про визнання за ним права
власності на ? частку вищевказаної
квартири в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка фактично
прийняла, але не оформила на себе право
власності на частку квартири після
смерті свого чоловіка ОСОБА_6 Крім того,
позивач просить суд зняти заборону на
спірну квартиру, накладену 08.04.2008р.
приватним нотаріусом ОСОБА_9, про що
внесено відомості в реєстр заборон за
№ 6971258.

Суд вважає вимоги позивача законними,
обґрунтованими та такими, що знайшли
своє підтвердження представленими по
справі доказами, тому, вони підлягають
задоволенню, а в позовних вимогах
відповідачки за зустрічним позовом,
слід відмовити, т.я. її доводи
спростовуються матеріалами справи та
її ж поясненнями.

Керуючись ст.10-11,60,212-115 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка фактично прийняла за
життя, але не оформила на своє ім'я в
порядку спадкування за законом право
власності на ? частку квартири
АДРЕСА_1, після смерті чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., якому ? частка
квартири АДРЕСА_1 належала на підставі
свідоцтва № 1790 від 19.10.1995р., виданого
Ленінською райадміністрацією
м.Запоріжжя.

Скасувати заборону на квартиру
АДРЕСА_1, накладену 08.04.2008р. приватним
нотаріусом ОСОБА_9, про що внесено
відомості в реєстр заборон за № 6971258.

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання права власності
на ? частку квартири в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. -
відмовити.

На рішення суду протягом 10 днів може
бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: