2-п/335/97/2014 УХВАЛА
Орджонікідзевський районний суд м.
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Запоріжжя
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення від 03 листопада 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03
листопад 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу задоволений.
Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, зареєстрований 18 січня 1997 року,
Міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Запорізького міського
управління, актовий запис № 31.

24 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про
перегляд зазначеного заочного рішення,
в якій зазначає, що не була належним
чином повідомлена про день та час
судового засідання, встановлені в
рішенні суду факти, щодо припинення
шлюбних відносин з 2010 року не
відповідають дійсності, а також судом
не вжиті заходи до примирення подружжя.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з’явився, надав через канцелярію суду
письмову заяву згідно до якої,
категорично заперечує проти перегляду
заочного рішення та примирення
подружжя, оскільки вони мешкають
окремо більше 2-х років, а також
зазначає, що на теперішній час він
створив іншу сім’ю та очікують на
народження спільної дитини, просить
заяву розглядати за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не
з’явилась, надала через канцелярію
суду заяву про відкладення розгляду
справи у зв’язку з її стаціонарним
курсом лікування в КУ „ОБКБ”.

Відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦПК України
заява про перегляд заочного рішення
повинна бути розглянута протягом
п'ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява
про перегляд заочного рішення
розглядається в судовому засіданні.
Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи до уваги скорочений строк
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення, сторони належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
заяву, а також те, що неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце засідання, не перешкоджає
розгляду заяви, суд вважає за можливе
розглянути заяву ОСОБА_1 за відсутністю
сторін.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що заява про перегляд
заочного рішення не підлягає
задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, в
судові засідання, у тому числі і в
судове засідання 03 листопада 2014 року о
11-00, відповідач не з’являлася, причини
неявки суду не повідомляла, про день та
час слухання справи повідомлялася у
встановленому законом порядку, шляхом
направлення судових повісток про
виклик відповідача у судове засідання
за місцем реєстрації відповідача, про
що у матеріалах справи є докази (а.с. 9,13).

За змістом ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони
зобов’язані повідомляти суд про зміну
свого місця проживання або місця
знаходження. У разі відсутності заяви
про зміну місця проживання або місця
знаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою.

Таким чином, судом вжиті всі заходи,
щодо своєчасного вручення судових
повісток відповідачу, проте останній
до суду не з’явився, не повідомив суд
про причини своєї неявки, тому на
підставі ст. 77 ЦПК України судова
повістка вважається доставленою.

Таким чином, законодавцем встановлено,
що при повторній неявці відповідача в
судове засідання, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких – не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Згідно
до вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За вимогами ст. 112 СК України,
відповідно до якої суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом при вирішенні
позовних вимог ОСОБА_2 подальше спільне
життя подружжя і збереження сім’ї
суперечить інтересам позивача.

Крім того, як вбачається зі змісту
письмової заяви позивача ОСОБА_2 щодо
розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення, останній
категорично заперечує проти перегляду
заочного рішення та примирення
подружжя, оскільки на теперішній час
він створив нову сім’ю і очікує на
народження спільної дитини.

По суті доводів, зазначених
відповідачем в обґрунтування
наявності підстав для скасування
заочного рішення суду, слід зазначити
про їх необґрунтованість, оскільки
заперечення відповідача про те, що суд
зазначив у рішенні, що шлюбні
стосунки між сторонами припинені з 2010
року є безпідставними, зокрема у
висновках суду про це не зазначено, (ці
обставини зазначені позивачем, ані у
висновку суду). Проте час припинення
шлюбних відносин, який зазначає
відповідач не є підставою для
перегляду заочного рішення суду.

У разі наявності спору між сторонами з
приводу поділу майна або іншого спору,
обставини щодо часу припинення шлюбних
відносин, якщо вони впливають на
вирішення спору, мають доводитьсь
сторонами саме при вирішенні такого
спору.

Крім того, до заяви про перегляд
заочного рішення не додано доказів,
якими відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача по
суті поданого позову, та з яких
вбачалось би, що при їх врахуванні
судом можливо ухвалити інше рішення
по справі.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, що мають для неї
значення, висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України
підставою для скасування заочного
рішення є встановлення наявності
одночасно двох обставин, зокрема
неявка в судове засідання та не
повідомлення про причини неявки з
поважних причин і наявність доказів, що
мають істотне значення для
правильного вирішення справи, суд
вважає, що в даному випадку відсутні
підстави для скасування заочного
рішення.

Відтак, суд вважає відсутніми правові
підстави згідно ст. 232 ЦПК України для
скасування заочного рішення суду у
даній справі від 03 листопада 2014 року, а
тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 228, 231 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення від 03 листопада 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Суддя

Ю.В.Геєць