Єдиний унікальний номер 205/7888/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(постановлено в заочному порядку)

13 листопада 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Скрипник
К.О.,

при
секретарі - Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16 вересня 2014 року звернулася до
суду зі вказаним позовом, в якому
згідно уточнень зазначила, що 08.03.2013
року з відповідачем уклала договір №
та отримала кредит в розмірі 4395,00
грн. На при кінці 2013 року позивач
вирішила закрити кредит, для чого
звернулася за консультацією до
працівників банку. Сума сплачена
позивачем разом з відсотками за
користування кредитом становить 4923,00
грн. Однак, відповідач в порушення умов
договору нарахував позивачу штраф у
сумі 390 грн. на виплачений без порушень
кредит. У Дніпропетровському
відділенні відповідача повідомили про
нарахований штраф на вже виплачений
кредит, запропонували написати заяву
на закриття вказаного кредиту. Позивач
оплатила нарахований штраф, однак такі
дії відповідача значно погіршили її
фінансовий стан. Позивач просила
зобов'язати відповідача повернути їй
на кредитну карту «Універсальна» карта
Gold (Бонус Плюс) Приватбанку, незаконно
стягнуті 390 грн. і комісію в розмірі 20
грн., що загалом складає 410 гривень;
зобов'язати відповідача відшкодувати
позивачу моральну шкоду в розмірі 2410
грн.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала і просила їх
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню по наступних підставах.

За ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Судом встановлено, що 08 березня 2013
року між Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту № , відповідно
до умов якого позивач отримала кредит в
розмірі 4395,00 грн. Згідно умов договору,
позичальник зобов'язався сплачувати
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 0,01% річних, строк
кредиту 24 місяці (а.с.11-14).

Відповідно до п. 1.5.1 договору, за
порушення позичальником строків або
суми сплати щомісячного платежу, з дня,
наступного за датою платежу,
визначеною Графіком платежів,
позичальник сплачує штраф за кожен
факт порушення 25 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилом, встановленим ст. 509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як зазначає позивач, на виконання
своїх зобов'язань нею була сплачена
сума разом з відсотками за
користування кредитом у розмірі 4923,00
грн. Однак, відповідач в порушення умов
договору нарахував позивачу штраф у
сумі 390 грн. на виплачений без порушень
кредит. У Дніпропетровському
відділенні відповідача повідомили про
нарахований штраф на вже виплачений
кредит, запропонували написати заяву
на закриття вказаного кредиту.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Разом з тим, позивачем не надано
доказів, зокрема довідки наданої ПАТ
«ОТП Банк» про припинення дії договору
про надання споживчого кредиту №
від 08.03.2013 року, у зв`язку з повним
виконанням позичальником зобов`язань
за вказаним кредитним договором та те,
що кредитор не має фінансових та
майнових претензій до позичальника.

Отже, позивачем не доведено, що
відповідач порушив її права стягнувши
штрафні санкції, оскільки позивачем не
надано доказів, в підтвердження
обставин на які вона посилається, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача повернути їй
на кредитну карту «Універсальна» карта
Gold (Бонус Плюс) Приватбанку, незаконно
стягнуті 390 грн. і комісію в розмірі 20
грн., що загалом складає 410 гривень не
підлягають задоволенню.

Також, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди за нижченаведених
підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Моральна шкода - це втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних або фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв`язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї,
и близьких родичів. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибин
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню та не пов`язаня з
розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 5 Постанови
Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою й протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в його
заподіянні.

Однак, ОСОБА_1 не представила
жодних доказів, в яких би зазнача, в
чому полягає ця шкода, та якими
доказами це підтверджується.

Наведені ОСОБА_1 підстави та
обґрунтування заподіяння та
відшкодування заподіяної моральної
шкоди не свідчать про її доведеність та
наявність підстав для задоволення
позову в цій частині.

За ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає позовні вимоги є незаконними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки факти
викладені позивачем не знайшли свого
об'єктивного підтвердження у судовому
засіданні, позивачем на підтвердження
викладених обставин не було надано
належних доказів.

В силу ст. 88 ЦПК України, враховуючи те,
що ОСОБА_1 була звільнена від сплати
судового збору при подачі позову, він
компенсуються за рахунок держави, в
порядку Закону України «Про судовий
збір».

Керуючись законом Законом України
„Про захист прав споживачів", ст.ст. 10,
11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
К.О. Скрипник