Провадження №2/761/474/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та
просить суд стягнути з відповідачів,
які є його дітьми, солідарно на його
користь в рівних частинах аліменти на
своє утримання у розмірі ? частини від
всіх видів їх заробітку (доходу),
починаючи з дати подачі позову.
Зазначає, що він є непрацездатним і
потребує матеріальної допомоги. Не
дивлячись на те, що пенсія позивача,
окрім якої іншого доходу немає, значно
вище прожиткового мінімуму, він все ж
таки потребує матеріальної допомоги.
Відповідачі відмовляються добровільно
його утримувати, а тому він змушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач, його
представник підтримали заявлені
вимоги, просили задовольнити. Пояснили,
що ОСОБА_1 потребує стороннього
догляду, лікуванні та що необхідні
кошти. Крім того, йому потрібна і
допомога у побуті та він не має змоги
без відповідної матеріальної
підтримки її отримати. Просили суд
також стягнути з відповідачів витрати
на правову допомогу у сумі 3 670,40 грн.

ОСОБА_3, її представник заперечували
щодо задоволення позову, оскільки
позивач не потребує матеріальної
допомоги, має пільги, отримує пенсію,
яка значно перевищує прожитковий
мінімум встановлений для осіб його
віку. Крім того наголосили, що ОСОБА_1 не
тільки вистачає грошей на життя він ще
має змогу заощаджувати кошти, про що
свідчать депозитні договори укладені
із банківськими установами. Також
позивач має у власності земельну
ділянку, яку обробляє самостійно та
займається продажем городини. Також
зазначили, що за життя дружини, яка є
матір'ю відповідачів, позивач погано до
неї ставився. Просили відмовити у
задоволенні позову та врахувати
витрати на правову допомогу у сумі 4000,00
грн. здійснені ОСОБА_3 при розподілі
судових витрат.

Представник ОСОБА_2 також заперечував
щодо задоволення позову. Пояснив, що
підстави визначені законом для надання
допомоги непрацездатним батькам
відсутні, за умови недоведеності з боку
позивача щодо потреби догляду та
додаткових витрат.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Встановлено, і не заперечується
сторонами, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
непрацездатною особою.

Позивач, що також не заперечувалось
учасниками процесу, є батьком
відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

За приписами ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

В свою чергу, положеннями ст. 204 СК
України встановлено, що дочка, син
можуть бути звільнені судом від
обов'язку утримувати матір, батька та
обов'язку брати участь у додаткових
витратах, якщо буде встановлено, що
мати, батько ухилялися від виконання
своїх батьківських обов'язків.

В судовому засіданні відповідачі
посилалися, як на підставу для відмови
в позові на ту обставину, що ОСОБА_1 не
належним чином ставився до своєї
дружини - матері відповідачів, про що
свідчить аудіо запис долучений до
матеріалів справи.

Проте, під час розгляду справи не було
встановлено обставин, які свідчили б
про ухиляння позивача від виконання
своїх батьківських обов'язків.

З іншого боку, і ця обставина не
заперечувалась позивачем, ОСОБА_1
отримує пенсію у розмірі 2 717, 75 грн., що
підтверджується випискою по рахунку
ПАТ «Банк Форум».

Також ОСОБА_1 не оспорювалось в
судовому засіданні оплата ним
комунальних послуг із надлишком,
наявність у власності земельної
ділянки, для обробки якої позивачем
було придбано коштовне приладдя
(мотоблок) та наявність до недавнього
часу депозитних рахунків.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог і заперечень.

Пленум Верховного Суду України в своїй
постанові № 3 2Про практику
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» в п. 21 роз'яснив,
що обов'язок повнолітніх доньки, сина
утримувати своїх непрацездатних
батьків, які потребують матеріальної
допомоги (ст. 202 СК) не є абсолютним.

Зважаючи на те, що умовою для стягнення
аліментів на утримання батьків
повнолітніми дітьми є
непрацездатність останніх та їх
потреба у матеріальній допомозі ця
обставина має бути доведена у судовому
засіданні доказами. Визначеними
положеннями ст.. 57 ЦПК України.

Пенсія, яку отримує позивач, і це
визнано сторонами, є значно більшою за
встановлений прожитковий мінімум для
осіб відповідного віку що його
визначено Законом України «про
державний бюджет України на 2014 рік»,
але тільки ця обставина не може бути
покладена в основу рішення.

ОСОБА_1 зазначає, що потребує
додаткових коштів за для підтримання
належним умов життя, пенсія є єдиним
його джерелом доходу, і стан здоров'я
потребує додаткових витрат.

Проте, в судовому засіданні
позивачем не було достовірно доведено
необхідності його утримання дітьми,
обставини, встановлені в судовому
засіданні свідчать про можливість
ОСОБА_1 заощаджувати кошти, придбавати
майно.

Крім того, позивачем, його
представником не надано доказів, які
свідчили б про необхідність сторонньої
допомоги у організації свого побуту та
такого стану здоров'я, що вимагає
додаткових витрат, медична
документація ОСОБА_1 не надавалась.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку, що на день
розгляду справи правові підставі для
стягнення з відповідачів аліментів на
утримання непрацездатного батька
відсутні.

За приписами ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судової витрати.

До судових витрат, згідно до ст. 74 ЦПК
України, відносяться витрати на
правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3, її представник
просили суд у разі відмови ОСОБА_1 в
позові, розподілити судові витрати
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стягнути з позивача витрати на правову
допомогу у сумі 4 000,00 грн.

Положеннями ст. 56 ЦПК України
передбачено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги. При цьому особа, яка
має право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Зважаючи на те, що особою, яка бере
участь у справі н було зроблено заяву
про допущення фахівця для надання
правової допомоги та за відсутності
відповідної ухвали суду витрати на
здійснення такої допомоги, на думку
суду, не можуть бути стягнуті з
позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст.ст. 3,11,30,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст.
202, 204 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя