Справа № 117/30/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Совєтський районний
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

головуючого - судді
Тощевої О.О.

при секретарі -
Ібрагімової А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом 13 січня 2014 року
мотивуючи свої вимоги тим, що з 03
листопада 2001 року сторони знаходяться
в зареєстрованому шлюбі, від спільного
проживання мають малолітніх дітей:
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки сімейні стосунки припинилися
та відповідач припинив матеріальне
забезпечення дітей, просила стягнути з
нього на свою користь аліменти на
утримання дітей у розмірі 1/3 частини
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на кожну дитину відповідного
віку щомісячно до досягнення дітьми
повноліття.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про місце, дату та час
розгляду справи сповіщені належним
чином, надали суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності, при цьому
позивачка вимоги підтримає, а
відповідач вимоги визнає, у зв'язку із
чим, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України
справа розглянута без участі сторін.

Цивільна справа розглядається у
порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи
та оцінивши усі наявні по справі докази
у їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позов ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дітей підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У відповідності до вимог статті 180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. З цієї норми
Закону випливає, що обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька
дитини, обов'язком особистим,
індивідуальним.

Судом встановлено, що відповідач у
справі є рідним батьком дітей: сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії свідоцтв про
народження дітей (а.с.8-9).

На теперішній час відповідач
добровільно не надає позивачці
матеріальної допомоги на утримання
дітей, у зв'язку із чим позивачка не в
змозі утримувати сина та доньку і
забезпечувати для них нормальний
життєвий рівень.

При визначенні розміру аліментів, які
повинні стягуватися з відповідача на
утримання дітей, суд вважає за
необхідне, виходячи з принципів
справедливості, добросовісності та
розумності, які є одними з загальних
засад регулювання сімейних відносин,
стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дітей
у розмірі 1/3 частки від усіх видів його
заробітку (доходу), але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
кожну дитину відповідного віку
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття. При цьому, погоджується із
обраним позивачкою способом
визначення аліментів на утримання
дітей у частці від заробітку (доходу),
оскільки це відповідає обставинам
справи та не суперечить підставам його
призначення які зазначені у ст.184 СК
України, оскільки відповідач має
постійне місце роботи - працює за
наймом у ОСОБА_3 на посаді
торгівельного представника, та має
регулярний дохід у вигляді заробітної
плати (а.с.22-23).

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Згідно із штампом пошти
позивачка позовну заяву відправила до
суду 28 грудня 2013 року. Таким чином, з
огляду на вищевказану норму закону,
аліменти потрібно стягувати з
відповідача, починаючи з 28 грудня 2013
року.

Суд не вирішує питання про негайне
виконання судового рішення у частині
стягнення з відповідача на користь
позивачки аліментів - у межах суми
платежу за один місяць, оскільки
позивачка такі вимоги не заявляла і
письмової заяви про це не надавала.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України суд, під час ухвалення рішення
вирішує, у тому числі, і питання щодо
розподілу між сторонами судових витрат
і вважає за необхідне стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок.

На підставі вищенаведеного, статей
180-183, 191 ч. 1 СК України, керуючись
статтями 5, 11, 14, 57, 60, 88, 158 ч. 2, 197, 208, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Пушкіно Радянського
району Республіки Крим (адреса
реєстрації: АДРЕСА_1, адреса місця
проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дітей: сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на кожну дитину відповідного
віку щомісячно, починаючи з 28 грудня 2013
року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір в
розмірі в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок на розрахунковий
рахунок № 0290, одержувач: УДКСУ у
Совєтському районі АРК, код ЄДРПОУ №
37590738, МФО 824026, Банк отримувача - ГУ ДКСУ
в АРК, м. Сімферополь, призначення
платежу: «Судовий збір», код 22030001, пункт
1.1.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
отримання його копії апеляційної
скарги через Совєтський районний суд
Автономної Республіки Крим.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Головуючий суддя: