АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ін.-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк
С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф.,
Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 29 серпня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Родовід банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство (далі ПАТ) «Родовід Банк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, уточнивши позовні
вимоги (а.с.99-101), просили солідарно
стягнути з відповідачів загальну суми
заборгованості за кредитним договором
№ 77.1/АК-01724.08.2 від 25 вересня 2008 року, яка
станом на 24 вересня 2013 року становить 794
461,71 грн. та солідарно стягнути судовий
збір в сумі 3654,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 29 серпня 2014 року
(а.с.218-224) позов задоволено частково.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
корить ПАТ «Родовід Банк» поточну
заборгованість за кредитом у розмірі 20
566,41 грн., прострочену заборгованість за
кредитом у розмірі 61 245,22 грн., поточну
заборгованість за процентами по
кредиту у розмірі 1 136,40 грн.,
прострочену заборгованість за
процентами по кредиту у розмірі 44 259,34
грн., поточну заборгованість за платою
по кредиту у розмірі 691,04 грн.,
прострочену заборгованість за платою
по кредиту у розмірі 16 584,96 грн.,
нараховану пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом,
несвоєчасне погашення процентів по
кредиту та несвоєчасне погашення плати
по кредиту за період з 10 липня 2013 року
по 09 липня 2014 року у розмірі 10 000 грн.,
три відсотки річних від суми
простроченого кредиту у розмірі 3483,91
грн., три відсотки річних від суми
прострочених процентів по кредиту у
розмірі 2817,73 грн., трьох відсотків
річних від суми простроченої плати по
кредиту у розмірі 1017,61 грн., інфляційні
втрати від суми простроченого кредиту
у розмірі 6 925,66 грн., інфляційні втрати
від суми прострочених процентів по
кредиту у розмірі 5421,48 грн. та
інфляційні витрати від суми
простроченої плати по кредиту у
розмірі 1970,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в
рівних частках по 1827,00 грн. з кожної.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_2, діючи в
інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ( договір
про надання правової допомоги від 04
червня 2014 року а.с.234-236), подав
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, ставить питання про скасування
рішення, ухвалення нового рішення про
відмову у позові.

Апелянт посилається на те, що судом не
було застосовано строк позовної
давності; безпідставно стягнуто
заборгованість з поручителя, вважаючи,
що договір поруки припинив свою дію,
оскільки до поручителя з вимогою про
сплатою заборгованості не звертався;
судовий збір суд мав стягнути
пропорційно.

В судому засіданні представник
відповідачів - ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу, представник ПАТ
«Родовід Банк» скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ «Родовід
Банк», правонаступником якого ПАТ
«Родовід Банк», та ОСОБА_3 укладено
договір № 77.1/АК-01724.08.2 від 25 вересня 2008
року (а.с.9-11).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору банк
відкрив не відновлювальну кредитну
лінію ОСОБА_3 на загальну суму 115 173 грн.
та відповідно до п. 1.1 зобов'язувався
надати позичальнику кошти на купівлю
автомобіля зі сплатою за користування
кредитом у розмірі 13,00% річних, зі
строком повернення до 25 вересня 2015
року.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань боржником за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_3 було укладено договір застави
транспортного засобу № 77.1/АК-01724.08.2.-3
від 25 вересня 2008 року, відповідно до
якого ОСОБА_3 передала у заставу банку
автомобіль НОМЕР_1 (а.с.17-19).

Також, з метою забезпечення виконання
кредитних зобов*язань 25 вересня 2008 року
між банком і ОСОБА_4 укладено договір
поруки № 77.1/АК-01724.08.2.-3/ за умовами якого
остання зобов*язувалась у разі
невиконання позивальником своїх
зобов*язань за платежами на підставі
письмового повідомлення погашає за
рахунок власних коштів у повному
обсязі заборгованість за позичальника
(а.с.26).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Сплата пені за несвоєчасне повернення
кредиту обумовлена договором і
підлягає стягненню, оскільки
відповідач своєчасно не погашав суму
кредиту та відсотки за користування
кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Станом на 09 липня 2014 року (уточнення
позову від 11 липня 2014 року а.с.99-101)
відповідачем прострочена
заборгованість по поверненню
кредитних коштів, сплаті відсотків за
користування кредитом та пені
становить 794 461 гривень 71 копійки, з
яких:

- сума поточної заборгованості за
кредитом 20 566,41 грн.,

- сума простроченої заборгованості за
кредитом 61 245,22 грн.,

- сума поточної заборгованості за
процентами по кредиту 1 136,40 грн.,

- сума простроченої заборгованості за
процентами по кредиту 44 259,34 грн.,

- сума поточної заборгованості за
платою по кредиту 691,04 грн.,

- сума простроченої заборгованості за
платою по кредиту 16 584,96 грн.,

- розмір нарахованої пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом за період з 10 липня 2013 року
по 09 липня 2014 року 313 050,68 грн.,

- розмір нарахованої пені за
несвоєчасне погашення процентів по
кредиту за період з 10 липня 2013 року по 09
липня 2014 року 229 679,33 грн.,

- розмір нарахованої пені за
несвоєчасне погашення плати по кредиту
за період з 10 липня 2013 року по 09 липня 2014
року 85 611,56 грн.,

- сума трьох відсотків річних від суми
простроченого кредиту - 3483,91 грн.,

- сума трьох відсотків річних від суми
прострочених процентів по кредиту 2817,73
грн.,

- сума трьох відсотків річних від суми
простроченої плати по кредиту - 1017,61
грн.,

- сума інфляційних втрат від суми
простроченого кредиту 6 925,66 грн.,

- сума інфляційних втрат від суми
прострочених процентів по кредиту 5421,48
грн.,

- сума інфляційних втрат від суми
простроченої плати по кредиту 1970,38 грн.

Забезпеченням виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань по кредитному договору є
укладений між ПАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_4 договір поруки № 77.1/АК-01724.08.2-3/П
від 25 квітня 2008 року (а.с.26).

Відповідно умов договору поруки
відповідач зобов'язалась перед
кредитором відповідати за невиконання
позичальником усіх його зобов'язань в
повному обсязі, що виникли з кредитного
договору, в тому числі за повернення
суми боргу, відсотків за використання
кредитних коштів, штрафних санкцій.
Відповідальність поручителя і
позичальника є солідарною.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги стосовного того, що договір
поруки припинив свою дію, оскільки, як
зазначає апелянт, банк звернувся з
вимогою до позичальника про повернення
заборгованості 22 вересня 2010 року, а з
вимогою до поручителя про
заборгованість банк мав звернутися у
строки, які визначено ч.4 ст. 544 ЦК
України, після пред*явлення вимоги до
позичальника.

Суд першої інстанції правильно
зазначав, що порука не припинена,
оскільки строк дії кредитного договору
закінчується 25 вересня 2015 року.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Водночас, заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги стосовно не
застосування судом строку позовної
давності.

Представником відповідачів 16 червня
2014 року (а.с.46) до суду першої інстанції
подано заяву про застосування строку
позовної давності, в якій зазначено, що
через скрутне матеріальне положення з
вересня 2010 року виникла
заборгованість.

Як вбачається з наданого розрахунку
заборгованості (а.с.159-164), позичальник
ОСОБА_3 перестала виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту з
липня 2010 року, у той час як з вимогами
про стягнення заборгованості за
кредитом позивач ПАТ «Родовід Банк»
звернулася в суд 07 квітня 2014 року,
включивши до позовних вимог всю
заборговану суму.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов*язується не тільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у заінтересованої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

У даному випадку згідно з умовами
кредитного договору (п.3 п.п. 3.1.1.,3.1.4)
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, визначені умовами договору.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Враховуючи викладене, у даній справі до
позовних вимог про стягнення платежів
за кредитним договором за період з
вересня 2008 року по 06 квітня 2011 року слід
застосувати позовну давність та
відмовити у задоволенні цієї частини
позовних вимог за спливом позовної
давності.

Оскільки позов поданий до суду 07 квітня
2014 року, строк позовної давності до
вимог про стягнення платежів
(заборгованості) за період з 07 квітня 2011
року по 09 липня 2014 року не сплинув.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором № 77.1/АК-01724.08.2 від
25 вересня 2008 року за період з 07 квітня
2011 року по 09 липня 2014 року в розмірі 141,
681, 97 грн. з яких: 74 039, 70 грн.
заборгованість по тілу кредиту; 34 18, 92
грн. - 3 % річних від суми простроченої
основної заборгованості за кредитом; 34
820, 39 грн. - проценти за користування
кредитом; 26 90, 96 грн. - 3 % річних від суми
прострочених процентів за кредитом; 138
20, 80 грн. розмір плати за кредитом; 981, 79
грн. 3% річних від суми простроченої
плати за кредитом; 1 830, 21 грн.
інфляційної складової по кредиту,
виходячи з наданих розрахунків
заборгованості.

Судом першої інстанції зменшено розмір
пені відповідно до положення ст. 551 ЦК
України з 628 341,57 грн. до 10 000,00 грн.
Рішення в цій частині не оскаржується.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року в
частині стягнення заборгованості за
кредитом, відсоткам за користування
кредитом, 3% річних з урахуванням
індексу інфляції скасувати, ухвалити в
цій частині нове рішення наступного
змісту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( іден.
номер НОМЕР_2, місце проживання :
АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (іден. номер НОМЕР_3
місце проживання: АДРЕСА_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором № 77.1/АК-01724.08.2 від
25 вересня 2008 року за період з 07 квітня
2011 року по 09 липня 2014 року в розмірі 141,
681, 97 грн. з яких: 74 039, 70 грн.
заборгованість по тілу кредиту; 34 18, 92
грн. - 3 % річних від суми простроченої
основної заборгованості за кредитом; 34
820, 39 грн. - проценти за користування
кредитом; 26 90, 96 грн. - 3 % річних від суми
прострочених процентів за кредитом; 138
20, 80 грн. розмір плати за кредитом; 981, 79
грн. 3% річних від суми простроченої
плати за кредитом; 1 830, 21 грн.
інфляційної складової по кредиту.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: