АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Мальченко О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві Вахрушевої Ради
Миколаївни на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 13 листопада
2014 року в справі за поданням старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві Вахрушевої Ради
Миколаївни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва Вахрушева Р.М.
звернувся до суду з поданням про
тимчасову заборону виїзду за межі
України ОСОБА_2, посилаючись на
невиконання останнім рішення
Деснянського районного суду м. Києва
про стягнення з нього на користь ОСОБА_3
заборгованості у розмірі 45 479 грн. 91 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 13.11.2014року подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2 -
залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
старший державний виконавець ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві Вахрушева
Р.М. подала апеляційну скаргу в якій
просить її скасувати та постановити
нову, якою задовольнити подання.

В апеляційній скарзі посилалася на те,
що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального права, висновки
суду не відповідають обставинам
справи. Зазначала, що не повно
досліджено матеріали виконавчого
провадження, не враховано той факт, що
боржник не з'являється до Відділу на
вимоги державного виконавця та не
виконує рішення суду, на підставі якого
видано виконавчий лист.

В судовому засіданні апеляційного суду
державний виконавець та стягував
доводи скарги підтримали.

Боржник заперечував проти задоволення
скарги, пояснив, що рішення не
виконував через відсутність роботи, на
даний час він працевлаштувався та має
намір здійснювати виплати на користь
стягувача.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., ,
учасників процесу, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у ВДВС Деснянського РУЮ у м.
Києві перебуває виконавчий лист № 2-4848
від 18.10.2012 Деснянського районного суду
м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 борг за договором
позики у розмірі 45479,91 грн., а також
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 561,73 грн.

09.11.2012 державним виконавцем у
відповідності до вимог ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 35134313, якою
надано строк для самостійного
виконання рішення суду та копію якої
направлено боржнику.

Оглянувши матеріали виконавчого
провадження судом першої інстанції
встановлено, що боржник має на праві
власності рухоме майно - автомобіль
марки « Мітсубіші» н.з. НОМЕР_1, на який
накладено арешт на підставі постанови
державного виконавця від 12 .07.2013
р. та оголошено зазначений
транспортний засіб у розшук.

У письмовій заяві від 21.08.2013 р. до
відділу ВДВС Деснянського РУЮ у м.
Києві боржник вказує про те, що не має
можливості сплатити заборгованість та
в подальшому після працевлаштування
має намір сплатити борг.

Матеріали виконавчого провадження не
містять будь яких даних щодо виклику
боржника до державного виконавця в
період з жовтня 2013 р. по жовтень 2014 р.,
тимчасового перетину кордону
боржником та цілей такого перетину,
вчинення будь-яких інших виконавчих
дій щодо виявлення майна боржника,
з'ясування результатів розшуку
рухомого майна , на яке було накладено
арешт тощо.

У поданні про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон,
державний виконавець зазначає, що
боржником вчиняються дії, що свідчать
про навмисне (свідоме) невиконання
останнім, покладених на нього
обов'язків, а саме переховування
транспортного засобу марки Mitsubishi,
модель Grandis Sport, 2007 року випуску, колір
чорний, № кузова(шасі) НОМЕР_2 ДНЗ
НОМЕР_1, свідоцтво НОМЕР_3 від 26.05.2007, що
належить боржнику на праві власності,
ненадання автомобіля державному
виконавцю для огляду та складання акту
опису й арешту майна для подальшої
реалізації та погашення
заборгованості за вищезазначеним
виконавчим документом, не влаштування
на роботу.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 виходив з того, що
державним виконавцем не надано
належних доказів на підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
судового рішення

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які б реально підтверджували
те, що боржник ухиляється від виконання
рішення суду та намагається виїхати за
межі України, щоб уникнути
цивільно-правової відповідальності.

З'ясувавши усі обставини необхідні для
правильного вирішення справи, колегія
суддів вважає, що державним виконавцем
не було вчинено всіх необхідних дій для
виконання рішення суду. Так, державний
виконавець не надав доказів про виклик
боржника після написання останнім
заяви про виплату боргу після
працевлаштування . Також, виконавець не
вчинив дій по виявленню місця роботи
боржника та іншого майна , не з'ясував
результати розшуку арештованого майна
у компетентних органів.

Так як до подання про обмеження у праві
виїзду за кордон, державним виконавцем
не було долучено жодного доказу, які б
свідчили про те, що на протязі року з 21
серпня 2013 року до моменту звернення до
суду з цим поданням вчинялись хоч якісь
виконавчі дії, відсутні підстави
вважати, що боржник умисно ухиляється
від виконання судового рішення.

Доводи про те, що боржник не з`являється
на виклики державного виконавця не
приймаються, тому, що в матеріалах
справи відсутні докази, що виконавець
викликав боржника в період з серпня 2013
року до жовтня 2014 року. Посилання на
переховування боржником автомобіля,
який арештований, також є недоведеними.

Державним виконавцем не надані суду
докази про наявність у боржника
об`єктивної можливості виконувати
рішення суду , та доказів тому, що
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України є єдиним можливим
способом забезпечити його виконання.

Інші доводи скарги не спростовують
висновків суду про недоведеність факту
умисного ухилення від виконання
судового рішення.

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
Вахрушевої РадиМиколаївни відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 13 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: