Справа № 477/2508/14-ц
Провадження № 2/477/1238/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовною заявою, в якій
просить визнати за ним право власності
на ? частину земельної ділянки площею
15,81га, що залишилася після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

В обґрунтування своїх вимог
вказував, що він та відповідач є
спадкоємцями першої черги після смерті
батька та спадщину прийняли.

По завершенню шестимісячного
строку, за оформленням своїх спадкових
прав позивач звернувся до нотаріуса,
однак з цього приводу йому було
роз'яснено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказану земельну ділянку у зв'язку з
ненаданням всіх документів, необхідних
для оформлення спадкових прав на
земельну ділянку, а саме: витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку або витягу з поземельної книги.

Так як спадкодавець за життя не подав
до відповідної державної установи
заяву щодо відкриття поземельної книги
та не провів державної реєстрації
вказаного майна, то такі документи
позивач надати не може. Крім того, до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернувся його брат
- відповідач по справі, але останній не
довів свого родинного зв'язку із
спадкодавцем у зв'язку з чим нотаріус
позбавлений можливості визначити
частки у спадковому майні, що також
позбавляє позивача можливості
оформити свої спадкові права в
нотаріальному порядку, у зв'язку з чим
він був змушений звернутися до суду із
цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також
звернувся до сущу із заявою, в якій
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному
обсязі, просив справу розглянути у його
відсутність.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив наступне.

За даними свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що
Прибузькою сільською радою Жовтневого
району Миколаївської області було
здійснено актовий запис про смерть за
№ 6 від 11.03.2013 року (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, в тому числі на земельну
ділянку площею 15,81 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала спадкодавцю
на підставі Державного акту серії МК №
11209, виданого 24 вересня 2002 року (а.с. 20).

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 11 червня 2014
року було встановлено родинні
відносини між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відповідно як сина та батька, що
підтверджує право позивача на
спадкування як спадкоємця першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України (а.с. 16).

Пояснення позивача щодо вчинення ним
дій з прийняття спадщини
підтверджується даними Жовтневої
державної нотаріальної контори
Миколаївської області.

Підстави, з яких позивач був змушений
звернутися до суду із цим позовом також
підтверджуються листом нотаріуса
Жовтневої державної нотаріальної
контори Миколаївської області від
02.10.2014 року № 933/02-14, яким позивачу
роз'яснено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на вище
вказану земельну ділянку у зв'язку з
ненаданням витягу з Державного
земельного кадастру про відсутність
обмежень на земельну ділянку або
витягу з поземельної книги, а також
наявністю заяви іншої особи як
спадкоємця, однак родинні відносини
якого із спадкодавцем на даний час не
підтверджені, що також перешкоджає
нотаріусу визначити належну позивачу
частку у спадковому майні (а.с. 18).

Щодо розміру належної позивачу частки,
то останній не заперечує про права
відповідача та не претендує на майно в
цілому, а лише на частину, що відповідає
його частці у спадковому майні, тому, з
урахуванням кола спадкоємців, які
звернулися за спадщиною, суд вважає, що
вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним ?
частини на вказане спадкове майно не
порушує прав відповідача.

Щодо неможливості надання певних
документів, то відповідно до пп.4.20 п. 4
Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
Мінюстом України 22.02.2012 року за № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку проводиться
нотаріусами на підставі відповідних
документів, в тому числі, витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку або витягу з поземельної книги.

Згідно ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

За ст.3 цього Закону слідує про
обов'язковість внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти (земельні ділянки,
розташовані на території України).

Згідно п. 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051,
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки.

З огляду копії державного акту серії МК
№ 11209 слідує, що кадастровий номер
вищевказаній земельній ділянці не
визначався та не присвоювався.

За такого, позивач позбавлений
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права на вищевказану земельну
ділянку.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК
України, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна
після смерті ОСОБА_3, проте через
вищевказані обставини позбавлений
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права, встановивши належність
вищевказаного майна спадкодавцю, суд
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України, цивільне право позивача
підлягає захисту судом шляхом визнання
за ним права власності на ? частину
вказаного спадкового майна з
урахуванням положень ст. 1278 ЦК України
щодо рівності часток та наявності
іншої особи, яка претендує на спадкове
майно, а також в межах заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 2
(одну другу) частину земельної ділянки
від загальної площі 15,81 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Прибузької сільської ради Жовтневого
району Миколаївської області, що
зазначена у Державному акті серії МК
№11209, виданому 24 вересня 2002 року на
підставі розпорядження Жовтневої
райдержадміністрації від 4 вересня 2002
року №533р, зареєстрованого у Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 57, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова