Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Скарлат О.І.,

при секретарі
Марченко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
складання заповіту та визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в вересні 2014 року
звернулася до суду з даним позовом.
посилаючись на те, що 15 жовтня 2008 року
її матір'ю ОСОБА_5 був складений
заповіт, зареєстрований в реєстрі №
1088 та посвідчений секретарем
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області Хуторненко С.М., відповідно до
якого мати позивача на випадок своєї
смерті заповідала позивачу ОСОБА_1
земельну ділянку площею 1,0100 га , яка
розташована на території Хотянівської
сільської ради призначена для ведення
особистого селянського господарства
та земельну ділянку площею 1,0164 га , яка
розташована на території Хотянівської
сільської ради призначена для ведення
особистого селянського господарства .
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача померла.
Позивач у встановлений законом строк
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Крім неї
звернулися з заявами про прийняття
спадщини відповідачі. Однак позивачем
було виявлено відсутність у заповіті
повного тексту прописом дати
складання заповіту та помилку по
батькові спадкодавця в оригіналі
заповіту. На зворотній стороні
оригіналу дата складання та
посвідчення заповіту зазначена , але в
цифровому виразі. У зв'язку з цим
нотаріусом було відмовлено позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на спадкове майно.

На підставі вищезазначеного
позивач просить встановити факт
складання заповіту 15 жовтня 2008 року
спадкодавцем ОСОБА_5 на користь доньки
ОСОБА_1 та визнати за позивачем право
власності в порядку спадкування за
заповітом на п'ять восьмих часток
земельних ділянок площею 1,0164 га та 1,0100
га які розташовані на території
Хотянівської сільської ради,
призначені для ведення особистого
селянського господарства.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити з викладених в
позові підстав.

Представник відповідачів
ОСОБА_7 проти позову заперечив, надав
суду письмові заперечення та просить
відмовити у задоволенні позову у
зв'язку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2008 року
матір'ю позивача ОСОБА_5 був складений
заповіт, зареєстрований в реєстрі №
1088 та посвідчений секретарем
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області Хуторненко С.М., відповідно до
якого мати позивача ОСОБА_5 на випадок
своєї смерті заповідала позивачу
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,0100 га ,
яка розташована на території
Хотянівської сільської ради
призначена для ведення особистого
селянського господарства та земельну
ділянку площею 1,0164 га , яка
розташована на території Хотянівської
сільської ради призначена для ведення
особистого селянського господарства .

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_5
померла , що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Після її смерті залишилося
спадкове майно, яке складається із
земельних ділянок площею 1,0164 га та 1,0100
га які розташовані на території
Хотянівської сільської ради,
призначені для ведення особистого
селянського господарства, яка належали
померлій ОСОБА_5 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 785784 та
серії ЯБ № 785562 (а.с.9-10) .

Спадкоємцями до майна, померлої ОСОБА_5
являються діти спадкодавця: позивачка
та відповідачі.

Позивачка спадщину після померлої
ОСОБА_5 прийняла, що підтверджується
заявою позивача, яка міститься в
матеріалах спадкової справи, заведеною
до майна померлої ОСОБА_5 Відповідачі
також звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті їх матері ОСОБА_5

Державним нотаріусом Вишгородської
нотаріальної контори відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва на
спадщину за заповітом, оскільки у
заповіті посвідченому 15 жовтня 2008 року
за реєстровим №1088 (посвідчу вальний
напис) секретарем Хотянівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області « п'ятнадцятого 2008
року» не зазначено місяця складання
заповіту та рекомендовано звернутися
до суду.

Зазначений заповіт складений ОСОБА_5
без будь-якого примусу та відповідає її
волі, підписаний нею особисто, що не
оспорюють сторони в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю, право
на заповіт здійснюється особисто,
вчинення заповіту через представника
не допускається (ст.1234 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту
визначені ст. 1247 ЦК України, згідно якої
заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем та посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначених у
статтях 1251-1252 ЦК України, тобто заповіт
може бути посвідчений посадовою особою
відповідного органу місцевого
самоврядування, якщо у населеному
пункті немає нотаріуса, що також
відображено у ст.37 ЗУ «Про нотаріат».

Згідно до статті 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Повноваження секретаря Хотянівської
сільської ради Хуторненко С.М. та факт
відсутності на території Хотянівської
сільської ради Вишгородського району
нотаріуса є загальновідомим фактом і
сторонами не оскаржується.

Згідно довідки Хотянівської сільської
ради від 22.10.2012 року №679
підтверджується, що заповіт
посвідчений Хотянівською сільською
радою 15 жовтня 2008 року та
зареєстрований за №1088 було підписано
ОСОБА_5 у присутності секретаря
Хотянівської сільської ради
Хуторненко Світлани Миколаївни.
Заповіт складено на користь ОСОБА_1.
Особу заповідача - ОСОБА_5 було
встановлено , дієздатність перевірено
(а.с.6).

У відповідності до п. 1. 6. Порядку,
посадова особа органу місцевого
самоврядування при посвідченні
заповіту зобов'язана роз'яснити
заповідачу зміст статей 1241, 1307
Цивільного кодексу України, про що
зазначається у тексті заповіту.

При посвідченні спірного заповіту були
роз'яснені статті 1241, 1307 ЦК України, про
що зазначено у його тексті та власне не
спростовувалось під час розгляду
справи сторонами по справі.

Таким чином, при посвідченні
оскаржуваного заповіту від 15 жовтня 2008
року секретарем Хотянівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, повністю дотримано
вимог закону щодо його форми та
посвідчення, тому заповіт не може бути
визнаний нікчемним, оскільки буде
змінювати волю ОСОБА_5 щодо
розпорядження своїм майном.

Посилання представника відповідача на
обставини, що в заповіті не вказано
місяця складання заповіту прописом та
помилка по батькові заповідача в графі
«заповіт підписано ОСОБА_8» суд вважає
не істотними та такими, що не тягнуть за
собою визнання заповіту нікчемним.

Вирішуючи питання про вимогу позивача
щодо визнання за нею права власності в
порядку спадкування за заповітом суд
дійшов наступного.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не повинен заміняти органи, яким
надано право на оформлення спадкових
прав, а вирішення вказаного питання в
судовому порядку має залишатися
винятковим способом захисту прав
особи.

З урахуванням того, що позивач
звернулася до компетентного органу -
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори Київської
області із заявою про прийняття
спадщини в порядку спадкування за
заповітом у встановлений законом
шестимісячний термін та їй не було
відмовлено в отриманні свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, шляхом
прийняття відповідної постанови про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
суд вважає, що позивач не позбавлена
можливості реалізувати своє право на
оформлення спадщини у позасудовому
порядку з огляду на задоволення позову
в частині встановлення факту
складання заповіту 15 жовтня 2008 року.

Отже, вищевикладені висновки суду
вказують на обґрунтованість позовних
вимог позивача в частині встановлення
факту складання заповіту 15 жовтня 2008
року спадкодавцем ОСОБА_5 та
відсутність підстав для задоволення
позову про визнання права власності на
5/8 часток земельних ділянок порядку
спадкування за заповітом, оскільки
таке право вони мають змогу
реалізувати шляхом звернення до
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст.60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити факт складання
заповіту 15 жовтня 2008 року
спадкодавцем ОСОБА_5 на користь доньки
ОСОБА_1.

В решті задоволення позовних
вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд.

Суддя
О.І.Скарлат