Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7583/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого - судді
- Шаповал Т.В.

при секретарі
- Лавріненко О.А.

розглянувши відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом
Полтавського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
приватного підприємтсва «Амес» про
визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Полтавське обласне відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
звернулося до суду з позовом до
приватного підприємтсва «Амес»,
вказуючи на те, що 28 січня 2013 між ПП
«Амес» та ОСОБА_1 було укладено
трудовий договір, посадовий оклад
встановлено 10 000 грн. ПП «Амес»
звернулося до Полтавського обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності за відшкодуванням
витрат, пов'язаних з нарахуванням
допомоги по вагітності та пологам
найманому працівнику ОСОБА_1 в сумі 46
874, 52 грн.

Однак, проведеною перевіркою було
встановлено, що трудовий договір від 28
січня 2013 року укладений з порушенням
чинного законодавства, а саме з
посадовим окладом в 10 000 грн. і без
наміру здійснення відповідного виду
діяльності, а лише з метою здійснення
отримання за рахунок коштів Фонду
допомоги у значно великих розмірах

Просили визнати недійсним
трудовий договір, укладений між ПП
«Амес» та ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, надавши пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Предствник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
вказала, що при прийнятті на роботу
ОСОБА_1 діяла в межах норм
законодавства про працю. Просила в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила в їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
дослідивши зібрані в справі докази,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно
наказу №1 ПП «Амес» від 10 січня 2013 року
в зв»язку з виробничою необхідністю
введено в дію штатний розпис.

Згідно наказу №2 ПП «Амес» від 28
січня 2013 року, ОСОБА_1 прийнята на
роботу на посаду комерційного
директора з посадовим окладом згідно
штатного розпису з 28 січня 2013 року.

Відповідно штатного розпису ПП
«Амес» посадовий оклад комерційного
директора становить 10 000 грн.

Згідно акту №184 позапланової
перевірки повноти нарахування
страхових крштів на виплату допомоги
по вагітності та пологах застрахованих
осіб по заяві - розрахунку від 07.03.2013
року по ПП «Амес» від 12 березня 2013 року,
встановлено, що виявлена переплата по
листку непрацездатності №417847 від
04.03.2013 року на загальну суму 1 847, 88 грн.

Відповідно до повідомлень
прокуратури Київського району м.
Полтави, 03.03.2013 року по 06.07.2013 року
ОСОБА_1 перебуває на лікарняному в
зв»язку з вагітністю та пологами. За
період роботи ОСОБА_1 нарахована та
виплачена заробітна плата виходячи з
посадового окладу 10 000 грн., з
нарахованої заробітної плати
проведені утримання податків та
перераховано підприємством в повному
обсязі. Також повідомили, що підстав
для вжиття заходів прокурорського
реагування не вбачається.

Державна інспекція України з
питань праці в своєму повідомлені
зазначила, що відповідно до покладених
на неї завдань здійснює контроль за
додержанням законодавства про працю та
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування. Однак при
здійсненні такого контролю
інспекторам забороняється виступати
посередниками, арбітрами чи експертами
під час розгляду трудових спорів.
Також вказали, що поділяють думку
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
прецездатності про те, що ОСОБА_2
оформила з ОСОБА_1 фіктивний договір
без наміру здійснення відповідного
виду діяльності з метою незаконного
отримання за рахунок коштів Фонду
допомоги по вагітності та пологах.

Відповідно до ст.1 ЦК України,
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників. До
майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванню однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Згідно ст.ст. 3, 4 КЗпП України,
трудові відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами,
регулюються законодавством про працю,
яке складається з Кодексу законів про
працю України та інших актів
законодавства України, прийнятих
відповідно до нього.

Згідно ст. 94 ч.2 Кодексу Законів про
працю України, розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

По справі встановлено, що 28.01.2013
року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на
посаду комерційного директора. ОСОБА_1
виконувала покладені на неї трудові
обов'язки і отримувала за це заробітну
плату, з якої робилися відповідні
відрахування, що не заперечувалося в
судовому засіданні сторонами. А тому,
відповідно до вимог ст.24 КЗпП України,
трудовий договір між ПП «Амес» та
ОСОБА_1 вважається укладеним.

Наказ про прийняття на роботу
ОСОБА_1 від 28.01.2014 року ніким не
оскаржувався.

Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Посилання позивача на занадто
великий розмір оплати праці, на
невиконання працівником трудових
обов'язків не дають правових підстав
для визнання недійсним трудового
договору, оскільки трудовим
законодавством встановлено лише
мінімальний розмір оплати праці і не
обмежується верхня межа заробітної
плати. Невиконання трудових обов'язків
працівником відповідно до трудового
законодавства може бути за певних умов
підставою для застосування до
працівника дисциплінарного стягнення,
в тому числі і припинення трудового
договору (звільнення з роботи) за
ініціативою власника підприємства,
установи, організації, застосування
інших заходів впливу, передбачених
трудовим законодавством, але не
підставою для визнання недійсним
трудового договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Порушень законодавства про працю
при прийнятті на роботу та
встановлення відповідного посадового
окладу ОСОБА_1 в судовому засіданні не
встановлено та не доведено позивачем.

Враховуючи вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу та те,
що трудовий договір укладений між ПП
«Амес» та ОСОБА_1 При цьому, позивач
звертаючись до суду з вимогами про
визнання даного трудового договору
недійсним вимог до ОСОБА_1 взагалі не
пред»являє.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення позовних вимог
Полтавського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
приватного підприємтсва «Амес» про
визнання правочину недійсним
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави
Шаповал Т.В.