Справа № 466/2779/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/4693/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 29 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до
відповідача - ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
2000,00 гривень починаючи з 30.04.2014 року до
досягнення дитиною повноліття. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з відповідачем
вона перебуває у зареєстрованому шлюбі
з 02 травня 1998 року. Під час перебування
у шлюбі у них народився син - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею та
перебуває на її утриманні, відповідач
не надає їй кошти на її утримання та не
цікавиться їх життям.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 29 травня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на
отримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі
1000 грн., які підлягають індексації,
починаючи з 30 квітня 2014 року до
повноліття дитини. Допущено негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів за один місяць. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в розмірі 234 грн. 60 коп.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
при визначенні розміру аліментів,
судом не враховано ряд обставин, про
які було зазначено в поданому
запереченні на позов, та в поясненнях
під час розгляду справи, які
підтверджені копіями відповідних
документів, що відповідно до ст. 182 СК
України має суттєве значення. Вказує,
що суд не врахував факту наявності у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних батьків, оскільки у
нього 29 травня 2014 року на момент
розгляду справи народився син - ОСОБА_7,
батьком якого він являється, а тому
зобов'язаний утримувати його також, як
і батьків похилого віку. Окрім того
наголошує на тому, що він не заперечує
щодо обов'язку по утриманню сина, але не
має можливості сплачувати суму
визначену в оскаржуваному рішенні,
оскільки він є безробітним та має
мінливий дохід, який складає менше 1000
(однієї тисячі) гривень на місяць.

Просить змінити рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 29 травня 2014 року в
частині визначення розміру аліментів,
що підлягають стягненню з нього на
утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визначити суму аліментів, що підлягає
стягненню в розмірі 600 (шістсот) гривень
щомісячно до повноліття дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга в
повній мірі не підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Львівського міськвиконкому
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про що зроблено запис за № 510, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження від 02 травня 1998 року серії
НОМЕР_1 (а.с. 3).

Як вбачається із копії свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2, під час
перебування сторін у шлюбі у них
народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 9).

Також судом встановлено, що син -
ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю -
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
ЛКП «Дім» № 756 від 30.04.2014р. (а.с. 30)

Згідно копії довідки про доходи
ОСОБА_3, вона працює продавцем на
ТзОВ Кафе «Роман» та її заробітна плата
становить 1400 грн. (а.с. 71)

У відповідності до ст.141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і
обов'язків і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з
батьків повинен приймати участь в
утриманні дитини до досягнення нею
повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі, яка
визначається судом.

Статтею 182 цього ж кодексу передбачено,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, самого
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

У відповідності до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014р. № 719-VII на 2014 рік встановлено
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн.
Таким чином 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини буде становити 385
грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
за відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184
СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_2 аліменти в
розмірі 1000 грн. щомісячно, суд першої
інстанції прийшов до висновку про те,
що відповідач надає кошти на отримання
сина нерегулярно та в недостатній мірі.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком районного суду
виходячи із наступного.

Колегією суддів встановлено, що у
ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3,
про що 03 червня 2014 року складено
відповідний актовий запис за № 265 (а.с.
83).

Відповідно до копій пенсійних
посвідчень вбачається, що ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 є пенсіонерами по віку та
батьками ОСОБА_2 (а.с. 84).

При наявності у позивача доказів
про одержання відповідачем доходів у
більшому розмірі, а також
документального підтвердження
додаткових витрат на особливі потреби
дитини, позивач не позбавлена
можливості заявити вимогу про
збільшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.192 СК розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них, та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що
районний суд помилково дійшов до
висновку про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_6 у розмірі 1000 грн. щомісячно,
оскільки такий не ґрунтується на
встановлених в судовому засіданні
обставинах та вимогах закону.

Колегія суддів враховуючи прожитковий
мінімум для дітей відповідного віку,
гарантований Законом України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
який становить 1286 грн., та 30 % якого
для дітей віком від 6 до 18 років
становить 385 грн. 80 коп. на дитину,
матеріальний стан відповідача, який на
теперішній час є безробітним,
приходить до висновку про зменшення
розміру аліментів з 1000 грн. до 700 грн.
щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст. 314 ЦПК
України апеляційний суд ухвалює
рішення у випадках скасування судового
рішення і ухвалення нового або зміни
рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 29 травня 2014
року змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700
грн. щомісячно, які підлягають
індексації відповідно до закону,
починаючи з 30.04.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська