Справа № 495/5054/14-ц
м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:
головуючого - одноособово судді Матяш
при секретарі - Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення особистим майном
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особистою
власністю магазин літ. «А» площею 26,7
кв.м. в АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з ОСОБА_2 він перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 1996 року, однак,
фактично шлюбні відносини припинились
до 2013 року, після чого, ОСОБА_1 збудував
зазначений магазин, який за
законодавством відноситься до
категорії спільно нажитого майна. З цим
позивач не згоден, оскільки вважає
магазин своєю особистою власністю.
Позивач у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи сповіщалась.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явилася, у порядку
заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд прийшов
Як вбачається з матеріалів справи, 15
листопада 1996 року між сторонами був
зареєстрований шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1, актовий запис
№ 348.
В 2013 році позивач за власні кошти
збудував магазин літ. «А» площею 26,7
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Однак, на момент початку будівництва
сторони фактично не підтримували
шлюбні відносини, жили окремо, не
підтримували спільний побут та бюджет.
По сьогоднішній день у сторін складні
Згідно п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
Відповідно до п.24 постанови №11 Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» не належить до спільної
сумісної власності майно одного з
подружжя, набуте особою до шлюбу;
набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
Таким чином, оскільки спірний об'єкт
збудований позивачем за кошти, що
належали йому особисто, підстав
визначати це майно, як спільне сумісне
майно подружжя, немає.
Враховуючи положення ст.57 СК України,
суд вважає за можливе позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Таким чином, виходячи з встановлених
обставини по справі, суд має визнати
магазин літ. «А» площею 26,7 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 особистою приватною
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про визнання права.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.
Керуючись ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 16, 364, 372 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 174, 212-215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати магазин літ. «А» площею 26,7 кв.м.,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1
особистою власністю ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
магазин літ. «А» площею 26,7 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя