Справа № 392/8/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 Маловисківський районний
суд Кіровоградської області у складі
головуючої судді Бугайченко Т.А., при
секретарі Кісіль О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Мала
Виска справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
08.08.2012 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договори позики, відповідно
до яких він позичив ОСОБА_2 3000 грн з
кінцевим строком повернення до 08.09.2012
року та 300 Євро, з кінцевим строком
повернення до кінця 2012 року. Станом на
13.12.2013 року , за даними Приватбанку курс
гривні до Євро складає 11.3 грн. На його
вимогу про повернення боргу відповідач
не реагує та до даного часу борг не
повернув. Дані дії відповідача завдали
йому моральних страждань, які
виразилися в душевних хвилюваннях, а
тому моральну шкоду він оцінює в 3 000
грн. Просить суд стягнути з нього суму
позики, 3% річних від суми боргу, завдану
моральну шкоду та понесені судові
витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити, посилаючись
на обставини викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, не
заперечував тих обставин, що ним були
отримані кошти зазначені в розписках,
погодився на стягнення з нього 6 500 грн
в рахунок погашення суми боргу .

Заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини.

08.07.2012 року між сторонами було
укладено договори позики, у вигляді
розписок, відповідно до яких ОСОБА_2
взяв в борг у ОСОБА_1 3000 грн, які
зобов»язався повернути до 08.09.2012 року
та 300 Євро, які зобов»ячався повернути
до кінця 2012 року.

Однак в порушення договірних
зобов»язань відповідач суму боргу, у
визначений в договорах позики строк ,
не повернув.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047,1049 ЦК
України, за договором позики одна
сторона ( позикодавець) передає у
власність другій стороні (
позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у
письмовій формі. Позичальник
зобов"язаний повернути позикодавцеві
позику ( грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядок, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред"явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред"явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК
України, за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов"язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов"язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов"язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем вимога про стягнення з
відповідача індексу інфляції за весь
час прострочення виконання
зобов»язання не заявлена. ОСОБА_1
просить суд стягнути з відповідача 3000
грн та 300 Євро з урахуванням курсу Євро
до гривні станом на 13.12.2013 року, що
складає згідно даних відділення
Приватбанку 11.3 гнр, тобто 3390 грн.
Оскільки кошти відповідачем не
повернуто, суд вважає за необхідне
стягнути із останнього на користь
ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 6390 грн.

Вимоги позивача про стягнення
трьох процентів річних від
простроченої суми, виходячі з
наведеного ним розрахунку : за 14
місяців не повернуто 3000 грн- 3% річних
складає 1260 грн (тобто за 1 місяць 3%
річних складають 90 грн) та за 12 місяців
не повернуто 300 євро (3390 грн) -35 річних
складає 1220 грн 40 коп (тобто за 1 місяць
річних складає 101, 70 грн) підлягають
частковому задоволенню , оскільки
розрахунок 3 відсотків річних
позивачем проведено з порушенням вимог
ст. 625 ЦК України.

Так , враховуючи позовні вимоги
позивача, три проценти річних від
прострочених сум становить 206 грн 74
коп, виходячі з наступного розрахунку :

- 3000 грн (сума боргу)*3*426 (кількість
днів з 09.09.2012 року по 09.11.2013 року): 365 :100 =
105,04 грн

-3390 грн (сума боргу)*3* 365 (кількість
прострочених днів з 01.01.2013 рок по 01.01.2014
року):365:100 = 101,70 грн , тобто сума трьох
відсотків річних складає 206.74 грн, яка
підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується позовних вимог про
стягнення моральної шкоди в сумі 3000
грн., суд керуючись ст. 22 ЦК України,
приходить до висновку, що своїми діями
ОСОБА_2 , ігноруючи вимогу позивача про
повернення боргу, спричинив йому
моральні страждання, що виразилися в
душевних хвилюваннях, а тому
враховуючи глибину душевних страждань,
вимоги розумності і справедливості
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 200
грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню витрати
по сплаті судового збору в сумі - 229.40
грн.

Керуючись, ст.ст.208,209, 212-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму позики в розмірі 6390 грн.,
3% річних від простроченої суми в
розмірі 206 грн. 74 коп, 200 грн грошового
відшкодування завданої моральної
шкоди та 229 грн 40 коп сплаченого
судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання через
Маловисківський районний суд
Кіровоградської області апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення
виготовлено до 10.02.2014 року.

Суддя

Т.А.Бугайченко