АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/83/14
Головуючий в І інстанції: Головко О.В.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 14 жовтня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
усунення перешкод в користуванні
майном,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року позивачі
звернулися до суду зі вказаним
цивільним позовом, в якому з
передбачених ст. 5, 14 Закону України "
Про забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення" , ст. 391 ЦК України, ст. 95, 103
ЗК України просили зобов'язати ОСОБА_9
усунути позивачам перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
загального користування за адресою:
АДРЕСА_1 , зобов'язати за власний
рахунок та власними силами прибрати
насипну землю з ділянки загального
користування, викорчувати 5 кущів
винограду, знести куски заліза
довжиною 8 м, висотою 0,25 м., дерев'яні
підпорки - 1шт. висотою 3,0 м., три
металеві труби висотою 3 м, 2 сухих
дерева, арматуру висотою 2,5 м, в
кількості 5 штук, три стовпи.

Посилаються на те, що рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 17.11.2011 року проведено
реальний розподіл домоволодіння та
визначено порядок користування
земельною ділянкою. Вказаним рішенням
суду всім співвласникам домоволодіння
виділено земельну ділянку площею 127 м2
у загальне користування, проте
відповідачка перешкоджає іншим
співвласникам у користуванні цієї
земельною ділянкою.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 14 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_9 зазначає, що виноград та
дерева висаджені ще задовго до того, як
позивачі стали співвласниками
домоволодіння і до визначення порядку
користування земельною ділянкою та не
створюють жодних перешкод позивачам у
користування належним їм майном.
Вказує, що ОСОБА_6 вже зверталася до
суду із зазначеними вимогами, і їй було
відмовлено у їх задоволені. Просить
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
недоведеності позивачами створення
відповідачкою перешкод у користуванні
належним їм майном та земельною
ділянкою.

Висновок суду відповідає встановленим
судом обставинам справи.

За змістом ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених
законом, способів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є
власником 32/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 на праві власності належить 19/100
частин , ОСОБА_8 належить 17/100 частин,
ОСОБА_9 належить 43/100 частин
зазначеного домоволодіння.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 17.11.2011 року проведено
реальний розподіл вказаного
домоволодіння та визначено порядок
користування земельною ділянкою зі
спільним виходом всіх співвласників
на АДРЕСА_1. Земельну ділянку площею 127
м2 виділено у загальне користування.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 18 січня 2013 року, яке
набрало законної сили, відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 . до
ОСОБА_9 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
загального користування та гаражем
під літ " Ц" з визначених ст. 391 ЦК
України та ст. 158 ЗК України підстав та
зобов'язання звільнити земельну
ділянку від насипної землі,
огородження, винограду та дерев . ( а.с.
20, 21)

З тексту позовної заяви вбачається, що
ОСОБА_6 як на підставу позовних вимог
про усунення їй перешкод у
користуванні земельною ділянкою
спільного користування та гаражем
під літ «Ц» посилається як на ст. 391 ЦК
України так і на інші норми
матеріального права, зокрема на ст. 5, 14
Закону України " Про забезпечення
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення", ст. 95, 103 ЗК
України.

ОСОБА_7 у позовній заяві зазначає, що
відповідачка створює йому перешкоди у
користуванні приміщенням під літерою
" Х".

Відповідно до вимог ст.10, 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає справу в межах
заявлених позивачем вимог та на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі . Кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції повно з'ясував
обставини справи, дав належну оцінку
наданим сторонами доказам відповідно
до вимог ст. 179, 212 ЦПК України і дійшов
вірного висновку, що позивачами не
доведено створення відповідачкою
перешкод у користуванні ними
земельною ділянкою загального
користування та зазначеними у позові
приміщеннями.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про відмову у
задоволенні позовних вимог із
зазначених позивачами підстав.

Доводи апеляційної скарги не
підтверджені належними доказами і не
спростовують висновків суду.

Рішення суду ухвалене з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права і колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування і
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 14 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у касаційному
порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: