Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:
Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя
особа - Перша Київська державна
нотаріальна контора в особі Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з
позовом про визнання права власності
на двокімнатну квартиру загальною
площею 47,80 кв.м. № 147 в будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом в
рівних частинах - по ? частини квартири
за кожним, посилаючись на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3

За життя ОСОБА_3 був складений заповіт,
посвідчений шістнадцятою Київською
державною нотаріальною конторою 28
вересня 1996 року, яким остання заповіла
позивачам в рівних частинах (по ?
частині) належну їй на праві власності
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 47, 80 кв.м., житловою
площею 30, 9 кв.м.

08.01.2014 року Першою київською державною
нотаріальною конторою за заявою
позивачів була відкрито спадкову
справу № 2/2014 щодо майна померлої
ОСОБА_3

Проте, 24.06.2014р. державним нотаріусом
Першої київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 були
видані постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, якими
позивачам відмовлено у видачі свідоцтв
про право на спадщину за заповітом
після померлої з підстав ненадання
оригіналу правовстановлюючого
документа на квартиру.

Оскільки після смерті ОСОБА_3 знайти
цей документ позивачі не змогли, а
оформити дублікат правовстановлюючого
документа на померлу особу неможливо,
як і видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом без
правовстановлюючого документу,
позивачі просять захистити їх порушене
право на спадкування в судовому
порядку.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте, направив
на адресу суду письмові пояснення,
згідно яких залишив вирішення спору на
розсуд суду з урахуванням положень
чинного законодавства.

Третя особа - представник Першої
київської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
направив заяву, згідно з якою просив
суд розглядати справу у його
відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
вивчивши письмові заяви відповідача та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, оцінивши наявні у справі докази
в їх сукупності та взаємозв'язку,
встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на
праві приватної власності, що
підтверджується інформаційною
довідкою Київського БТІ КВ-2014 №68470 від
18.07.2014р., а також довідкою ЖБК
«Домобудівельник -2» від 14.01.2014 №1.

Як убачається зі спадкової справи,
28.09.1996 року ОСОБА_3 заповідала належну
їй квартиру позивачам - ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Звернувшись до Першої київської
державної нотаріальної контори
протягом встановленого законом
6-місячного строку з дня відкриття
спадщини, позивачам було повідомлено,
що згідно з пп. 4.15 п. 5 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України видача свідоцтв про право на
спадщину на спадкове майно проводиться
нотаріусами після надання ними
правовстановлюючих документів на
майно.

Проте, як пояснили позивачі в судовому
засіданні, після смерті ОСОБА_3 вони не
знайшли в квартирі правовстановлюючий
документ, оформити його дублікат не
можливо, оскільки власник помер,
відповідно, неможливо надати цей
документ і нотаріусу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільного права та
інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до п. 8 постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування" у разі смерті
члена житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, яким
до дня смерті не були внесені повністю
пайові внески, до складу спадщини
входять частина внесеного паю та інші
суми, які підлягають поверненню, а не
квартира, дача, гараж, садовий будинок.

Частка пайового внеску, що
належала померлому входить до складу
спадщини на загальних підставах. Якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Відповідно до ЖБК «Домобудівельник -2»
від 14.01.2014 №1 року, ОСОБА_3 є власником
квартири АДРЕСА_1, яка сплатила
паєнакопичення.

Інформаційною довідкою Київського БТІ
КВ-2014 №68470 від 18.07.2014р. підтверджується
факт державної реєстрації права
власності ОСОБА_3 належної їй квартири
АДРЕСА_1.

Згідно положень пункту 23 постанови
Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. "Про судову
практику у справах про спадкування",
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, в установленому цивільним
законодавством.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Враховуючи те, що позивачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 є спадкоємцями майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заповітом,
звернулися у встановленому законом
порядку та строк з заявою на отримання
спадщини, отримали відмову в
оформленні спадщини з підстав
відсутності у них оригіналу
правовстановлюючого документа на
спадкове майно, натомість, в матеріалах
справи наявні належні і беззаперечні
докази того, що ОСОБА_3 є власником
квартири АДРЕСА_1, суд дійшов до
висновку про те, що право позивачів на
спадкування за заповітом, яке вони не
можуть реалізувати шляхом отримання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Обставини, викладені позивачем,
знайшли своє підтвердження належними і
допустимими доказами, тому позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 15, 16, 392, 1216, 1220, 1233, 1268-1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Київської міської ради, третя особа -
Перша Київська державна нотаріальна
контора в особі Головного управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в
порядку спадкування за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на ?
частину двокімнатної квартири
загальною площею 47, 80 кв.м., житловою
площею 30, 9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1,

Визнати право власності ОСОБА_2 в
порядку спадкування за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на ?
частину двокімнатної квартири
загальною площею 47, 80 кв.м., житловою
площею 30, 9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом
десяти днів після його проголошення в
судовому засіданні, а учасниками
судового розгляду, які не були присутні
під час проголошення рішення в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: