УХВАЛА

іменем україни

1 жовтня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»)
звернулось до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_3
15 вересня 2006 року було укладено
кредитний договір, за умовами якого
позичальник отримала кредит у розмірі
15 тис. грн зі сплатою 15 % річних з
кінцевим строком повернення до 14
вересня 2009 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за цим договором
між банком та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки. Оскільки позичальник
та поручитель взяті на себе
зобов'язання не виконують, на вимоги
банку не реагують, утворилась
заборгованість у розмірі 22 927 грн 07 коп.

Позивач, з урахуванням зменшених
позовних вимог, просив стягнути на його
користь з відповідачів заборгованість
за кредитним договором у розмірі 12 291
грн 92 коп.

Рішенням Воловецького районного суду
Закарпатської області від 15
січня 2014 року позов ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» задоволено. Стягнуто на його
користь солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором від 15 вересня 2006
року у розмірі 12 219 грн 92 коп. та судові
витрати у розмірі 229 грн 40 коп., а усього
12 449 грн 32 коп.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 12 червня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення. У
задоволенні позову ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачі порушили умови договорів,
а позовна заява подана в межах строку
позовної давності, оскільки згідно
умовами договору встановлено позовну
давність тривалістю 10 років.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
визначений договором строк позовної
давності тривалістю в 10 років не
застосовується до договору в цілому,
оскільки такий строк продовжено лише
для вирішення протиріч у договорі, тому
позивач звернувся до суду із позовом з
пропуском строку позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками
апеляційного суду не можна.

Судами встановлено, що 15 вересня 2006
року ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, за умовами якого позичальник
отримала кредит у розмірі 15 тис. зі
сплатою 15 % річних з кінцевим строком
повернення до 14 вересня 2009 року. На
забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно ч. 1 ст. 258 цього Кодексу для
окремих видів вимог законом може
встановлюватись спеціальна позовна
давніть: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Зі змісту п. 6.9 кредитного договору
вбачається, що будь-які протиріччя, що
виникнуть між сторонами при виконанні
умов цього договору, вирішуються
шляхом переговорів між ними, а у
випадку недосягнення згоди - у судовому
порядку відповідно до чинного
законодавства України. При цьому строк
позовної давності встановлюється
тривалістю у 10 років.

Тобто умовами договору передбачено, що
у разі виникнення будь-яких протиріч,
що виникнуть при виконанні умов
кредитного договору, його сторони
можуть звернутись до суду з вимогою про
захист свого порушеного цивільного
права або інтересу протягом десяти
років з початку перебігу позовної
давності.

Однак апеляційний суд належним чином
умови договору не дослідив та прийшов
до передчасного висновку про те, що
строк позовної давності продовжено
лише для вирішення протиріч у договорі.

За таких обставин апеляційний суд у
порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України
належним чином умови договору не
дослідив, не встановив дійсних прав і
обов'язків сторін, які випливають з
кредитного договору, не перевірив
розрахунки банку та скасував рішення
районного суду з неправильних підстав,
не перевіривши при цьому його
законність та обґрунтованість. Саме з
таких підстав задовольнити прохання
банку про залишення без змін рішення
районного суду не можна.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, судове рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для їх
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12 червня
2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко