Провадження № 2/161/4892/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

20 листопада 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гладун Л.М.

відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
виконавчого комітету Луцької міської
ради - Склянчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Надія-Волинь", ОСОБА_3, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
виконавчий комітет Луцької міської
ради про визнання права власності на
квартиру та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Надія-Волинь", ОСОБА_3, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
виконавчий комітет Луцької міської
ради про визнання права власності на
квартиру та виселення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно
ордеру № 222 від 7 вересня 1993 року вона
отримала однокімнатну квартиру,
загальною площею 31,1 кв.м., що
знаходиться на АДРЕСА_1.

20 червня 2003 року рішенням Луцької
міської ради приміщення гуртожитку, в
якому вона проживала, було передано із
комунальної власності у колективну
власність товариства співмешканців
"Надія", а рішенням виконкому оформлено
право власності на це приміщення.

Після того, як за товариством було
оформлено право власності, його
правління почало на власний розсуд
вирішувати питання з приміщеннями
гуртожитку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 04 жовтня 2006 року в задоволенні
Товариства співмешканців «Надія» до
ОСОБА_1 про визнання особи, такою, що
втратила право на користування жилим
примішенням відмовлено. Ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 22 грудня 2006 року дане рішення
залишено без змін.

19 травня 2010 року ОСББ "Надія-Волинь"
уклало договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 28 травня 2010 року п. 2 рішення
Луцької міської ради № 9/3 від 20 червня
2003 року" Про передачу гуртожитку
загальною площею 4 360 кв.м. в АДРЕСА_1", 4
з міської комунальної власності у
колективну власність товариства
співмешканців "Надія", а також рішення
виконкому Луцької міської ради № 240 від
28 липня 2005 року про оформлення права
власності за товариством
співмешканців "Надія" визнано
незаконними. Рішенням апеляційного
суду Волинської області від 28 травня 2010
року, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 грудня 2011 року
залишено без змін.

Вважає, що всі прийняті ОСББ
"Надія-Волинь" дії в тому числі і
купівля-продаж її квартири є такими, що
не відповідають вимогам закону.

Просить суд договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСББ
"Надія-Волинь" та ОСОБА_3 від 19 травня 2010
року визнати недійсним та скасувати
реєстрацію права власності дану
квартиру на ім'я ОСОБА_3

Крім того, позивач просить суд визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
виселити ОСОБА_3 та її сім'ю з спірної
квартири.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовну заяву підтримала з
підстав в ній зазначених. Просила суд
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідача ОСББ "Надія-Волинь" - Гладун
Л.М. в судовому засіданні позов не
визнали та заперечували проти його
задоволення.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
виконавчого комітету Луцької міської
ради Склянчук О.В. в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов безпідставний та не підлягає до
задоволення.

В липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСББ
«Надія-Волинь», ОСОБА_1 про визнання
особи добросовісним набувачем. Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 19
травня 2010 року вона уклала з ОСББ
«Надія-Волинь» договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 30 листопада 2010 року позов ОСОБА_1
задоволено, визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між об'єднанням
співвласників будинку «Надія-Волинь»
та ОСОБА_3 19 травня 2010 року. Скасовано
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 за реєстровим номером
12285421 від 28 травня 2010 року.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до об'єднання співвласників
будинку «Надія-Волинь», ОСОБА_1 про
визнання її добросовісним набувачем
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 08 лютого 2011 року рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 листопада 2010
року в частині задоволення позову
ОСОБА_1 до об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Надія-Волинь», ОСОБА_3, ОСОБА_5, Луцької
міської ради про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири та
скасування державної реєстрації права
власності на квартиру скасовано, та
ухвалено нове про відмову у позові.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 20 серпня 2014 року провадження в
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСББ "Надія-Волинь", ОСОБА_3,
третя особи Луцька міська рада про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу та скасування реєстрації права
власності закрито.

25.09.2014 року ухвалою апеляційного суду
Волинської області ухвалу Луцького
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року в даній справі в частині позовних
вимог про визнання права власності на
квартиру та виселення скасовано.

Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України
передбачено, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від
19.05.2010 року власником квартири АДРЕСА_1
являється ОСОБА_3

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Таким чином, враховуючи ту обставину,
що спірна квартира являється власністю
ОСОБА_3, а право власності є непорушним,
відсутні підстави для задоволення
позову.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 210, 215 ЦПК
України, ст. ст. 321, 328 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Надія-Волинь", ОСОБА_3, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
виконавчий комітет Луцької міської
ради про визнання права власності на
квартиру та виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.В.
Олексюк