АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1615/5812/12
Номер провадження 22-ц/786/614/14
Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І.
Доповідач Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду
м. Кременчука від 17 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд
із вказаним позовом, в якому просив
визнати за ним право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності від 26 жовтня 1998 року,
виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької
міської ради Полтавської ради, та
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 23 серпня 2006 року.

В обґрунтування позову зазначалося, що
ОСОБА_2 має невиконані грошові
зобов'язання перед позивачем, про що є
відповідні судові рішення, які
лишаються невиконаними. При цьому у
спільній частковій власності
відповідачів перебуває квартира.
Оскільки здійснити виділ частки
боржника у вказаному житлі неможливо, а
відповідачі відмовилися здійснити
купівлю-продаж частки боржника,
позивач просив перевести на нього
права і обов'язки
співвласника-боржника .

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 17 грудня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності від 26.10.1996 року, виданного
УЖКГ виконкому Кременчуцької міської
ради народних депутатів та рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 23 серпня 2006 року
(реєстраційний номер майна в Реєстрі
права власності на нерухоме майно №
16044720) - в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 на
суму 115 330,00 грн. за виконавчими листами
№2-1497/2008 та №2-159/2010.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 2 306,60 грн. та
витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
2448 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Зазначає, що розглядати питання про
звернення стягнення на частку, якою
володіє боржник спільно з іншими
особами, необхідно лише при умові
внесенення відповідного подання
державним виконавцем. Також вказує, що
на виконанні в Крюківському ДВС
перебуває зведене виконавче
провадження, і задоволення позову
зробить неможливим проведення
стягнення на користь іншого стягувача.

Посилається на відсутність у
матеріалах справи доказів відмови
співвласників від купівлі його частки.

Крім того, вважає безпідставною вимогу
позивача про визнання за ним права
власності на належну йому нерухомість,
оскільки застосування такого позову
можливе лише за умови, що особи не
перебувають із власником у
зобов'язальних правовідносинах, у
протилежному випадку права мають
захищатися за допомогою відповідних
норм інституту зобов'язального права.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 28 травня 2008
року стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 борг в сумі 246 597 грн., збитків від
інфляції - 21 207,34 грн. та 3% річних - 7077,33
грн., державне мито в сумі 1700,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30,00 грн.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука від 14 квітня 2010 року з
ОСОБА_2 додатково на користь позивача
стягнуто збитки від інфляції 159 055,07 грн.
та 3% річних 24 747,53 грн., державне мито в
сумі 1 657,88 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 120,00грн.

Виконавчі листи, видані на виконання
вказаних рішень, перебувають на
виконанні у Крюківському ВДВС
Кременчуцького МУЮ.

Встановлено, що рішення на сьогодні
залишаються невиконаними.

На підставі свідоцтва про право
власності від 26 жовтня 1998 року,
виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької
міської ради Полтавської області та
рішення Крюківського районного суду
міста Кременчука Полтавської області
від 23 серпня 2006 року відповідач ОСОБА_2
є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1
(реєстраційний номер майна в РПВНМ
№16044720). На цих же підставах, по 1/4
частини вказаної квартири належать
відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
/Т.1 а.с.66-70/.

Згідно висновку № 642/643 судової
будівельно-технічної експертизи від 30
вересня 2013 року виділити в натурі 1/4
частку квартири АДРЕСА_1 у
відповідності до вимог Державних
будівельних норм технічно не можливо.
Ринкова вартість квартири на час
проведення експертизи, без урахування
ПДВ, складає 461 320, грн., а 1/4 частини - 115
330,00 грн. /Т.1 а.с.164-186/.

Стаття 366 ЦК України визначає, що
кредитор співвласника майна, що є у
спільній частковій власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Якщо виділ в натурі
частки із спільного майна має
наслідком зміну його призначення або
проти цього заперечують інші
співвласники, спір вирішується судом. У
разі неможливості виділу в натурі
частки із спільного майна або
заперечення інших співвласників проти
такого виділу кредитор має право
вимагати продажу боржником своєї
частки у праві спільної часткової
власності з направленням суми виторгу
на погашення боргу. У разі відмови
боржника від продажу своєї частки у
праві спільної часткової власності або
відмови інших співвласників від
придбання частки боржника кредитор має
право вимагати продажу цієї частки з
публічних торгів або переведення на
нього прав та обов'язків
співвласника-боржника, з проведенням
відповідного перерахунку.

Отже, відповідно до положень ст.366 ЦК
України для того, щоб кредитор мав
можливість перевести на себе права та
обов'язки співвласника -боржника,
необхідно щоб було виконані такі умови:
відмова боржника від продажу своєї
частки у праві спільної часткової
власності; відмова інших співвласників
від придбання частки боржника
кредитора.

Позивач повідомляв ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 про намір перевести на себе
права і обов'язки
співвласника-боржника та пропонував їм
скористатися переважним правом на
придбання частки у спільній частковій
власності співвласниками цього майна
/Т.1 а.с.17-24/.

Однак згода на реалізацію відповідного
права ним не надана.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 також
відмовився від продажу своєї частки у
праві спільної часткової власності.

Встановивши наявність невиконаних
грошових зобов'язань ОСОБА_2 перед
позивачем, враховуючи, що у власності
боржника перебуває частина квартири,
виділ якої неможливий, продати її
відповідач відмовився, а решта
співвласників не забажали
реалізовувати своє преважне право її
купівлі, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
переведення на позивача прав
співвласника-боржника з проведенням
відповідного перерахунку, наслідком
якого є визнання за кредитором права
власності на спірний об'єкт
нерухомості.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
спрямовані на переоцінку доказів,
фактично зводяться до незгоди з
оцінкою обставин справи, наданою
районним судом.

Колегія суддів не вбачає порушень прав
інших стягувачів у зв'язку з
переведенням на ОСОБА_7 прав
співвласника-боржника, оскільки
законодавство не містить такої
заборони. Крім того, належить звернути
увагу на очевидну неспівмірність
боргів ОСОБА_2 перед позивачем та
ОСОБА_8

Посилання ОСОБА_2 на відсутність
доказів відмови співвласників від
купівлі його частини у праві власності
на квартиру є голослівними.

Співвласники залучені до участі у
справі як відповідачі, раніше їм
надсилалися пропозиції викупити
частку, однак вони не виявили
відповідної волі.

Отже, суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Разом із тим, колегія суддів вважає за
необхідне доповнити резолютивну
частину рішення посиланням на
переведення прав та обов'язків
боржника-співвласника на позивача, що
відповідатиме конструкції ст.366 ЦК
України та логічно передуватиме
визнанню за кредитором права власності
на частину квартири відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 17 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Доповнити другий абзац резолютивної
частини рішення першим реченням
наступного змісту: «Перевести на
ОСОБА_3 права та обов'язки
співвласника-боржника ОСОБА_2 у
кваритрі АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/
Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук