Справа № 373/3549/13-ц Головуючий у І
інстанції Свояк Д.В.Провадження №
22-ц/780/1074/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

4 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця державної виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Шамардак Д.В., -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даною скаргою та просив визнати
дії державного виконавця ВДВС
Переяслав-Хмельницького МРУЮ
Київської області Шамардак Д.В. з
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 18.11.2013 року, в тому
числі в частині накладення арешту на
земельну ділянку по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:030:0056,
неправомірними, скасувати постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 18.11.2013
року та зобов'язати державного
виконавця усунути порушення.

Також, скаржник висловив прохання про
зупинення проведення виконавчих дій по
виконавчому провадженню № 40771701 на час
розгляду скарги й покласти судові
витрати на ВДВС
Переяслав-Хмельницького МРУЮ
Київської області.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
зазначив, що оскаржувана постанова
була винесена неправомірно, оскільки
зазначена земельна ділянка належіть на
праві власності неповнолітнім ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на підставі договору
дарування № 154 від 10.02.2011 року
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. Факт
укладення цього договору обґрунтував
витягом про державну реєстрацію прав
на зазначене домоволодіння № 28993208 від
14.02.2011 року. Зважаючи на це, в силу
положень ст. 120 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку автоматично перейшло до
власників будівлі.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року в задоволенні
скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
скаржник звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить її скасувати, з
підстав неправильного застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріалами справи і
обговоривши підстави апеляційних
скарг, вважає за необхідне їх
відхилити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги, суд першої
інстанції виходив з того, що скаржником
не доведено на підставі якого
правочину і яке право виникло у нього
на вищезазначену земельну ділянку, а
також не доведено, що при переході
права власності на будинок, який
розташований на цій земельній ділянці,
у відповідному правочині зазначено
розмір та кадастровий номер цієї
ділянки, а також чи здійснювалось
виділення частин цієї ділянки
відповідно до часток власників
будинку.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечується, що у ВДВС
Переяслав-Хмельницького МРУЮ
Київської області перебуває на
виконанні виконавчий лист № 2-373/292/13 від
26.06.2013 року виданий
Переяслав-Хмельницьким міськрайонним
судом Київської області про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» матеріальної шкоди в
порядку регресу в розмірі 25 239,90 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС
Переяслав-Хмельницького МРУЮ
Київської області Шамардак Д.В. від
18.11.2013 року накладено арешт на земельну
ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:030:0056, що належить боржнику
ОСОБА_1 та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику лише в межах суми
боргу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ч. 2 ст. 57 цього Закону
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Частинами 3, 4 ст. 63 цього Закону
передбачено, що у разі звернення
стягнення на земельну ділянку
державний виконавець подає запит до
відповідних місцевих органів, що
здійснюють реєстрацію та облік майна,
про належність такого майна боржнику
на праві власності, а також перевіряє,
чи не перебуває це майно під арештом.
Після надходження документального
підтвердження належності боржнику на
праві власності будинку чи іншого
нерухомого майна державний виконавець
накладає на них арешт та вносить
відомості про такий арешт до
відповідних реєстрів в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав серії ССУ № 021583, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на підставі договору
дарування № 154 від 10.02.2011 року,
засвідченого приватним нотаріусом
Переяслав-Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, належить
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ч.ч. 1, 2 чт. 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Даному положенню кореспондує і ст. 377
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Розмір та
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, є
істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Таким чином відмовляючи в задоволенні
скарги, суд першої інстанції
дотримуючись вимог ст. 212-214 ЦПК України
з'ясував правові підстави для
накладення арешту на спірну земельну
ділянку державним виконавцем,
наявність правовстановлюючого
документа про право власності на
земельну ділянку. Крім цього, в своїх
запереченнях на апеляційну скаргу
начальник ВДВС
Переяслав-Хмельницького МРУЮ вказав,
що згідно відповіді Держкомзем за
боржником зареєстровано земельну
ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:030:0056, а тому державний
виконавець, діючи в межах своїх
повноважень при виконанні рішення
суду, наклав арешт на вказану земельну
ділянку.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Тому колегія суддів, перевіряючи
ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, відхиляє
апеляційну скаргу та залишає ухвалу
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, 312,
313, п.4 ч.1 ст.314, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: