Провадження №2/756/4195/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 листопада 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
-
Белоконної І.В.

за участі секретаря
-
Клімковської Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідачів про визнання права
власності та усунення перешкод у
розпорядженні своїм майном, в
обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

Позивач особисто приймала участь у
приватизації квартири, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, і відповідно є
власником 1/ 6 частини цієї квартири.

Проте відповідачі фактично не визнають
її права часткової власності у цій
квартирі, що позбавляє позивача
законного права розпоряджатися своєю
власністю на свій розсуд.

У судове засідання позивач не зявилась,
про час та дату розгляду справи
повідомлена належним чином, надала до
суду заяву про розгляд справи без її
участі в якій також зазначила, що не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідачі в судове засідання не
зявились, про день, час та місце
судового засдання повідомлялись
належним чином, про причини неявки суду
не повідомили.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не заперечує,
суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно
до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив
ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
необхідно задовольнити частково.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно з даними Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 1/ 6 частина АДРЕСА_1 на
праві власності зареєстрована за
ОСОБА_1 (позивач) на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
державним комунальним управлінням
житлового господарства Мінського
району 20.08.1998 наказ/розпорядження №1216
(а.с.30).

Відповідно до довідки форми №3 від
18.07.2014 №1296, виданою КП «Житлосервіс
«Оболонь» у Оболонському р-ні м. Києва,
Житлово-експлуатаційна контора №510,
позивач зареєстрована в м. Києві за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно вищезазначеного позивач ОСОБА_1
вже є власником 1/ 6 ч. АДРЕСА_1, тому суд
вважає необхідним, у задоволенні
позовних вимог щодо визнання її
власником 1/ 6 частини цієї квартири
відмовити.

Згідно ст. 155 ЖК України власник
квартири та її частки не може бути
позбавлений права користування жилим
приміщенням, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності квартиру,
користуються нею для особистого
проживання і мають право
розпоряджатись цією власністю на
власний розсуд.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном; на зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох
або більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен з
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Таким чином з урахуванням
вищевикладеного та того, що позивач є
співвласником квартири № 120, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно не може бути позбавлена
права користування та розпорядження
належним їй майном, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідачів не чинити позивачу
перешкод у розпорядженні
вищезазначеною квартирою.

Керуючись ст. 317, 319, 321, 356, 358 ЦК України,
ст.ст. 155, 150 ЖК України ст.ст. 10, 60, 212, 213
та 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у розпорядженні квартирою №120,
що знаходиться у будинку АДРЕСА_1.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

І.В. Белоконна