Справа № 357/1415/14-ц
У Х В А Л А

07 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання головного
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Д.М. Літвінчука про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон керівника
Приватного підприємства
«Білоцерківоборонбуд» ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_2,
оскільки на примусовому виконанні у
міському відділі ДВС знаходиться
зведене виконавче провадження про
стягнення з ПП «Білоцерківоборонбуд»
на користь юридичних осіб
заборгованості на загальну суму 4055
грн.47 коп., по даний час борг не
сплачено, майно, на яке можна звернути
стягнення, у боржника відсутнє, від
виконання зобов'язань за виконавчим
документом боржник ухиляється.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про час
розгляду подання повідомлений
належним чином, до суду надано письмове
клопотання щодо розгляду подання без
участі державного виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, суд приходить до висновку,
що подання не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні
у міському відділі ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 810/1435/13-а, виданий
22.07.2013 року Київським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ПП «Білоцерківоборонбуд»
заборгованості з єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування в сумі 2089 грн.96
коп. на користь управління пенсійного
фонду України в м.Білій Церкві, також на
примусовому виконанні знаходяться
рішення УПФУ в м.Білій Церкві про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного внеску,
згідно яких ПП «Білоцерківоборонбуд»
має сплатити кошти, а саме: рішення № 73
від 12.01.2012 року на суму 1390 грн.73 коп.;
рішення № 1269 від 01.03.2013 року на суму 574
грн.78 коп.; вимога про сплату боргу №
Ю-15У від 01.11.2011 року на суму 1089 грн.49 коп.

Згідно облікової картки на зведене
виконавче провадження № ВП 37234346
загальна сума заборгованості боржника
становить 5144 грн.96 коп., тоді як в
поданні державного виконавця вказано
суму боргу-4055 грн.47 коп., жодних
документів з цього приводу до подання
не додано.

В процесі вчинення виконавчих дій
державним виконавцем не виявлено у
боржника майна, грошових коштів, на які
можна звернути стягнення,

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, судові накази,
накази господарських судів, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", свобода
пересування може бути обмежена у
випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

В обгрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
вказаними вище рішеннями.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов'язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Так, до суду не надано доказів того, що
боржник одержував копію постанови про
відкриття виконавчого провадження,
копію цієї постанови навіть не додано
до подання, що керівник боржника
викликався до державного виконавця, а
додано копію акту державного виконавця
від 16.09.2013 року щодо перевірки
наявності майна боржника в АДРЕСА_1,
хоча згідно відомостей з ЄДРПОУ адреса
юридичної особи-ву.Фастівська,23 в
м.Білій Церкві.

Оскільки задоволення подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання, а
таких доказів суду не надано, то суд
вважає подання необґрунтованим.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня
постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко