Справа № 525/563/13-ц
Провадження № 2/525/7/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2014 рокуВеликобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої -судді
Білецької В.І.,

при секретарі
-Лопатка О.В.,

з участю
представника ОСОБА_1 -адвоката ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника органу опіки та
піклування -Онупко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Велика
Багачка Полтавської області об'єднану
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації , Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визначення місця
проживання дітей та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору - орган опіки
та піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації
,Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
про визначення місця проживання дітей
, -

в с т а н о в и в:

15 травня 2013 року до
Великобагачанського районного суду
звернувся з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів .

В своїй позовній заяві позивач
ОСОБА_3 посилався на те , що з
відповідачкою ОСОБА_1 , вони перебували
в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2007
року по 16 серпня 2012 року .Від даного
шлюбу мають двох малолітніх дітей :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те , що син ОСОБА_6
мешкає з ним з квітня 2013 року в селищі
Велика Багачка Полтавської області та
перебуває виключно на його утриманні,
просив присудити з ОСОБА_1 на його
користь кошти ( аліменти) на утримання
дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 від заробітку (доходу) відповідача
щомісячно , але не менше , ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття .

третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дітей.

17 травня 2013 року до суду з
позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дітей.

Ухвалою судді Білецької В.І.
від 28.05.2013 року було залучено до участі
у даній цивільній справі в якості
третьої особи ,що не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача орган опіки та
піклування - Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради.

В своїй заяві позивачка вказує , що
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3.

Від даного шлюбу вони мають двох
малолітніх дітей - сина ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі в позовній заяві вказано , що
на початку липня 2012 року відповідач
відвіз її з дітьми до міста Харкова , де
вони і мешкають по даний час
.Незважаючи на те , що ОСОБА_3 не віддав
дітям дитячі меблі , посуд , пральну
машину та інші необхідні речі , а також
не платив аліменти на дітей та на її
утримання , вона зуміла за допомогою
рідних створити дітям необхідні умови
для проживання, виховання та
відпочинку.

Так , син ОСОБА_6 був зарахований в
місті Харкові у дошкільний навчальний
заклад №414 . Крім того , він відвідує
платний гурток англійської мови . Поряд
із цим саме у місті Харкові він разом з
донькою перебувають на медичному
обліку , вчасно і в повному обсязі
отримують вакцинацію. Психологічна
характеристика на сина свідчить про
належний догляд, на гарні
взаємовідносини між ним та нею. Донька
ОСОБА_7 перебуває на її утриманні .
Позивачка ОСОБА_1 перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку.

Служба у справах захисту дітей
склала відповідний акт умов проживання
та виховання дітей . Як висновок , умови
проживання відповідають передбаченим
вимогам.

Протягом більше як 8 місяців
відповідач не заперечував проти
проживання дітей з нею .У позові про
розлучення також не ставив питання про
місце проживання дітей .

У березні 2013 року відповідач ОСОБА_3
подавав позов до Великобагачанського
районного суду про визначення місця
проживання дітей з ним. Проте , 07.05.2013
року в судовому засіданні заявив
клопотання про залишення його заяви
без розгляду , яка розглядалася разом з
позовом про стягнення аліментів на
утримання дітей .

Суд ,залишаючи позов про визначення
місця проживання дітей без розгляду ,
не звернув увагу на те , що спір між
ними існує з 19 квітня 2013 року , коли
відповідач ОСОБА_3 прибув до дитячого
садочка №414 у місті Харкові , влаштував
там скандал , а потім , коли вона з
дітьми вийшла з приміщення дитячого
садка, з силою вирвав з її рук сина ,
потяг до свого автомобіля , закинув на
заднє сидіння та разом з ОСОБА_11 та
своєю співмешканкою ОСОБА_12, поїхали з
місця події .

З того часу син перебуває за
невідомою їй адресою , у побаченні з ним
їй відмовлено , телефон для розмови не
надають.

Донька ОСОБА_7 мешкає з нею у місті
Харкові . Тож , діти не бачаться , між
ними втрачається родинний зв'язок .

Внаслідок незаконного утримання
сина відповідачем, порушено графік
його медичної вакцинації , він втратив
спілкування з дітьми дитсадка , не
відвідує виховні та навчальні заходи.
Не менш важливим є і те , що син втратив
спілкування з нею та своєю сестрою.

В заяві позивачка вказує на те , що
діти повинні мешкати разом і їх не
можна розлучати. Вона створила всі
належні умови для життя , виховання та
відпочинку дітей .

Відповідач не має власного
житлового приміщення . Він
зареєстрований у квартирі своєї матері
. Відповідач має незадовільний стан
здоров'я , внаслідок чого лише протягом
останнього року три рази перебував на
лікуванні : двічі в Україні та один раз
за кордоном.

Відповідач мешкає в
незареєстрованому шлюбі з жінкою , яка
має сина студента та утримує їх за
рахунок власної заробітної плати у
розмірі 3000 гривень. Отже , його
матеріальне становище є скрутним.

Позивачка вважає , що яскравим
прикладом аморальної поведінки
відповідача є те , що він проживає з
жінкою без реєстрації шлюбу . Звертає
увагу на той факт , що батько забув
привітати дітей з днем народження , що
він свідомо і умисно поширює
недостовірні негативні відомості про
неї.

Для здійснення підприємницької
діяльності відповідач постійно , а то й
кілька разів на тиждень, перебуває у
відрядженні по 2-3 дні . Тож , догляд за
неповнолітніми дітьми здійснюватимуть
сторонні особи.

За вищевказаних обставин позивачка
ОСОБА_1 просить визначити місцем
проживання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місце проживання їх
матері ОСОБА_1. Зобов'язати ОСОБА_3 після
оголошення рішення суду передати їй в
холі Великобагачанського районного
суду сина ОСОБА_6. Заборонити ОСОБА_3
після передачі дитини підходити до неї
на відстань ближче 3 метрів .

17 червня 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до Великобагачанського районного суду
з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті
особи Орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації , Управління служб у
справах дітей Департаменту соціальної
політики Харківської міської ради про
визначення місця проживання дітей .

В своєму зустрічному позові
позивач ОСОБА_3 посилався на те , що
ОСОБА_1 до виконання своїх обов'язків
щодо виховання дітей ставиться
недобросовісно, має неадекватну
поведінку ,нестримана , конфліктна ,
застосовувала фізичне насильство до
дітей, схильна до суїциду , не має
самостійного заробітку , постійного
місця проживання , а тому це і спонукало
його заявити зустрічний позов в
інтересах його дітей .

Крім того , ОСОБА_1 влітку 2012 року
самостійно вирішила та відповідно
змінила місце проживання дітей з
селища Велика Багачка Полтавської
області на місто Харків , а в
подальшому не повідомила йому адресу .

Під час проживання в селищі Велика
Багачка відповідачка ОСОБА_1 належним
чином не виконувала покладені на неї
обов'язки по вихованню дітей , а діти
мали належне виховання та піклування
лише виключно за його участю. При дітях
ОСОБА_1 постійно влаштовувала сварки з
застосуванням нецензурної лайки , тим
самим завдавала їм моральної травми.

Позивач ОСОБА_3 посилався в позові
також на те , що ОСОБА_1 має намір
виїхати за межі країни та протиправно
вивезти дітей , незрозуміло лише для
яких цілей . Вказував на те ,що він має
свій бізнес та стабільний дохід і в
змозі надати належне матеріальне ,
фізичне та духовне забезпечення своїх
дітей та належний їх розвиток .

З цих підстав просив суд визначити
місцем проживання ОСОБА_6 , 2009 року
народження та ОСОБА_7 , 2011 року
народження по своєму попередньому
місцю проживання : селище Велика
Багачка ,АДРЕСА_2 з батьком ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 24.10.2013 року
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
від заробітку (доходу) відповідача
щомісячно , але не менше , ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття - було залишено без
розгляду, згідно поданої ОСОБА_3
заяви про залишення його позову без
розгляду .

В судових засіданнях 24.10.2013 року
та 14.01.2014 року позивач - відповідач
ОСОБА_1 свій позов підтримала ,
наполягала на тому, щоб їй колишній
чоловік повернув малолітнього сина
ОСОБА_6 , так як вважає , що діти повинні
проживати разом з матір'ю , яка змогла
створити належні умови для їх
проживання , виховання , влаштувала
ОСОБА_6 , а зараз і ОСОБА_7 в дитячий
садочок . Вона з допомогою родичів
отримала окрему кімнату , де і проживає
з дітьми . Отримує аліменти та
неофіційно працює в приватних
підприємців в сфері обслуговування.
Посилалася на те , що ОСОБА_3
розповсюджує проти неї недостовірну
інформацію в тій частині , що вона
жорстоко поводилася з дітьми , є
схильною до суїциду та заперечувала
проти цього. Пояснила суду , що дійсно
був такий випадок , коли вони
відпочивали на морі , вона зачепившись
за провід , поранила руку і зверталася
за медичною допомогою , щоб обробити
рану та забинтувати руку . Ніяких судин
вона собі ніколи не різала . Вважала , що
дітям буде краще знаходиться у рідної
матері , враховуючи їх вік , а не в сім'ї
батька , де проживає його співмешканка
та її повнолітній син. Цьому
підтвердження є той факт , що коли вона
на тиждень щомісяця забирає сина до
себе в місто Харків , то діти дуже
чекають один одного , граються поряд ,
намагаються весь час бути разом.
Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнала ,
просила в його задоволенні відмовити.

В судових засіданнях 24.10.2013 року та
03 лютого 2014 року відповідач -позивач
ОСОБА_3 свій зустрічний позов
підтримав , наполягав на його
задоволенні . А позов ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дітей з
нею не визнав . Просив в його
задоволенні відмовити. Посилався на те
, що ОСОБА_1 не зможе належним чином
виховувати їх дітей .Вона дуже не
стримана , конфліктна , застосовувала
фізичне насильство до дітей . Це буде
зашкоджувати правильному вихованню ,
розвитку дітей. Посилався на те , що
ОСОБА_1 без його згоди переїхала жити до
міста Харкова , таємно забрала
документи на сина з лікарні та з
дитячого садочка . З 29.04.2013 року син
ОСОБА_6 мешкає з ним , має до нього , як до
батька ,особисту прихильність. Він
забезпечений належним житлом та
відповідно умовами для проживання ,
виховання та всебічного розвитку дітей
. Він має свій бізнес та стабільний
дохід , в змозі забезпечити своїм дітям
належний розвиток .Щодо ОСОБА_1 , то вона
не має ані житла , ані доходів , ані умов
для належного проживання , виховання та
розвитку дітей .Вона має тільки бажання
стягнути з нього кошти, тобто
отримувати аліменти та розповсюджує
негативну інформацію про нього. Просив
суд визначити місце проживання ОСОБА_6
та ОСОБА_7 по своєму попередньому місцю
проживання в АДРЕСА_2 з батьком ОСОБА_3 .

Представник відповідача -позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , просила суд в позові
ОСОБА_1 відмовити , а задовольнити
зустрічний позов її сина ОСОБА_3 ,
залишивши місцем проживання її онуків -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - селище Велика
Багачка Полтавської області разом з
батьком ОСОБА_3 Вважає , що батько зможе
виховати дітей належним чином , а мати
-ні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - органу опіки та
піклування -Онупко Н.П. в судовому
засіданні посилалася на те , що ОСОБА_3
ніяких доказів того , що мати дітей
ОСОБА_1 била дітей , не займалася їх
вихованням , не створила умов для їх
належного проживання , що має
незадовільний стан здоров'я , суду не
надав. Орган опіки та піклування міста
Харкова провів обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_1 і
зробив висновок , що в сім'ї матері
створені побутові умови для утримання
та виховання двох дітей . Вона особисто
проводила матеріально-побутове
обстеження місця проживання ОСОБА_3 . У
батька створені усі умови для
належного виховання дітей . Як батько ,
так і мати характеризуються позитивно ,
обоє піклуються про належне
матеріальне утримання та виховання
дітей . В той же час вважає , що діти ще
малолітні і їм краще залишатися з
матір'ю , так як підстав для відібрання
у матері дітей в даній справі немає.
Сім'я ОСОБА_1 весь час вважалася
благополучною , у них на обліку не
перебувала , з заявами до них ОСОБА_3
ніколи не звертався , за виключенням
того , коли в суді розпочався розгляд їх
позовних заяв.

Представник третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору -Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради в судові засідання не
з'являвся , але направив до суду
письмову заяву , в якій просили розгляд
справи проводити в їх відсутність і
винести судове рішення відповідно до
норм діючого законодавства .

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу ,покази свідків , оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, вважає що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації , Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визначення місця
проживання дітей, підлягає до
часткового задоволення , а зустрічний
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особа,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору - орган опіки та
піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації
,Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
про визначення місця проживання дітей
, задоволенню не підлягає.

Згідно статті 141 СК України - мати ,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини , незалежно від того чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками ,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини .

Аналізуючи вказані положення норм СК
України суд вважає , що батьки дітей
ОСОБА_6 , 2009 року народження та ОСОБА_7 ,
2011 року народження , мають рівні права
та обов'язки щодо своїх дітей ,
незалежно від того , що шлюб між ними
розірвано та того , що вони проживають
окремо один від одного .

Судом встановлено, що «ОСОБА_1»
перебували в зареєстрованому шлюбі з 23
вересня 2007 року по 13 серпня 2012 року .

Від даного шлюбу вони мають двох
малолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1 , а.с.а.с.3,4
).

В липні 2012 року ОСОБА_1 разом з
дітьми виїхала до міста Харкова і стала
проживати в АДРЕСА_3 . З квітня місяця 2013
року син ОСОБА_6 проживає разом з
батьком в селищі Велика Багачка
Полтавської області .

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно ст.161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до принципу шостого
«Декларації прав дитини», яка прийнята
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона має,
коли це можливо, рости під опікою і під
відповідальністю своїх батьків і в
усякому разі в атмосфері любові,
моральної і матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю, тобто перевага
надається матері.

Конвенція про права дитини, яка була
прийнята 20 листопада 1989 року та яка
набула чинності в Україні з 27.09.1991 року,
виходячи із рівності прав матері та
батька, у п.1 ст. 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

В судовому засіданні було
встановлено , що мати ОСОБА_1 проживала
разом з дітьми в АДРЕСА_3 , яку орендує
її сестра ОСОБА_14 , що підтверджується
актом обстеження. Комісія зробила
висновок про те , що в сім'ї матері
створені побутові умови для утримання
й виховання дітей ( Т.1 , а.с.79 ,Т.2, а.с.9).

З довідки дошкільного навчального
закладу ясла-садка №414 міста Харкова
вбачається , що дитина ОСОБА_1 - ОСОБА_6
відвідує ДНЗ №414 з 15.08.2012 року .ОСОБА_1
вчасно приводить свою дитину в
дошкільний заклад і своєчасно забирає,
відвідує батьківські збори , свята.
Приймає активну участь в житті групи
.Поміж дитиною та матір'ю завжди
спостерігаються гарні взаємовідносини
.Слідів насильства в дитини не було
(Т.2,а.с.8).

Згідно листа Департаменту праці та
соціальної політики Управління служб у
справах Дітей Харківської міської ради
, вбачається , що Управління служб у
справах Дітей вважає за можливе
визначити місце проживання малолітніх
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір'ю ОСОБА_1 .
Медичних протипоказань ОСОБА_1 не
має.(Т.1, а.с.78).

Що стосується характеристик та
матеріально-побутових умов поживання
ОСОБА_3 , то вони є виключно позитивними
(Т.2, а.с.74 ).

З акту обстеження
матеріальної-побутових умов ОСОБА_3
вбачається , що порушень прав дитини не
виявлено . ОСОБА_3 турбується про
зовнішній вигляд ОСОБА_6, піклується
про стан здоров'я сина , повноцінне
харчування , фізичний та духовний
розвиток , матеріальне забезпечення та
змістовний відпочинок . На час
обстеження 26.04.2013 року ОСОБА_6 був з
батьком у хорошому настрої , веселий ,
ішов на контакт (Т.1, а.с.а.с.221-223).

З довідки , виданої завідуючою
Великобагачанським ДНЗ «Дзвіночок»
вбачається , що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
відвідує дошкільний навчальний заклад
з 29.04.2013 року по даний час (Т.1, а.с.216).

Служба в справах дітей
Великобагачанської
райдержадміністрації в своєму
висновку вказала що в батька ОСОБА_3
створені всі необхідні умови для
перебування та проживання малолітніх
дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Не можливо
об'єктивно визначити місце проживання
дітей в зв'язку з тим , що 17.06.2013 року
ОСОБА_1 через хворобу малолітньої
доньки ОСОБА_7 не мала змоги прибути на
засідання Комісії з питань захисту
прав дитини та надати пояснення по
даній справі (Т.2, а.с.71,72).

Великобагачанська районна державна
адміністрація , як орган опіки та
піклування 17.06.2013 року зробила висновок
і вважає за доцільне визначити місце
проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,
який проживає за адресою : АДРЕСА_2 (Т.2,
а.с.75-76).

З показів свідків ОСОБА_15 -сусідки
ОСОБА_3 , ОСОБА_16 - лікаря -педіатра
вбачається , що на їх думку в сім'ї були
нормальні відносини між подружжям
«ОСОБА_1» . Сварок в сім'ї не чули .
Характеризували і матір, і батька з
позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_11 - завідуюча дитсадком
«Дзвіночок» суду показала , що сина в
дитячий садок батьки спочатку
привозили разом , а після народження
доньки ,мама була з другою дитиною , а
хлопчика привозили та забирали батько
ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 Після того ,як
ОСОБА_1 виїхала з дітьми в місто Харків,
а потім ОСОБА_6 повернувся до батька
,останній почав приводити його в
дитячий садок, а маму вона не бачила і з
нею не спілкувалася .Відношення дитини
з батьком завжди були доброзичливими ,
хорошими. ОСОБА_3 , як підприємець,
допомагав дитячому садку в проведенні
ремонтів .

З показів свідка ОСОБА_11 , який є
працівником магазину підприємця
ОСОБА_3 вбачається , що він часто бував
на подвір'ї у ОСОБА_3 і бачив , який він
влаштував дитячий майданчик , як він
піклується про сина , купує йому одяг ,
продукти харчування для сім'ї. Бачив ,
що в дворі з сином ОСОБА_6 грається
співмешканка ОСОБА_12

З акту обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від
14.06.2013 року вбачається , що ОСОБА_6 має
окрему кімнату , в якій є дитяче
двохярусне ліжко , шафа-купе , полички ,
стіл , комп'ютер , дитячі іграшки , книги
(Т.2, а.с.74).

Зробивши аналіз доказів , зібраних в
судовому засіданні , суд приходить до
висновку , що дійсно у ОСОБА_3 кращі
матеріально-побутові умови , ніж у
ОСОБА_1 Однак, судова практика твердо
стоїть на позиції , що кращі
матеріально-побутові умови життя
відповідача не можуть бути
самодостатньою підставою для
передання йому дитини .

Суд приймає до уваги висновки органу
опіки та піклування
Великобагачанської
райдержадміністрації та Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради в тій
частині , що діти можуть бути залишені
на проживання, як з матір'ю ОСОБА_1 , так
і з батьком ОСОБА_3

В той же час суд дає критичну оцінку
висновку органу опіки та піклування
Великобагачанської
райдержадміністрації , так як
останній, вказавши за доцільне
залишити дітей з батьком ,не вказав ,
чому їх не можливо залишити разом з
матір'ю.

При вирішенні даного питання суд
також враховує інтереси дітей, які є
малолітніми і потребують постійної
материнської турботи та піклування .

Що стосується поведінки в побуті
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, їх стану здоров'я ,
ставлення до дітей , піклування про їх
розвиток , виховання та належні умови
проживання , суд приходить до висновку ,
що вони є позитивними як у матері , так і
в батька .

Згідно статті 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається , як
на підставу своїх вимог і заперечень .

Суд вважає , що ОСОБА_3 не довів суду
того , що існує виняткова ситуація , при
якій не можливо дітей залишати з
матір'ю, а тому і немає підстав для їх
відібрання .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
в частині передачі сина в приміщенні
холу Великобагачанського районного
суду та заборони після цього підходити
ОСОБА_3 до неї на відстань ближче 3
метрів , то суд вважає за необхідне
відмовити в їх задоволенні за
безпідставністю таких вимог .

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.141,160-161 Сімейного
кодексу України, «Декларацією прав
дитини» від 20.11. 1959 року, «Конвенцією
про права дитини» від 20.11.1989 року ,
ст.ст. 3,10,11,57,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору - орган опіки та
піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації ,
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
про визначення місця проживання дітей -
задовольнити частково .

Визначити місце проживання
малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити .

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особа, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - орган опіки та
піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації
,Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
про визначення місця проживання дітей
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення було
виготовлено 06 лютого 2014 року .

Суддя -