Справа № 113/1627/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року

Первомайський районний суд Автономної
Республіки Крим

у складі: головуючого - судді
Михайлової Л.Л.,

за участю секретаря Коткас А.І.,

представника позивача Ачкінадзе А.А.,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Первомайське

цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 17287,08 грн., та судових витрат.
Свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2007 року
між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 був укладений
договір, згідно якого йому наданий
кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Договір діє протягом 12
місяців з моменту його підписання,
термін його дії автоматично
подовжується на такий самий строк в
разі мовчазної згоди сторін. Згідно з
умовами кредитного договору, ОСОБА_2
отриманий кредит, проценти та комісію
повинен був виплачувати щомісячно у
строки, встановлені договором. Однак ці
умови він не виконує, станом на 22
листопада 2013 року загальна сума боргу
складається з заборгованості за
кредитом 1903,80 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом
7153,90 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом 6930 грн., штрафу
(фіксованої частини) 500 грн., штрафу
(процентної складової) 799,38 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, однак
у судовому засіданні підтвердив, що у
грудні 2007 року отримав з кредитної
картки 3000 гривень, оплачував кредит у
розмірі 390 гривень щомісячно з січня по
травень 2008 року, відповідно до наданих
суду квитанцій, у червні 2008 року оплата
ним не була проведена, оскільки з
технічних обставин його кредитна
картка залишилася у банкоматі, він
звертався до відділення ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» м. Сімферополь із заявою
про поновлення картки, однак нову
картку не отримав, платежі у рахунок
погашення отриманого кредиту він більш
не проводив, просить застосувати строк
позовної давності, оскільки останній
платіж він провів в травні 2008 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Згідно зі ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Стаття 629
ЦК України передбачає, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладені договору.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини,
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частин позики,
що залишилася.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 23.12.2007
року укладений договір, згідно якого
ОСОБА_2 наданий кредит в розмірі 3000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Згідно з п.
9.12 Договору він діє протягом 12 місяців
з моменту його підписання, термін його
дії автоматично подовжується на такий
самий строк в разі мовчазної згоди
сторін. Згідно з умовами кредитного
договору ОСОБА_2 повинен був
виплачувати кредит, проценти та
комісію щомісячно. Однак, умови
договору порушувалися, станом на 22.11.2013
року умови кредитного договору не
виконані. Відповідач в грудні 2007 року
отримав в ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну
картку, з якої зняв 3000 грн., в рахунок
погашення кредиту та інших
обов'язкових платежів в січні, лютому,
березні, квітні і травні 2008 року
сплачував по 390 грн., що підтверджується
платіжними квитанціями на загальну
суму 1950 грн. (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду
відповідних доказів на підтвердження
викладених ним обставин, що в червні 2008
року він мав намір здійснити наступний
платіж, однак у нього виникли технічні
проблеми: банкомат заблокував його
картку, у зв'язку з чим він звернувся до
відділення ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із
заявою, просив відновити кредитну
картку, яку досі не отримав.

Представник позивача не
заперечував проти обставин, викладених
ОСОБА_2, не ставить під сумнів його
пояснення, однак наполягає, що ОСОБА_2
має непогашену заборгованість за
кредитним договором в заявленій в
позові сумі, проти застосування строку
позовної давності заперечує.

Статтею 257 Цивільного Кодексу
України встановлена загальна позовна
давність тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Положення цієї статті
розповсюджується і на перебіг строку
позовної давності (ст. 260 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася про
порушення свого права. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ст. 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів
справи - квитанцій, наданих
відповідачем, розрахунку
заборгованості, а також повідомлених
відповідачем обставин, які не
оспорюються представником позивача,
останній платіж за кредитом ОСОБА_2
здійснив 19.05.2008 року, з цього моменту
починається відлік строку позовної
давності, який на момент пред'явлення
позову до суду (16.12.2013 року) збіг.

Відповідно до ст. 267 ЦК України
перебіг строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною, є
підставою для відмови у позові.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд
застосовує за заявою відповідача строк
позовної давності, у задоволенні
позову відмовляє.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з відмовою позивачу у
задоволенні позову, судовий збір не
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223, 294
ЦПК України, ст. ст. 256-257, 260-261, 267, 509, 526, 527,
530, 612, 625, 629, 1054-1055, ЦК України, суд

вирішив:

Відмовити Публічному
акціонерному товариству Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 23.12.2007 року, у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Первомайський
районний суд АР Крим шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий