АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/185/2014
інстанції: Охтень А.А.
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 24 жовтня 2013
року у справі

за позовом

ОСОБА_6 до приватного підприємства
«Земпроект», ОСОБА_5 про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
зобов'язання вчинити певні дії,
усунення перешкод у користуванні
власністю,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулася
до суду із зазначеним позовом,
вимоги якого були доповненні під
час розгляду справи. В обґрунтування
своїх вимог зазначила, що на підставі
договору дарування від 15.02.2002 року їй
на праві власності належить
домоволодіння, яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1, та складається, з
житлового будинку - літ. А, літньої
кухні - літ. Б, сараю - літ.В., туалету -
літ.Г , помпи - №1, погребу - №2, огорожі
- №3, 4. На підставі рішення
Голопристанської міської ради від
29.12.2007 року №507 про надання дозволу на
розробку технічної документації зі
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки ПП
«Земпроект» виготовлено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку
ОСОБА_6, площею 0.0783га за адресою
АДРЕСА_1. 03.08.2009 року вона отримала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ №250870. В
травні 2013 року, після встановлення
ОСОБА_5 огорожі, з'ясувалось, що
належна їй помпа №1 знаходиться на
земельній ділянці ОСОБА_5, який
використовує її на власний розсуд, та
перешкоджає їй користуватися помпою.
Після здійснення замірів з'ясувалось,
що розмір земельної ділянки, на якій
розташований належний їй житловий
будинок зменшився на 6м?. Вважаючи, що
дії спеціалістів при виготовленні
технічної документації порушують
вимоги земельного та цивільного
законодавства, а виданий на їх
підставі Державний акт на право
власності на земельну ділянку не
відповідає вимогам земельного та
цивільного законодавства, остаточно
просила суд скасувати технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
її право власності на земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1; визнати
недійсним та скасувати Державний акт
на право власності на земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1, виданий
на ім'я ОСОБА_6; зобов'язати ПП
«Земпроект» розробити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів що посвідчують
право власності на зазначену вище
земельну ділянку з урахуванням
виявлених порушень діючого
законодавства; зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити перешкод у користуванні
власність, а саме помпою.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 24 жовтня
2013 року позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6
перешкоди у користуванні помпою №1 за
адресою АДРЕСА_1. Скасовано
державний акт на право власності
на земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 (кадастровий № :01:003:0427),
виданий на ім'я ОСОБА_6. Зобов'язано ПП
«Земпроект» розробити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_6 на зазначену
вище земельну ділянку. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, на невідповідність висновків
суду дійсним обставинам справи, просив
рішення суду скасувати і ухвалити
нове рішення, про відмову у
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_7, представляючи інтереси
ОСОБА_5, апеляційну скаргу підтримав
в повному обсязі за обставинами
викладеними у скарзі. Просив рішення
суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
ОСОБА_8, який представляє інтереси
ОСОБА_6, зазначив, що рішення суду на
його думку є законним та
обґрунтованим. Просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування житлового будинку з
господарчо-побутовими будівлями та
спорудами, укладеного 15.02.2002 року між
ОСОБА_9 та ОСОБА_6, останній на праві
власності належить жилий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1 з
господарчо-побутовими будівлями та
спорудами, а саме: літня кухня літ.
«Б», сарай літ. «В», уборна літ. «Г»,
помпа №1, погріб під двором №2,
огорожа №3,4.

На підставі рішення Голопристанської
міської ради №507 від 29.12.2007 року «Про
надання дозволу громадянам на
розробку технічної документації зі
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
в м. Гола Пристань» ПП «Земпроект»
виготовлена технічна документація із
землеустрою щодо складання
державного акту на право власності
на земельну ділянку площею 0.0783га
ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1

На підставі рішення Голопристанської
міської ради від 24.10.2008 року №715,
яким затверджена технічна
документація із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку, ОСОБА_6
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0.0783га за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий
№ :01:003:0427).

Скасовуючи Державний акт на право
власності на земельну ділянку
виданий на ім'я ОСОБА_6 та зобов'язуючи
ПП «Земпроект» розробити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_6 на зазначену
вище земельну ділянку, суд першої
інстанції виходив з того, що при
розробці технічної документації
відповідачем, ПП «Земпроект»,
встановлені межі земельної ділянки
ОСОБА_6 без врахування об'єкту, який
належить позивачці на праві
власності, а саме помпи №1.

Проте з таким висновком погодитися
не можна.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Зі змісту ст.118 ЗК України, в редакції
чинній на час виникнення спірних
відносин, вбачається, що рішення
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається в місячний строк на
підставі проекту відведення,
погодженого з органом по земельним
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини.

Право власності на земельну ділянку,
відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України,
посвідчується державним актом.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою,
такий акт, відповідно до ст. 155 ЗК
України, визнається недійсним.

Отже, підставою для визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку може бути прийняття
органом виконавчої влади чи органом
місцевого самоврядування рішення яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою.

Незгода з конфігурацією та розмірами
земельної ділянки, визначеними
технічною документацією не є
підставою, визначеною законом, для
визнання державного акту недійсним.

Крім того, організація, що розробляла
проект відведення земельної ділянки не
є належним відповідачем у спорі щодо
дійсності державного акту на право
власності на земельну ділянку,
оскільки вона , безпосередньо, не
приймає рішення щодо виділу
земельної ділянки.

Зобов'язуючи ПП «Земпроект» розробити
нову технічну документацію із
землеустрою, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем
неналежно виконані умови договору
щодо розробки проекту відведення.

Колегія суддів також не може
погодитися з таким висновком.

Відповідно до ст. 22 Закону України
«Про землеустрій», землеустрій
здійснюється на підставі: укладених
договорів між юридичними чи фізичними
особами (землевласниками і
землекористувачами) та розробниками
документації із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і
розробників документації із
землеустрою, згідно з ст. 26 цього ж
Закону, регулюються законодавством
України і договором.

У разі невиконання або неналежного
виконання умов договору при здійсненні
землеустрою, розробники документації
із землеустрою несуть
відповідальність, передбачену
договором і законом(ст. 28 Закону ).

Статтею 69 цього ж Закону передбачена
лише можливість відшкодування шкоди,
заподіяної в результаті здійснення
землеустрою фізичній особі, її майну чи
майну юридичної особи.

Отже, чинним законодавством, що
регулює правовідносини що виникли
між сторонами, не передбачена
відповідальність розробників
документації із землеустрою за
неналежне виконання умов договору у
вигляді розроблення нової технічної
документації із врахуванням
заперечень землекористувача.

Будь-яких доказів, що така
відповідальність передбачена угодою
між сторонами, позивачкою, на
виконання вимог ст. 60 ЦПК України, не
надано.

Враховуючи наведене позовні вимоги в
частині визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та зобов'язання
вчинити певні дії є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають. А тому
колегія суддів вважає, що рішення в
цій частині, з підстав визначених ст.
309 ЦПК України, слід скасувати і
ухвалити нове рішення яким у
задоволенні цих позовних вимог
відмовити.

Встановивши, що помпа № 1 належить на
праві власності ОСОБА_6, на підставі
договору дарування, а ОСОБА_5,
перешкоджає позивачці користуватися
нею, відгородивши її парканом, суд
першої інстанції, з дотриманням вимог
ст. 391 ЦК України, згідно якої власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні їм права
користування та розпорядження майном,
зобов'язав відповідача не чинити
перешкоди ОСОБА_6 у користуванні
помпою №1.

Доводи апелянта про те, що саме він є
власником помпи №1 не знайшли свого
підтвердження під час розгляду
справи, та спростовуються договором
дарування, за яким ОСОБА_6 набула
право власності на житловий будинок з
господарчо-побутовими будівлями та
спорудами, зокрема, і помпу №1, та
матеріалами інвентарної справи на
домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1,
з якої вбачається, що помпа №1
належала на праві власності
попереднім власникам будинку
(ОСОБА_12, ОСОБА_13 -
довідка-характеристика від 18.06.1979 року
та свідоцтво про право на спадщину
за законом, свідоцтво про право
власності; ОСОБА_9 - договір дарування).

Будь-яких доказів, що саме він, за
власні кошти, збудував помпу №1, а не
його батько ОСОБА_12, правонаступником
якого є ОСОБА_6, позивач, на виконання
вимог ст. 60 ЦПК України не надав.

Рішення в цій частині постановлено
судом з дотриманням норм матеріального
та процесуального права, висновки
суду відповідають встановленим
обставинам справи, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а отже підстави для
його скасування в цій частині
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України,
колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 24 жовтня
2013 року в частині скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1
(кадастровий № :01:003:0427), виданого
на ім'я ОСОБА_6 та зобов'язання
приватного підприємства «Земпроект»
розробити технічну документацію із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності ОСОБА_6 на земельну ділянку
за адресою АДРЕСА_1 с к а с у в а т и і
ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
приватного підприємства «Земпроект»
про визнання недійсним Державного
акту на право власності на земельну
ділянку та зобов'язання вчинити певні
дії в і д м о в и т и.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді