Справа № 359/6900/14-ц Головуючий у І
інстанції Муранова -Лесів
І.В.Провадження № 22-ц/780/5496/14
Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» на
ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 24 липня 2014
року у справі за заявою публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
видачу дублікатів виконавчих листів та
поновлення строків для пред'явлення
виконавчих листів до виконання,
заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року представник ПАТ «ОТП
Банк» звернувся до суду із заявою про
видачу дублікатів виконавчих листів №
2-460/10, виданих Бориспільським
міськрайонним судом Київської області,
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ОТП Банк» 709 232,84 грн. заборгованості
за кредитним договором; визнання
поважними причин пропуску строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання та поновлення пропущеного
строку.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24 липня 2014 року в задоволенні заяви
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 4
серпня 2014 року заявник подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права і підстав неповного встановлення
обставин, що мають значення для справи,
та постановити ухвалу, якою
задовольнити вимоги заяви в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви, суд першої
інстанції дійшов висновку, що хоча
виконавчі листи і були втрачені не з
вини заявника, не можна визнати
поважними причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання, якщо стягувач протягом
більше ніж року, тобто терміну,
визначеного законом для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
без будь-яких об'єктивних причин не
вживає заходів для відновлення своїх
порушених прав.

Проте з такими висновками колегія
суддів не може погодитися, оскільки
вони суперечать вимогам
процесуального законодавства та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

З матеріалів справи убачається, що
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» 709 232,84
грн. заборгованості за кредитним
договором та 1820 грн. судових витрат.

На виконання даного рішення, 10 вересня
2010 року судом видано чотири виконавчі
листи, в тому числі два виконавчі листи
2-460/10 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «ОТП Банк» суми боргу та судових
витрат.

26 червня 2012 року державним виконавцем
ВДВС Бориспільського МРУЮ було
винесено постанови про повернення
виконавчих документів стягувачу у
зв'язку з тим, що у боржника відсутнє
майно, на яке можливо звернути
стягнення.

З відповіді ВДВС Бориспільського МРУЮ
№ 34686 від 27 червня 2014 року на
неодноразові запити ПАТ «ОТП Банк»
вбачається, що постанова про
повернення виконавчого документу
стягувачу разом з оригіналом
виконавчого документа на адресу
стягувача працівниками відділу не
направлялися. В матеріалах справи
виконавчого провадження оригінал
вищезазначеного виконавчого документа
також відсутній.

Тобто, в даному випадку виконавчі листи
2-460/10 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «ОТП Банк» суми боргу та судових
витрат були втрачені внаслідок
обставин, не залежних від заявника та
об'єктивно перешкоджали йому у
вчиненні відповідних дій.

У відповідності з нормами Конституції
України та ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено
законом на Державну виконавчу службу
України, а порядок виконання
визначений Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість
втраченого оригіналу виконавчого
листа або судового наказу суд, який
видав виконавчий лист або судовий
наказ, має право за заявою стягувача
або поданням державного виконавця
видати його дублікат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 371 ЦПК
України стягувачам, які пропустили
строк для пред'явлення виконавчого
документа до виконання з причин,
визнаних судом поважними, пропущений
строк може бути поновлено.

Поважними можуть бути визнані лише ті
причини, що виникли внаслідок обставин,
не залежних від волі зацікавленої
особи та об'єктивно перешкоджали їй у
вчиненні відповідних дій.

Даній статті кореспондує ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
(діючого на час ухвалення рішення),
відповідно до якої, стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання. Суд розглядає
таку заяву в десятиденний строк, якщо
інше не передбачено законом.

За ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не передбачене
законом.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи
заявнику у видачі дублікатів
виконавчих листів та поновлення строку
для їх пред'явлення до виконання, до
уваги положення ст.ст. 370, 371 ЦПК України
не взяв, неповно з'ясував обставини, що
мають значення для справи, зокрема не
врахував, що цивільно-процесуальним
законом не передбачено строку для
звернення до суду із заявою про видачу
дублікатів виконавчих листів та
поновлення строку для їх пред'явлення
до виконання, а обов'язковій оцінці
підлягають саме обставини втрати
виконавчого документа та поважність
причин пропущення строку.

Не перевіривши підставу залишення
заяви ПАТ «ОТП Банк» без розгляду судом
вперше, а також часу з якого заявник
об'єктивно дізнався про хід
виконавчого провадження суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення заяви.

Так заявником вказано, що при зверненні
до суду вперше із заявою про видачу
дублікатів виконавчих листів та
поновлення строків для пред'явлення
виконавчих листів до виконання, були
відсутні докази, які б підтверджували
факт втрати виконавчих листів. Тому до
суду було подано заяву про залишення
заяви без розгляду, і лише протягом
тривалого часу, шляхом надіслання
неодноразових запитів на адресу ВДВС
Бориспільського МРУЮ, заявнику вдалося
отримати інформацію про закінчення
виконавчого провадження та втрату
виконавчого документа.

Таким чином доводи заявника щодо
видачі дублікатів виконавчих листів та
поновлення строку пред'явлення
виконавчих листів до виконання та
надані заявником докази підлягають
перевірці із врахуванням вимог ст.ст.
370, 371 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушав порядок,
встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду
першої інстанції скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до
вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки
при постановленні ухвали був порушений
порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 24 липня 2014
року скасувати, передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий

Судді: