Справа № 303/5922/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2014 року м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого-судді
Морозової Н. Л.

при секретарі
Ільчак Р. М.

за участю: представника
відповідача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника ДВС (третя
особа) Кохан П. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачеві цивільну справу
за позовом позовом представника
позивачів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 до Закарпатської обласної
дирекції АТ «Райфайзенбанк - Аваль»,
ОСОБА_2, Великолучківської сільської
ради, треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Мукачівська районна державна
нотаріальна контора Закарпатської
області, Мукачівський РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про визнання
доручень недійсними, визнання договору
застави недійсним, зняття обтяження та
обмеження на будинок шляхом скасувань
ухвал суду та постанов державного
виконавця РВ ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції.

в с т а н о в и в:

Представник позивачів ОСОБА_8
звернулася в суд з позовом до
Закарпатської обласної дирекції АТ
«Райфайзенбанк - Аваль», треті особи
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_2 Мукачівська
районна нотаріальна контора
Закарпатської області, Мукачівський РВ
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про визнання
договору застави недійсним, зняття
обтяження та обмеження на будинок
шляхом скасувань ухвал суду та
постанов державного виконавця РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції.

До початку розгляду справи по суті,
представник позивачів ОСОБА_8 в порядку
ст. 31 ЦПК України збільшила обсяг
позовних вимог та просить:

1. Визнати недійсними два доручення від
27.09.2002 року від імені ОСОБА_10, за якими
останній уповноважує ОСОБА_2
користуватися та розпоряджатися, в т.ч.
«передавати під заставу в забезпечення
його зобов'язань» та «передавати під
заставу в забезпечення зобов'язань»,
належний йому на праві приватної
власності жилий будинок АДРЕСА_1.

2. Визнати недійсним договір застави №
208303 -ф від 25 червня 2003 року в частині
застави жилого будинку АДРЕСА_1.

3. Зняти обтяження та обмеження на
будинок АДРЕСА_1, шляхом скасування:

- Ухвали Мукачівського міськрайонного
суду від 05.07.2004 року;

- Ухвали Мукачівського міськрайонного
суду від 23.10.2006 року;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
серії АА 314488 від 15.07.2004 року, АА 491249,
ОСОБА_11;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження АА 314676 від
26.12.2005 р., договір застави № 208303 -ф від 25
червня 2003 року ОСОБА_12, АПП Аваль;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
про накладення арешту на майно № 2617 від
24.10.2006 року;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ №
160 від 06.02.2007 року про арешт майна;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ ,
ВП № 16854885 від 25.01.10 р.;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 5-544 від
02.03.11 р.;

- Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
ВП № 31068178 від 03.02.2012 р.

Крім того, представник позивачів
просила змінити статус «третьої особи»
- ОСОБА_13 на статус «відповідача» та
залучити до участі у справі
«співвідповідача» - Великолучківську
сільську раду.

Вимоги позову (з врахуванням змін)
представник позивачів мотивує тим, що
її довірителям 22.05.2014 року вперше стало
відомо про договір застави будинку
АДРЕСА_1. Крім того, вказує, що із Витягу
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна слідує, що
заборони на будинок АДРЕСА_1
накладалися відповідно до: Ухвали
Мукачівського міськрайонного суду від
05.07.2004 року; Ухвали Мукачівського
міськрайонного суду від 23.10.2006 року;
Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
серії АА 314488 від 15.07.2004 року, АА 491249,
ОСОБА_11; Постанови РВ ДВС Мукачівського
МРУЮ про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
АА 314676 від 26.12.2005 р., договір застави №
208303 -ф від 25 червня 2003 року ОСОБА_12, АПП
Аваль; Постанови РВ ДВС Мукачівського
МРУЮ про накладення арешту на майно №
2617 від 24.10.2006 року; Постанови РВ ДВС
Мукачівського МРУЮ № 160 від 06.02.2007 року
про арешт майна; Постанови РВ ДВС
Мукачівського МРУЮ , ВП № 16854885 від 25.01.10
р.; Постанови РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 5-544 від
02.03.11 р.; Постанови РВ ДВС Мукачівського
МРУЮ ВП № 31068178 від 03.02.2012 р. Вказані
документи - є перешкодою в оформлені
спадкового майна за спадкодавцем
ОСОБА_10, а тому за захистом порушеного
права, вони звертаються до суду. Крім
цього, представник позивачів ОСОБА_8, у
заяві про збільшення позовних вимог,
посилається на те, що з матеріалів
кредитної справи (з якою вона
ознайомилася в суді 04.11.2014 року)
вбачається, що пройшло більше
одинадцяти років, тобто її
довірителями пропущено строк на
звернення до суду за захистом своїх
прав. При цьому, посилається на те, що її
довірителі постійно проживають в США.
Вважає, викладені обставини об'єктивно
стверджують поважність пропуску
строку позовної давності.

Після відкриття провадження у справі
02.10.2014 року судом за клопотанням
представника позивачів ОСОБА_8, було
витребувано від Закарпатської
обласної дирекції ПАТ
«Райфайзенбанк-Аваль» оригінал
кредитної справи за кредитним
договором № 2083/03-ф від 03.06.2003 року та
договір застави № 2083/03-ф від 25.06.2003 року,
для огляду в судовому засідання

Представник позивачів ОСОБА_8 через
канцелярію суду 28 листопада 2014 року
подала клопотання про розгляд
цивільної справи у її відсутності,
заявлене нею клопотання про
витребування доказів підтримує,
просить прийняти до розгляду та
задовільнити.

Представник відповідача 1 -
Закарпатської обласної дирекції АТ
«Райфайзенбанк - Аваль» в судовому
засіданні збільшені позовні вимоги не
визнав, проти їх задоволення заперечив,
посилаючись на те, що позивачам ще у
вересні 2003 року було відомо про
отримання ОСОБА_2 кредиту в Банку,
передавши в заставу Банку будинок
АДРЕСА_1., що вбачається з заяви до
Банку, яка долучена до матеріалів
справи. Крім того, позивачі ще в 2007 році
зверталися до Мукачівського
міськрайонного суду з позовом про
визнання договору застави № 2083/03-ф від
25.06.2003 року недійсним (суддя Куропятник
О. М.). Крім того, вказує на те, що
покійний ОСОБА_10 був єдиним власником
домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі
Свідоцтва про спадщину від 16.02.2001 року,
а тому, ніхто крім нього, не мав права
давати згоду на передачу належного
йому майна в заставу чи розпоряджатися
належним йому майном. Тому, представник
відповідача просить застосувати строк
позовної давності до вимог позивачів:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки вони ще
03.05.2005 року та 10.09.2003 року знали про
отримання ОСОБА_2 кредиту та заставу
нею майна - будинку АДРЕСА_1, що був
особистою власністю ОСОБА_10, який помер
у серпні 2003 року.

Відповідач 2 ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 проти задоволення позовних
вимог заперечили, посилаючись на ті
самі підстави, що і представник Банку.

Відповідач 3, явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, заяви
про відкладення не подав, про причини
неявки суд не повідомив, повідомлявся
судом про день час і місце розгляду
справи, в порядку ст. 74 ЦПК України.

Представник третьої особи - РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції проти задоволення
позову заперечив, посилаючись на
безпідставність позовних вимог.

Мукачівська районна державна
нотаріальна контора подала заяву про
розгляд справи у відсутності їх
представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи, оглянувши кредитну
справу (витребувану судом), приходить
до наступного висновку:

Встановлено, що представником
позивачів ОСОБА_8 до позовної заяви, яка
надійшла до суду 17.09.2014 року та до заяви
про збільшення позовних вимог від
17.11.2014 року не подано Договору застави,
Ухвал суду та Постанов державного
виконавця, які оскаржуються
позивачами.

З оглянутої в судовому засіданні
кредитної справи позичальника ОСОБА_2,
витребуваної судом для огляду
вбачається, що 27 червня 2003 року між АППБ
«Аваль» Мукачівського без балансового
відділення Закарпатського ОФ
«Заставодержалень» та громадянами:
ОСОБА_2 та ОСОБА_14 «Заставодавцями»
було укладено договір застави
нерухомого майна на забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до п. 2 Договору Застави №
2083/03-ф від 25.06.2003 року, предметом застави
є - житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, належить ОСОБА_2
на підставі доручення, виданого 10.04.2001
року та майновому поручителю ОСОБА_10 на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину від 16.02.2001 року, виданого на
підставі рішення мукачівської
районної держнотконтори,
зареєстрованого Мукачівським районним
БТІ та ЕО 16.05.2003 року в реєстровій книзі
№ 1 за реєстровим № 61.

Таким чином, житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
належав майновому поручителю ОСОБА_10
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину від 16.02.2001 року (що
стверджується копіє свідоцтва про
право на спадщину наявну в матеріалах
кредитної справи), а від так не міг бути
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_10, який помер 31.08.2003 року
та позивачки ОСОБА_5, яка ще у травні 1997
року виїхала до США (згідно зазначеного
у позовній заяві).

Крім того, як вбачається з п.2 Договору
застави № 2083/03-ф від 25.06.2003 рок, ОСОБА_2
передаючи в заставу Банку житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, діяла на підставі Доручення,
виданого ОСОБА_10 10 квітня 2001 року, а як
вказує позивач у позовній заяві - «її
чоловік ОСОБА_10 17 травня 2001 року в США
склав заповіт на ім'я обох їх дітей,
яким заповів все своє майно та грошові
кошти в рівних частинах кожному з
дітей.

Таким чином, прослідковується, що на
момент складання ОСОБА_10 заповіту від 17
травня 2001 року, ОСОБА_15 вже раніше - 10
квітня 2001 року дав доручення ОСОБА_2
щодо передачу в заставу житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

При цьому суд, зауважує, що доручення
від 27.09.2002 року, яким ОСОБА_10
уповноважує ОСОБА_2 користуватися та
розпоряджатися (продавати, подарувати,
обміняти. здати в оренду, передавати
під заставу в забезпечення його
власних зобов'язань, на умовах їй
відомих, належний йому на праві
приватної власності житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1, копії яких
наявні в оглянутій судом кредитній
справи, ніяким чином не мають
відношення до передачу в заставу
вказаного будинку АДРЕСА_1 громадянкою
(заставодавцем) ОСОБА_2, оскільки такі
доручення не «відображені» в договорі
застави № 208303 -ф від 25 червня 2003 року, а
відтак не мають жодного відношення до
вказаного договору.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Твердження представника позивачів
ОСОБА_8 в позовній заяві про те, що її
довірителі дізналися про порушення їх
прав, а саме заставу ОСОБА_2 будинку
АДРЕСА_1, спростовується Заявою від 03
травня 2005 року власноручно написаною
ОСОБА_5, а також від дітей ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, які проживають у США, що вона
володіє даним, «що їх хата в якій
проживав померлий її чоловік ОСОБА_10
закладена в заставу Банку, гроші
отримала ОСОБА_2, «співмешканка» її
померлого чоловіка, яка підробила його
підпис і завірила його підпис. У зв'язку
з чим вона має намір порушити
кримінальну справі на ОСОБА_2»

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивачам стало відомо
про обставини, на які вони посилаються,
як на підстави своїх вимог ще в травні
2005 року.

Вимоги позову про скасування Ухвал
Мукачівського міськрайонного суду та
Постанов державного виконавця РВ ДВС
Мукачівського МРУЮ, є необґрунтованими
і безпідставними, оскільки
представником позивачів не наведено та
не надано жодного доказу незаконності
таких чи прийняття їх судом чи
державним виконавцем з порушенням норм
закону. Крім того, вимогу про
звільнення майна з під-арешту може
заявляти тільки особа, яка є власником
такого майна у випадку порушення її
прав, як власника.

Відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні не здобуто, а
позивачем не подано жодного доказу які
б спростовували встановлене судом.

Представником позивачів у судовому
засіданні, не доведено обставини на які
посилається у позові, як на підставу
своїх вимог, а тому в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись: ст. ст. 203, 204, 215 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК
України, суд -

р і
ш и в :

Відмовити у задоволенні збільшених
позовних вимог представника позивачів:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 до
Закарпатської обласної дирекції АТ
«Райфайзенбанк - Аваль», ОСОБА_2,
Великолучківської сільської ради,
треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Мукачівська районна нотаріальна
контора Закарпатської області,
Мукачівський РВ ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції про
визнання доручень недійсними, визнання
договору застави недійсним, зняття
обтяження та обмеження на будинок
шляхом скасувань ухвал суду та
постанов державного виконавця РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.