Справа № 159/5121/14-ц
Провадження № 2/159/1160/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнння мирової угоди та закриття
провадження у справі

м. Ковель
25 листопада 2014 року

Ковельський міськрайсуд
Волинської обл..

в складі: головуючого - судді
Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк
Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
Волинської обл. цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача - ремонтне
житлово - комунальне підприємство № 2
(м. Ковель), про визнання розпорядження
органу приватизації та свідоцтва про
право власності недійсними, визнання
права користування житлом, вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 1979
р. він та його батьки ОСОБА_7, ОСОБА_8
проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1. 02.01.80 р.
померла його мати, батько – одружився
вдруге та з 1980 р. він проживав із
батьком, який був квартиронаймачем, та
дітьми останнього - ОСОБА_5, ОСОБА_2 у
спірній квартирі. У 2004 р. він отримав
нового паспорта громадянина України,
тому відмітка про його реєстрацію у
спірній квартирі мається лише з 30.10.04 р..
З 20.01.05 р. він відбував покарання у
місцях позбавлення волі, у зв»язку з
чим був знятий з реєстраційного обліку
за адресою розташування спірної
квартири, з 26.08.05 р.. 20.01.14 р. він
звільнився з місць позбавлення волі і
прибув до місця проживання – у спірну
квартиру. Однак, він був позбавлений
можливості потрапити у спірну
квартиру, а відповідачі оспорюють його
право користування нею з тих мотивів,
що його батько помер, а він не є їх
родичем; вся спірна квартира належить
їм. Зазначає, що його батько помер 14.12.09
р.. Свого паспорта він отримав у свого
брата – ОСОБА_2 – відповідача у справі,
після повернення з місць позбавлення
волі. Тоді ж він дізнався про
скасування його реєстрації у спірній
квартирі з 26.08.05 р.. 31.01.14 р. йому стало
відомо, що після зняття його з
реєстрації постійного проживання у
спірній квартирі, вона була
приватизована за розпорядженням
органу приватизації від 19.07.06 р. № 7 181 і
приватизація була здійснена на всіх
осіб, які на час приватизації постійно
проживали у спірній квартирі, а саме: на
його батька, відповідачів у справі.
Такі дії відповідачів вважає
неправомірними. За вищезазначеним
розпорядженням органу приватизації
прохання ОСОБА_7 як наймача про
передачу спірної квартири було
задоволено та було передано її у
приватну спільну власність ОСОБА_7 та
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2. На підставі
вказаного розпорядження було видано
свідоцтво про право власності на житло,
за яким спірна квартира була передана
вищезазначеним фізичним особам у
приватну власність в рівних частках.
Вважає, що і розпорядження, і свідоцтво
є незаконними та такими, що підлягають
скасуванню, так як було порушено
порядок проведення приватизації, а
саме: на момент її проведення він не
втратив права на приватизацію спірної
квартири, ні усної, ні письмової згоди
на приватизацію не давав, свого права
на приватизацію не реалізував. У
довідці про склад сім»ї, що надана
органу приватизації, його не було
зазначено серед числа осіб, які
постійно проживають у спірній
квартирі, але тимчасово відсутні, за
яким зберігається право на житло
згідно із ст. 71 ЖК України. Просив позов
задовольнити, визнати незаконним
вищевказані розпорядження та
свідоцтво, визнати за ним право
користування спірною квартирою,
вселити його у спірну квартиру, а також
стягнути з відповідачів на його
користь судові витрати у справі.

За ухвалою суду від 25.11.14 р.
прийнято відмову позивача від всіх
позовних вимог до відповідча -
виконкому Ковельської міськради
Волинської області.

Тоді ж позивачем,
відповідачем ОСОБА_2 та представниками
відповідачів - фізичних осіб -
адвокатами - було подано суду спільну
заяву сторін у справі про визнання
укладеної між ними 25.11.14 р. мирової
угоди.

Особи, які беруть участь у
справі, кожен зокрема, просять суд
задовольнити заяву про визнання
мирової угоди.

Сторонам роз"яснені та
зрозумілі наслідки цього, передбачені
чинним законодавством.

За умовами мирової угоди
сторони дійшли згоди, що: позивач
відмовляється від всіх своїх позовних
вимог у справі до відповідачів -
фізичних осіб. Відповідачі виплачують
позивачеві 4 000 Євро за курсом Нацбанку
України по відношенню до гривні за
станом на 25.11.14 р.. Кінцевий строк
солідарної сплати вказаної вище суми -
протягом 1 календарного дня з моменту
визнання судом умов цієї угоди. За
порушення грошових зобов"язань, взятих
сторонами за цією умовою, вони несуть
передбачену законодавством
відповідальність. За станом на момент
укладення угоди сторони не мають будь-
яких взаємних майнових чи грошових
претензій щодо АДРЕСА_1. Будь - які
вимоги сторін після підписання угоди,
що прямо чи опосередковано
стосуватимуться предмету чи підстав
позову, що є на даний момент, порушення
відповідачами умов угоди можуть бути
підставою для перегляду, оспорювання
умов угоди. Угода набирає законної сли
з моменту визнання її судом і діє до
повного виконання сторонами
зобов"язань за нею. Судові витрати
сторін у справі залишаються за
сторонами.
Сторонам
роз'яснено наслідки визнання мирової
угоди та закриття провадження у справі,
що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Суд вважає, що умови мирової угоди не
суперечать законові, не порушують прав,
свобод, чи інтересів інших осіб, а тому
її слід визнати і провадження у справі
закрити з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 10, 11, ст. 175, п. 4 ч. 1 ст.
205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду,
укладену 25.11.14 р. між позивачем ОСОБА_1
та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, у відповідності з умовами якої:

сторони уклали мирову угоду з метою
врегулювання спору на основі взаємних
уступок, сторони дійшли згоди, що:
позивач ОСОБА_1 відмовляється від всіх
своїх позовних вимог у справі до
відповідачів - фізичних осіб - ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_2. Відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 виплачують позивачеві
ОСОБА_1 4 000 (чотири тисячі) Євро за
курсом Нацбанку України по відношенню
до гривні за станом на 25.11.14 р.. Кінцевий
строк солідарної сплати вказаної вище
суми - протягом 1 (одного) календарного
дня з моменту визнання судом умов цієї
угоди. За порушення грошових
зобов"язань, взятих всіма сторонами за
цією умовою, вони несуть передбачену
законодавством відповідальність. За
станом на момент укладення угоди
сторони не мають будь- яких взаємних
майнових чи грошових претензій щодо
АДРЕСА_1. Будь - які вимоги сторін після
підписання угоди, що прямо чи
опосередковано стосуватимуться
предмету чи підстав позову, що є на
даний момент, порушення відповідачами
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2
Олексійовичем.умов угоди можуть бути
підставою для перегляду, оспорювання
умов угоди. Угода набирає законної сили
з моменту визнання її судом і діє до
повного виконання сторонами
зобов"язань за нею. Судові витрати
сторін у справі залишаються за
сторонами у справі.

Провадження у справі - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської обл.
через Ковельський міськрайсуд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п»яти днів
з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми під час проголошення
даної ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п»яти днів з дня
отримання її копії.

Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий:

Суддя Ковельського

міськрайонного судуОСОБА_9