У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ будинковолодіння та
земельної ділянки за касаційною
скаргою ОСОБА_5, поданою її
представником ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Тернопільської
області від 4 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
поділити між ним та ОСОБА_5 житловий
будинок із господарськими будівлями та
земельну ділянку площею 0,24 га, які
розташовані АДРЕСА_1

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
йому на праві власності належить Ѕ
спірного будинковолодіння. Зазначав,
що між ним та

ОСОБА_5, як між співвласниками, склалися
неприязні відносини, не досягнута
згода щодо поділу зазначених
будинковолодіння та земельної ділянки.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 16 вересня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 4 червня

2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено в натурі ОСОБА_4 приміщення та
будови Ѕ частки домоволодіння згідно
варіанту № 2 висновку
будівельно-технічної експертизи від 7
лютого 2014 року, а саме: по житловому
будинку: коридор «1-1» площею 8,5 кв.м.
вартістю 17 190 грн; кімната «1-3» площею

16,9 кв.м. вартістю 34 177 грн; кімната «1-4»
площею 20,8 кв.м. вартістю

42 064 грн; по надвірних будівлях і
спорудах: підвал «Пд» вартістю

17 904 грн; хлів «Д» вартістю 26 733 грн;
вбиральня «Ж» вартістю

1 587 грн; Ѕ огорожі загальною вартістю 12
593 грн 50 коп.; огорожі вартістю 8 911 грн; Ѕ
вимощення вартістю 1 383 грн 50 коп.; 2/3
площадки вартістю 33 935 грн. Разом по
домоволодінню 203 314 грн, що становить Ѕ
частки і менше від належної на 136 грн.

Виділено в натурі ОСОБА_5 приміщення та
будови Ѕ частки домоволодіння згідно
варіанту № 2 висновку
будівельно-технічної експертизи від 7
лютого 2014 року, а саме: по житловому
будинку: коридор «1-2» площею 6 кв.м.
вартістю 12 134 грн; кімнату «1-5» площею

21,2 кв.м. вартістю 42 873 грн; кімнату «1-6»
площею 17,4 кв.м. вартістю

35 188 грн.; кухню «1-7» площею 9,9 кв.м.
вартістю 20 020 грн; ванна

«1-8» площею 2,7 кв.м. вартістю 5 460 грн; по
надвірних будівлях і спорудах: літня
кухня літера «В» вартістю 38 167 грн;
гараж літера «Г» вартістю

18 799 грн; Ѕ огорожі на загальну суму12 593
грн 50 коп.; Ѕ вимощення вартістю 1 383 грн
50 коп.; 1-3 площадки 16 968 грн. Разом по
домоволодінню 203 586 грн, що становить Ѕ
частки і більше від належної на 136 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію за різницю в
частках у сумі 136 грн.

При реальному розподілі сторонам
запропоновано змінити та обладнати за
особисті кошти кожного автономні
мережі газопостачання,
електропостачання, водопостачання
згідно проекту на реконструкцію
(перепланування), виконаного
ліцензованою проектною організацією
та обладнати окремі виходи з двору на
вулицю.

Реально поділено між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею 0,24 га.

Виділено у власність ОСОБА_4 згідно
варіанту п'ятого додаткового висновку
судової земельно-технічної експертизи
від 20 травня 2014 року в натурі Ѕ частину
даної земельної ділянки загальною
площею 0,1216 га.

Виділено у власність ОСОБА_5 згідно
варіанту п'ятого вищевказаного
висновку судової земельно-технічної
експертизи в натурі

Ѕ частину даної земельної ділянки
загальною площею 0,1216 га.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про задоволення позову,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку
про те, що поділ спірного домоволодіння
та земельної ділянки у відповідності
до висновків, проведених судової
будівельно - технічної та земельно -
технічної експертиз, а також правильно
застосував до правовідносин, які
склались між сторонами, норми
матеріального права - ст. ст. 358, 364 ЦК
України.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану її
представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 4 червня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська