Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4317/14
Головуючий у 1-й інстанції: Клікунова
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Трофимової
Д.А.,

Осоцького
І.І.,

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Мар'їнського районного суду
Донецької області від 26 грудня 2012 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» в особі відділення «Донецький
регіональний департамент» АТ «Родовід
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» звернулося
до суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначало, що 27
вересня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Родовід Банк», та ОСОБА_3 за взаємною
згодою було укладено кредитний договір
№ Д013/АА-032.06.1, на підставі якого
останньому було надано кредитні кошти
у розмірі 10 297,00 доларів США на часткову
оплату вартості автомобіля марки «DACIA
LOGAN 90L».

Кредит був наданий ОСОБА_3 під обов'язок
сплати ним банку процентів за
користування грошовими коштами в
розмірі 12,5 % річних, при цьому згідно
додаткової угоди від 24 вересня 2008 року
до кредитного договору процентну
ставку змінено на 14,5 % річних та
визначено остаточно виконання
обов'язків не пізніше 26 вересня 2011 року.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором № Д013/АА-032.06.1 від 27
вересня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк» та ОСОБА_3 27 вересня 2006 року
укладено договір застави №
Д013/АА-032/1.06.1, відповідно до умов якого
останнім передано в заставу автомобіль
марки «DACIA LOGAN 90L».

Крім того, між Публічним акціонерним
товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_4 24
липня 2009 року було укладено договір
поруки № Д013/АА-032/2.06.1 від 24 липня 2009
року, за умовами якого поручитель
зобов'язується солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором № Д013/АА-032.06.1 від 27 вересня 2006
року, а також усіх додаткових угод, які
можуть бути укладені до закінчення
строку його дії, що укладені між Банком
та позичальником.

Відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 14
листопада 2011 року заборгованість по
кредитним договором становить 248 667,94
грн., яка складається з наступного:
прострочена заборгованість за
кредитом - 3499,19 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно 27
931,58 грн.; прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 558,98 доларів
США, що згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 4 461,95 грн.; пеня за
прострочу виконання грошових
зобов'язань - 216 274,41 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
Банк просив суд стягнути солідарно з
відповідачів на свою користь
заборгованість за кредитним договором
№ Д013/АА-032.06.1 від 27 вересня 2006 року в
загальному розмірі 248 667,94 грн. та
судовий збір в сумі 2 486,67 грн.

Заочним рішенням Мар'їнського
районного суду Донецької області від 26
грудня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід
Банк» заборгованість за кредитним
договором № Д013/АА-032.06.1 від 27 вересня 2006
року в сумі 248 667,94 грн. та судові витрати
в розмірі 2 486,67 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 04 квітня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Мар'їнського районного суду
Донецької області від 26 грудня 2012 року
змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному
порядку на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитом - 3 499,19
доларів США, прострочену
заборгованість за нарахованими
процентами - 558,98 доларів США, що станом
на 14 листопада 2011 року згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно 32
430,77 грн., а також пеню за прострочення
виконання грошових зобов'язань в
розмірі 118 731,87 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Родовід Банк» судовий збір по 755,20
грн. з кожного.

На вказані судові рішення першої та
апеляційної інстанції ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просив
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року касаційна
скарга ОСОБА_4 задоволена частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 04 квітня 2013 року у частині
позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором скасовано, справа
у цій частині направлена на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині заочне рішення
Мар'їнського районного суду Донецької
області від 26 грудня 2012 року у
незміненій частині та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 04 квітня 2013 року залишено без змін.

Сторони, їх представники до
апеляційного суду Запорізької області
не з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про що у справі є докази
(розписка про одержання судової
повістки, рекомендовані повідомлення
про вручення поштового відправлення).
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Справа розглянута у відсутність осіб,
які беруть участь у справі, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з системного
застосування норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 526, 530, 543, 553, 554, 625, 629, 1048-1050,
1054 ЦК України, за якими зобов'язання за
договором, у тому числі за договором
кредиту, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти, а
позичальник зобов'язується їх
повернути зі сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, у тому
числі солідарними боржниками за
договором поруки в разі настання
відповідальності за порушення
позичальником грошового зобов'язання.
Так, як зазначив суд першої інстанції,
внаслідок неналежного виконання
зобов'язань відповідачами утворилася
заборгованість, яку необхідно
солідарно стягнути з останніх.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду не можна з наступних
підстав.

За змістом ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 611, 623, 625
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в
укладені договору та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Судом установлено, що 27 вересня 2006 року
між ВАТ «Родовід Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № Д013/АА-032.06.1, на підставі якого
останньому було надано кредитні кошти
у розмірі 10 297 доларів США на часткову
оплату вартості автомобіля марки «DACIA
LOGAN 90L» під 12,5% річних терміном по 26
вересня 2011 року включно (а.с. 5-9, 10-11).

Згідно додаткової угоди від 24 вересня
2008 року до кредитного договору
процентну ставку змінено на 14,5% річних
(а.с. 13).

Як вбачається з наданого Банком
розрахунку, у зв'язку з порушенням
позичальником умов кредитного
договору, станом на 14 листопада 2011 року
виникла заборгованість у сумі 248 667 грн.
94 коп., яка складається з наступного:
прострочена заборгованості за
кредитом - 3 499 доларів США 19 центів,
згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 27 931 грн. 58 коп.;
прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 558 доларів
США 98 центів, що згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно 4 461 грн. 95 коп.;
пеня за прострочу виконання грошових
зобов'язань - 216 274 грн. 41 коп. (а.с. 22-25).

Правильність розрахунку боргу
підтверджена випискою з особового
рахунку, службовим розпорядженням НБУ
та розрахунком суми заборгованості
(а.с. 22-25, 26, 27-37). Проте, пеня нарахована
позивачем починаючі з грудня 2006 року, у
той час як до вказаних правовідносин
застосовується спеціальна позовна
давність в один рік.

За положеннями ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою,
яка визначається як штраф, пеня, і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 2 статті 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, пеня стягується за один
рік у відповідності зі ст. 258 ЦК України.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст.ст. 258 ч. 2, 266 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Отже, заявлені Банком вимоги
підлягають задоволенню частково з
урахуванням положень ч. 2 ст. 258 ЦК
України про застосування спеціальної
позовної давності в один рік до вимог
про стягнення неустойки.

Також, в ухвалі від 11 червня 2014 року
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, скасовуючи рішення
апеляційного суду Донецької області
від 04 квітня 2013 року у частині позовних
вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та направляючи у цій частині
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції зазначила, що суд
апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції у
частині розміру стягнутої неустойки
обґрунтовано дійшов висновку про
стягнення пені за один рік.

Проте, як вказано в ухвалі касаційної
інстанції, не можна погодитися з
висновком апеляційного суду у частині
солідарного стягнення заборгованості
з ОСОБА_4 Так, апеляційний суд, стягуючи
солідарно кредитну заборгованість,
виходив з того, що 24 липня 2009 року між
Банком та ОСОБА_4 у забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № Д013/АА-032.06.1 укладено
договір поруки, згідно якого останній
несе солідарно відповідальність за
зобов'язаннями ОСОБА_3 Але, у матеріалах
справи ні копії, ні оригіналу договору
поруки від 24 липня 2009 року немає. Суд
апеляційної інстанції на вказані
обставини уваги не звернув, не
перевірив та не з'ясував чи був
укладений договір поруки у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № Д013/АА-032.06.1, між
якими сторонами та від якої дати.

На виконання вимог ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
Банком була надана належним чином
засвідчена копія договору поруки №
Д013/АА-032/2.06.1 від 24 липня 2009 року,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_4,
за умовами якого поручитель
зобов'язується солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором № Д013/АА-032.06.1 від 27 вересня 2006
року, а також усіх додаткових угод, які
можуть бути укладені до закінчення
строку його дії, що укладені між Банком
та позичальником (п. 1.1 договору).

За положеннями п. 1.2 вказаного договору
поручитель свідчить, що він
ознайомлений з умовами Кредитного
договору:

- сума невідновлювальної кредитної
лінії - 5 774,95 доларів США 95 центів;

- процентна ставка за користування
кредитом - 14,5 % річних;

строк повного погашення
заборгованості за кредитом - 26.09.2011
року;

відповідальність за порушення
зобов'язань за кредитним договором -
пеня у розмірі 1.6% від суми
заборгованості за кожен день
прострочки.

Поручитель бере на себе зобов'язання
відповідати перед Банком в тому ж
обсязі на тих же умовах та в ті ж строки,
що і позичальник (п. 1.3).

Виконання зобов'язань поручителем за
цим договором є безумовним (п. 1.4).

У відповідності до ст. 543 ЦК України у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

За положеннями ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Як передбачено ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Отже, за встановлених обставин
заявлені Банком вимоги про стягнення з
відповідачів суми заборгованості
підлягають задоволенню частково з
урахуванням положень ч. 2 ст. 258 ЦК
України про застосування спеціальної
позовної давності в один рік до вимог
про стягнення неустойки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитним договором скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за
кредитом - 3499,19 доларів США, прострочену
заборгованість за нарахованими
процентами - 558,98 доларів США, що станом
на 14 листопада 2011 року згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно 32
430,77 грн., а також пеню за прострочення
виконання грошових зобов'язань в
розмірі 118 731,87 грн.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України на користь позивача підлягає
стягненню з ОСОБА_4 судовий збір в сумі
755,81 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Мар'їнського районного
суду Донецької області від 26 грудня 2012
року по цій справі в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_4 скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість за кредитом - 3499,19
доларів США, прострочену
заборгованість за нарахованими
процентами - 558,98 доларів США, що станом
на 14 листопада 2011 року згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно 32
430,77 грн., а також пеню за прострочення
виконання грошових зобов'язань в
розмірі 118 731,87 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» судовий збір в сумі 755,81
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: