Провадження № 2/520/1966/14
Київський районний суд м. Одеси у
головуючого - судді Луняченка В.О.,
при секретарі Лазнікові І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Громадська організація «Садівниче
об'єднання громадян «Зелена балка» про
встановлення права користування
земельною ділянкою та зобов'язання не
перешкоджати у праві користування,
13.09.12 року ОСОБА_1 звернулася з позовом
до ОСОБА_2, третя особа Громадська
організація «Садівниче об'єднання
громадян «Зелена балка» про
встановлення права користування
земельною ділянкою та зобов'язання не
перешкоджати у праві користування,
після уточнення якого просить
встановити за ОСОБА_1 право
користування проходом і проїздом
(сервітуту) на земельну ділянку АДРЕСА_1
через земельну ділянку НОМЕР_2, яка
належить ОСОБА_2 та розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 межі якого 112,7 кв.м, як
запропоновано висновком №86/24
Одеського НДІСЕ Мінюстиції України від
26.03.2014 року відповідно до додатку 31,
зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати у
праві користування ( сервітуту)
проходом, проїздом до земельної
При цьому позивачка посилається на те,
що ОСОБА_1, є власницею земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 260 кв.м., яка межує з сусідами
земельних ділянок НОМЕР_2 та НОМЕР_4, на
підставі членства в Садівничому
товаристві «Зелена Балка». Дана
земельна ділянка належить її родині з
1966 року, про що свідчить довідка
сільської ради імені Карла Лібкнехта,
с. Чорноморка, про виділення ділянки
ОСОБА_4- діду позивачки на підставі
протоколу № 12 від 29.03.1966 року.
03.07.1995 році ОСОБА_5- бабуся позивача,
передала позивачці у власність за
рішенням Президії ради об'єднання
садівничих товариств Київського
району № 177 від 03.07.1995 р.. На свої ділянки
позивач з сусідами земельних ділянок
НОМЕР_2 та НОМЕР_4 здійснювали прохід
через загальний двір, яким постійно
користувалися раніше. Але в даний час,
загальний двір та прохід було
перегороджено воротами з дверима
гр..ОСОБА_2, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, який межує з сусідом з
земельної ділянки НОМЕР_2 за адресою: м.
Одеса, Садівниче товариство «Зелена
балка».Зокрема, безпосередньо через
займану відповідачем земельну ділянку
проходить загальний прохід до
позивачевої земельної ділянки АДРЕСА_1
та земельної ділянки НОМЕР_4. В свою
чергу, відповідач не дотримується
вимог добросусідства і не дає
можливості позивачці користуватися
цим проходом, чинить різні перешкоди.
Найбільшою з перешкод є те, що він
обгородив свою земельну ділянку
воротами, що позбавило позивачку
можливості пройти до своєї земельної
ділянки, а іншої обхідної стежки, окрім
проходу через його ділянку не має.
Позивачка зверталась до
правоохоронних органів також до
Прокуратуру Київського району м. Одеси,
Київську районну адміністрацію
Одеської міської ради та в Одеське
міське управління земельних ресурсів.
Листом від 04.08.2011 року позивачку
повідомлено, що ОСОБА_2 дійсно володіє
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
на підставі державного акта на право
власності на землю (Рішення Таїровське
сільській раді від 02.11.2001 року за № 525).
Важливим є те, що згоду на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_2, позивачка, як
співкористувач та член садівничого
товариства, не давала ні в письмовому,
ні в усному вигляді, також як і її
сусіди-співвласники. Якщо в нього і є
якісь письмові договори, або наші
підписи, то вони були підроблені, а
значить документи по приватизації не
відповідають нормі закону і підлягають
перевірці. Порушення права позивачки у
користуванні продовжується, вона не
можу користуватися і володіти своєю
земельною ділянкою АДРЕСА_1 в повній
мірі. При узгодженні в приватизації
інспектор Управління земельних
ресурсів м. Одеси зобов'язаний був
узгодити межі ділянок, які межують з
ділянкою, ОСОБА_2, а також визначити
межі ділянки загального двору, для
безперешкодного користування спільним
двором між всіма сусідами. Тобто, на
даний час виникнув спір між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який перешкоджає позивачці у
проході до земельної ділянки АДРЕСА_1,
бо він самовільно перегородив
загальний двір та прохід, який існував
згідно плану земельних ділянок
Садівничого товариства «Зелена балка,
від 20.06.1995 р., тому має бути встановлено
право користування загальним проходом,
через який позивачка з сусідами
земельних ділянок НОМЕР_2, та НОМЕР_4
потрапляє до своїх земельних ділянок,
що розташована за адресою: м. Одеса, с.
Чорноморка, Садівниче товариство
«Зелена балка», що стало причиною для
звернення до суду з дійсним позовом.

Представник позивача ОСОБА_6, діюча на
підставі довіреності,надала до
судового засідання заяву в якій
уточнені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просить їх
задовольнити, а також просить справу
розглядати за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в сдове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи ГО
«Садівниче об'єднання громадян «Зелена
Балка» в судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси була
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення Президії ради
об'єднання садівничих товариств
Київського району м.Одеси №177 від 03.07.1995
року ОСОБА_1 є власницею земельної
ділянки АДРЕСА_1 площею 260 кв.м, що
знаходиться за адресою: м.Одеса,
с.Чорноморка, Садівниче товариство
«Зелена Балка». ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД №085483
виданий 19.11.2001 року належить земельна
ділянка площею 0,0619 гектарів в межах
згідно з планом. Земельна ділянка
розташована на території АДРЕСА_1.

На підставі технічного паспорту,
виданого КП «ОМБТІ та РОН» ОСОБА_1
станом на 22.12.11 року, вказано, що на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1
знаходяться будівлі: садовий будинок
літ. «А»; літня кухня літ. «Б»; гараж літ.
«Б»; №1 мостіння.

Судом встановлено, що між сторонами
існує спір, щодо користування
земельними ділянками та
безперешкодного доступу до проїзду,
проходу до своїх земельних ділянок.

Ухвалою суду від 13.02.14 року вдруге
призначено судову земельно- технічну
експертизу на вирішення якої
поставлене питання щодо встановлення
можливості та меж надання права
користування (сервітут) за ОСОБА_1
проходом, проїздом стосовно земельної
ділянки, яка належить ОСОБА_2 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку судової
земельно- технічної експертизи №86/24
Одеського НДІСЕ Мінюстиції України
від 26.03.2014 року наданий варіант, що
передбачає безперешкодний прохід,
проїзд ОСОБА_1 до земельної ділянки
АДРЕСА_1 через ділянку НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_2 шляхом встановлення
сервітуту на право проїзду, проходу за
існуючим шляхом, межі земельної
ділянки 112,7 м на який пропонується
відповідно до висновку ОНДІСЕ
встановити сервітут. Графічні межі
сервітуту відображені в датку 31 до
експертного висновку №86/24 ОНДІСЕ від
26.03.14 року.

Відповідно до ч.1 ст. 401 ЦК України,
право користування чужим майном
(сервітут) може бути встановлено щодо
земельної ділянки, інших природніх
ресурсів (земельний сервітут) або
іншого нерухомого майна для
задоволення потреб інших осіб які не
можуть бути задоволені іншим способом.
Ч.1 ст. 402 ЦК України передбачає
можливість встановлення сервітуту
договором, законом або рішенням суду.
Ст.. 99 Земельного кодексу України, яка
визначає перелік видів права
земельного сервітуту, передбачає
наявність сервітуту на право проходу
та проїзду транспортним засобам по
наявному шляху.

Як зазначено в п.1.3 Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої Наказом
Державного комітету країни із
земельних ресурсів 18.05.2010 376 , межа
земельної ділянки - це сукупність
ліній, що утворюють замкнений контур і
розмежовують земельні ділянки.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України
виключно судом вирішуються: земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року N 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" , - згідно зі
ст. 158 ЗК суди розглядають справи за
спорами про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників.

Зі змісту статей 103, 106 ЗК України
вбачається, що власник або
землекористувач земельної ділянки має
право вимагати від власника або
землекористувача сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж, а також відновленню межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що встановлення
порядку користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1, повинно бути
визначено у відповідності до судової
земельно-технічної експертизи, якою
визначено варіант безперешкодного
проходу, проїзду ОСОБА_1 до своєї
земельної ділянки через земельну
ділянку, що належить ОСОБА_2 шляхом
встановлення сервітуту на право
проїзду, проходу по наявному шляху, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи належать також й витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз, а також
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, у зв'язку
з чим з відповідача на користь позивача
слід стягнути понесені витрати по
сплаті судового збору у розмірі 329,30
гривень та витрати по проведенню
експертного дослідження у розмірі 2116,80
гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215,223-228,
294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Громадська організація «Садівниче
об'єднання громадян «Зелена балка» про
встановлення права користування
земельною ділянкою та зобов'язання не
перешкоджати у праві користування-
задовольнити.

Встановити за ОСОБА_1 право
користування проходом і проїздом
(сервітут) на земельну ділянку АДРЕСА_1
через земельну ділянку НОМЕР_2, яка
належить ОСОБА_2 та розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, межі якого
становлять 112,7 кв.м, як запропоновано
висновком судової земельно-технічної
експертизи №86/24 ОНДІСЕ МЮ України від
26.03.14 року та додатку №1 до висновку
експертизи, що є невід'ємною частиною
рішення.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
у праві користування (сервітуту)
проходом, проїздом до земельної
ділянки АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені нею і документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 329,30 гривень та
витрати по проведенню експертного
дослідження у розмірі 2116,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Суддя
Луняченко В. О.