РІШЕННЯ

іменем України

"18" листопада 2014 р.

145/2091/14-ц

2/145/800/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю
секретаря Тихої О.Н.

представника
позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на
земельні ділянки, -

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із
заявою, в якій вказують, що 01 вересня 2014
року між ними та відповідачкою по
справі в простій письмовій формі було
укладено договір міни, відповідно до
якого вони поміняли належні їм на праві
власності земельні ділянки, а саме:
земельну ділянку ОСОБА_2 площею 1,8000 га,
кадастровий номер :01:003:0155, цільове
призначення якої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області та земельну ділянку ОСОБА_3
площею 1,2000 га, кадастровий номер
:01:003:0156, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області на земельну ділянку площею 4, 3052
га, кадастровий номер :01:003:0126,
цільове призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, яка належить відповідачці про
справі. На виконання умов даного
договору ми з відповідачкою обмінялися
оригіналами правовстановлювальних
документів на земельні ділянки та
передали один одному земельні і
ділянки в натурі.

Відповідачка також зобов'язалася
оформити договір міни земельних
ділянок у встановленому
законодавством порядку, однак від
нотаріального посвідчення договору
ухилилась. На неодноразові прохання
належним чином оформити договір міни
відповідачка під різними приводами
відмовляється, мотивуючи це або
відсутністю у неї коштів, або браком
часу чи неможливістю з'явитись до
нотаріуса у зв'язку з хворобою,
зайнятістю тощо. Внаслідок цього вони
не мають можливості зареєструвати
земельну ділянку за собою та
розпоряджатись нею.

Частиною 1 ст. 81 Земельного Кодексу
України передбачено що громадяни
України можуть набувати права
власності на земельні ділянки на
підставі придбання за договором міни.
До кола прав власників земельних
ділянок за ч. 1 ст. 90 Земельного Кодексу
України входить продавати або іншим
шляхом відчужувати земельну ділянку,
передавати її у спадщину.

Громадяни мають право набувати у
власність земельні ділянки на підставі
міни, успадкуванні укладання таких
угод здійснюється відповідно до ЦК
України з урахуванням вимог ЗК
України, як то передбачено ст. 131 ЗК
України, Угоди про перехід права
власності на земельні ділянки
укладаються в письмовій формі та
нотаріально посвідчуються, угоди
повинні містити назву сторін; вид
угоди, предмет угоди; документ, що
підтверджує право власності на
земельну ділянку; відомості про
відсутність заборону на відчуження
земельної ділянки; відомості про
відсутність або наявність обмежень
щодо використання земельної ділянки за
цільовим призначенням; зобов'язання
сторін. Угоди про перехід права
власності на земельні ділянки
вважаються укладеними з дня їх
нотаріального посвідчення, як
передбачено ст. 132 ЗК України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне чи часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідченні суд
може визнати такий договір дійсним.

Так як вони з відповідачкою домовилися
щодо усіх істотних умов договору міни
земельна ділянок, що підтверджується
зокрема договором міни, укладеним в
простій письмовій формі відбулося
повне його виконання, але відповідачка
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору міни земельних
ділянок, виникла потреба просити суд
визнати зазначений договір дійсним.

Таким чином, відповідно до ст. 131 та п. 15
Перехідних положень Земельного
кодексу України, дозволено обмін
земельної ділянки на іншу земельну
ділянку.

Вважають, що вони правомірно набули
право власності на спірні земельну
ділянку внаслідок обставин, з якими
закон пов'язує настання
цивільно-правові наслідків.

Просять визнати за ними, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 право спільної часткової
власності в розмірі по 1/2 ідеальній
частці кожному на земельну ділянку
площею 4, 3052 га, кадастровий номер
:01:003:0126, цільове призначення якої -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, просить їх задоволити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилася, подала
суду заяву, в якій просить справу
розглянути у її відсутності, позов
визнає.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вислухавши представника
позивача, вважає, що заява підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК
України право власності на майно за
договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно пункту 15 Перехідних положень
Земельного кодексу України до набрання
чинності законами України про
державний земельний кадастр та про
ринок земель не допускається: а)
купівля-продаж земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної комунальної власності, крім
вилучення (викупу) їх для суспільних
потреб; б) купівля-продаж або іншим
способом відчуження осіб для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, земельних ділянок,
виділених в натурі (на місцевості)
власникам земельна часток (паїв), крім
передачі їх у спадщину, обміну
земельної ділянки на іншу земельну
ділянку відповідно до закону та
вилученню (викупу) земельних ділянок
для суспільних потреб.

Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
Україну а також територіальні громади
та держава мають право набувати у
власність земельні ділянки на підставі
міни, дарування, ренти, успадкування та
інших цивільно-правових угод.
Укладення таких угод здійснюється
відповідно до Цивільного кодексу
України з урахуванням вимог цього
кодексу.

В судовому засіданні
встановлено, що 01 вересня 2014 року між
позивачами та відповідачкою по справі
в простій письмовій формі було
укладено договір міни, відповідно до
якого вони поміняли належні їм на праві
власності земельні ділянки, а саме:
земельну ділянку ОСОБА_2 площею 1,8000 га,
кадастровий номер :01:003:0155, цільове
призначення якої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області та земельну ділянку ОСОБА_3
площею 1,2000 га, кадастровий номер
:01:003:0156, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, на земельну ділянку площею 4,
3052 га, кадастровий номер :01:003:0126,
цільове призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, яка належить відповідачці про
справі.

На виконання умов даного договору
сторони обмінялися оригіналами
правовстановлювальних документів на
земельні ділянки та передали один
одному земельні і ділянки в натурі.

Вартість земельної ділянки площею 1,8000
га, кадастровий номер :01:003:0155,
цільове призначення якої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, - 39912,53 грн., земельної ділянки
площею 1,2000 га, кадастровий номер
:01:003:0156, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, - 32437, 32 грн., земельної ділянки
площею 4, 3052 га, кадастровий номер
:01:003:0126, цільове призначення якої -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, -86125, 48 грн., що стверджується
витягами про нормативно - грошову
оцінку земельної ділянки №01-9/812 від
23.06.2014 року, №01-9/921, №01-9/923 від 14.08.2014
року.

Відбулося повне виконання договору від
01.09.2014 року, оскільки сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, але відповідачка ОСОБА_4,
зобов'язавшись оформити договір міни
земельних ділянок у встановленому
законодавством порядку, від
нотаріального посвідчення договору
ухиляється, тому суд вважає за можливе
визнати зазначений договір дійсним та
визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку,
придбану у ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст.220, 328, 334 ЦК України,
ст.ст. 81, 90, 131, 132 ЗК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
спільної часткової власності в розмірі
по 1/2 ідеальній частці кожному на
земельну ділянку площею 4, 3052 га,
кадастровий номер :01:003:0126, цільове
призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Колюхівської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І.
О.