Справа № 583/3615/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючого
Мовчан Н.В.,

за участю секретаря
Мороз О.В.,

прокурора
Картуза А.О.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідачки
ОСОБА_3,

представників третьої
особи Зайцевої Н.Г., Шуліки
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до ОСОБА_3,

третя особа Служба у справах дітей
Охтирської районної державної
адміністрації

про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

13.10.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, в якому просить
позбавити відповідача батьківських
прав, щодо малолітніх дітей: сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. та доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої вимоги мотивує тим, що 24.06.2000р.
уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу
мають спільних дітей сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1., та доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 02.03.2011р. шлюб між позивачем
та відповідачкою розірвано. Рішенням
суду від 07.04.2011р. визначено місце
проживання дітей за місцем проживання
позивача. При цьому встановлено, що
ОСОБА_3 тривалий час не спілкується з
дітьми, не цікавиться їх життям. З
22.08.2010р. відповідачка з сім'єю не
проживає, з дітьми спілкувалася кілька
разів. Рішенням Охтирського
міськрайонного суду від 15.03.2012р. з
відповідачки стягуються аліменти на
утримання дітей. Заборгованість по
сплаті аліментів станом на 01.07.2014р.
складає 21265грн. 71 коп. Школу, де
навчаються діти відповідачка не
відвідувала і не відвідує, на
батьківські збори не ходить, не
спілкується з учителями. За весь час
проживання окремо, відповідачка двічі
сплатила аліменти, ніякої матеріальної
допомоги не надає на утримання та
виховання дітей, хоча має таку
можливість. Життям дітей не цікавиться,
не телефонує, з дітьми не спілкується.
Діти сприймають матір як чужу людину.
Все викладене свідчить про ухилення
відповідачки від виконання
батьківських обов'язків, щодо дітей.
Вважає, що інтереси дітей будуть
захищені, оскільки він на даний час
перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яку
діти сприймають як рідну людину.

У судовому засіданні позивач та його
представник повністю підтримали
заявлені вимоги, та просили їх
задовольнити. Пояснили, що у 2013році
зверталися до суду з аналогічним
позовом, однак, рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено, а
ОСОБА_3 була попереджена про наслідки
ухилення від виконання батьківських
обов'язків. З того часу, відповідачка
жодних дій щодо виконання батьківських
обов'язків не вчиняла, хоча їй ніхто в
цьому не перешкоджав.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала, проти задоволення
позову заперечувала, та пояснила, що з
дітьми спілкується, хоча і не часто, бо
проживає в іншому населеному пункті.
Пропонувала дітям у неї погостювати,
однак ОСОБА_6 відмовився, а донька
ОСОБА_7 їздила до неї у гості. Після
розлучення вона залишила дітей на
батька, бо не мала власного житла, на
даний час вона проживає в цивільному
шлюбі з ОСОБА_9, який має будинок і не
проти, щоб ОСОБА_7 проживала разом з
ними. Вона зверталася за юридичною
консультацією до депутата обласної
ради Сумської області ОСОБА_10 щодо
порядку зміни місця проживання дитини,
консультація була надана, однак до
цього часу з заявою відповідачка до
суду не зверталася. На час прийняття
судом рішення про стягнення аліментів,
вона працювала в ПрАТ «Сад» та
отримувала заробітну плату по 1000,00грн.
щомісячно. Після стягнення аліментів
на проживання залишалося 600,00грн.,
більша частина з яких витрачалась на
проїзд на роботу та додому. Тому вона
звільнилася, хоча розуміла, що аліменти
стягуються на утримання дітей. На
даний час працює неофіційно в
місцевому барі, де отримує щомісячно
близько 500,00грн., у зв'язку з чим не має
можливості сплачувати аліменти. Дітям
при зустрічі завжди дає хоч і небагато
грошей.

Представники третьої особи підтримали
висновок комісії Служба у справах
дітей Охтирської районної державної
адміністрації, згідно якого
встановлена недоцільність позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав. Пояснили, що
на засіданні комісії ОСОБА_3 пояснила,
що любить дітей, бажає з ними
спілкуватися, однак батько чинить
перешкоди, бо налаштовує дітей проти
неї. Батько ОСОБА_1 проти цього
заперечував.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, думку
прокурора, який не заперечував проти
задоволення позову, надавши оцінку
доказам по справі, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2011р. шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, що
підтверджується копією рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 02.03.2011р. (а.с.11)

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження. (а.с. 8-9).

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 07.04.2011р.
визначено проживання дітей за місцем
проживання їх батька ОСОБА_1, що
підтверджується копією рішення.(а.с. 12)

Судом встановлено, що діти ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 проживають разом з батьком
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою № 585 від
10.09.2014р.(а.с.16)

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 15.03.2012р. з
ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/3
частини її заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
рішення(а.с.13)

Станом на 01.07.2014р. заборгованість по
сплаті аліментів ОСОБА_3 становить 22475,70
грн., що підтверджується довідкою
розрахунком № 7570/02-41 від 22.07.2014р.(а.с.14-15)

ОСОБА_1 має постійне місце роботи, та
отримує середньомісячне заробітну
плату в розмірі 4500,00 грн., що
підтверджується довідкою про
заробітну плату № 18-01/7166 від
03.09.2014р.(а.с.10)

Позивач за місцем проживання та місцем
роботи характеризується відмінно, що
підтверджується характеристиками.
(а.с.20-21).

19.10.2013р. ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 19.10.2013р.(а.с.22)

Мати ОСОБА_3 з дітьми не проживає, у
вихованні дітей ніякої участі не
приймає, школу протягом 3 років не
відвідувала, життям і навчанням дітей
не цікавиться, що підтверджується
характеристиками на дітей, наданими
адміністрацією Бугруватської ЗОШ І-ІІІ
ступенів .(а.с.18-19)

Свідок ОСОБА_13, яка є матір'ю позивача, в
судовому засіданні пояснила, що
02.09.2010року відповідачка поїхала на
роботу в м. Охтирку і більше в сімю не
повернулася, залишивши дітей на батька.
Пів року діти проживали з нею (ОСОБА_3.),
а з 2011р. діти проживають з батьком.
Відповідачка з дітьми не спілкується,
матеріальної допомоги не надає. Після
одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_14, діти
проживають разом з ними та сином
дружини позивача. Діти завжди охайні та
доглянуті, ходять до школи. У 2014році
діти ОСОБА_6 та ОСОБА_13 перебували в
лікарні, однак, мати - ОСОБА_3 жодного
разу їх не відвідала. Після звернення
ОСОБА_1 до суду, відповідачка через
голову сільської ради ОСОБА_8 передала
дітям сок та солодощі. Неля їздила до
відповідачки в гості, ОСОБА_6 - ні,
розмов про маму вести не хоче.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що відповідачка зверталася
до неї, як депутата Сумської обласної
ради, за консультацією щодо зміни місця
проживання доньки. При цьому було
з'ясовано, що відповідачка житла не має,
офіційно не працює.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснила, що проживає з позивачем у
шлюбі 3 роки, діти проживають з ними. За
весь цей час ОСОБА_3 з'являлась 4 рази,
коли в суді розглядалися справи.
Зустрічам та спілкуванню з дітьми
відповідачці не перешкоджали. ОСОБА_7
вона брала до себе в гості два рази, а
ОСОБА_6 їхати відмовився. В останнє
бачилася з дітьми в квітні 2012року. У
серпні 2014року приходила разом з
головою сільської ради, вдома був лише
ОСОБА_6, дорослих не було.

Відповідно до ч.1 ст. 32 та ч.3 ст. 51
Конституції України ніхто не може
зазнавати втручання в його особисте і
сімейне життя, крім випадків,
передбачених Конституцією України.
Сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону
дитинства" батьки або особи, які їх
замінюють, мають право і зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина
належить до сім'ї своїх батьків і тоді,
коли спільно з ними не проживає.

Статтями 150 та 155 СК України
встановлено, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце лише за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Тобто, позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом і може мати місце при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що рішенням
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 12 березня 2013року,
яке набрало законної сили, ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні позову про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
При цьому судом встановлено, що
ставлення дітей до біологічної матері
відсутнє, емоційне відчуження
спостерігається на підсвідомому рівні.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_13
пояснили, що на даний час вони
проживають з татом, тьотею ОСОБА_14 та її
сином ОСОБА_15. Тато та тьотя ОСОБА_14
доглядають за ними, відвідують школу,
допомагають в усьому. Мама приїздила
один раз влітку. Вона не телефонує, зі
святами та днями народження не
поздоровляє. ОСОБА_8 один раз випадково
зустрів її біля магазину.

В судовому засіданні методист
психологічної служби РМК ОСОБА_16, яка
була присутня при поясненнях дітей як
спеціаліст, пояснила, що у дітей зв'язок
з мамою не простежується, вони не
сприймають маму як члена своєї сім'ї,
поганого про неї також нічого не
говорять, однак її не було поряд в
складних ситуаціях. У ОСОБА_6 наявна
образа на маму через те, що вона їх
залишила.

ОСОБА_3 пояснила, що до судового
засідання поспілкувалася з дітьми,
вони доглянуті, охайні, ні на що не
скаржаться, переконалась, що ніхто їх
проти неї не налаштовує, як про це
розповідали знайомі. Вважає, що їм у
сім'ї батька добре живеться, тому не
буде порушувати питання про те, щоб
забирати ОСОБА_13 проживати до себе.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 19 СК
України при розгляді судом спорів щодо
позбавлення батьківських прав
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Орган опіки та піклування Охтирської
міської ради Сумської області у
висновку № 01-19/11/3007 від 10.11.2014р. визнав
недоцільним позбавлення батьківських
прав відповідачки ОСОБА_3 стосовно її
малолітніх дітей, пославшись на те, що у
ході спілкування з ОСОБА_3 з'ясовано, що
вона дітей любить, бажає піклуватися
про них, виховувати, але не мала
можливості певний час зустрічатися зі
своїми дітьми. ОСОБА_3 алкогольними
напоями не зловживає. (а.с.46)

Суд критично оцінює даний висновок
оскільки, аналогічний висновок орган
опіки та піклування надав до суду під
час розгляду позову у 2013році, що
підтверджується копією рішення суду
від 12.03.2013р.. У висновку від 10.11.2014р. не
проведено аналізу поведінки ОСОБА_3 по
відношенню до дітей за останні півтора
роки, не зазначено обставин, які б
спростовували твердження про ухилення
ОСОБА_3 від виконання материнських
обов'язків чи підтверджували
відсутність винної поведінки
останньої. До висновку не надано
документів, які стосуються справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що
ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми
материнськими обов'язками, ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, зв'язок між нею та
дітьми втрачено, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати по
справі.

Керуючись ст..ст. ст. ст. 164, 166, Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, батьківських прав
відносно її неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., та доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_3 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору на
користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд Сумської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.В.Мовчан