Справа № 490/821/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Подзігун Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
подання Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Центрального
районного суду м. Миколаєва з поданням,
в якому просив тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до
виконання зобов'язань покладених
виконавчими документами.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що на
виконанні в Центральному ВДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження №
39169465 по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-1485/09 виданого
09.07.2013 року Красноперекопським
міськрайонним судом АР Крим про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн.,
щомісячно до досягнення найстаршою
дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2009
року.

Постановою державного виконавця
Центрального ВДВС ММУЮ від 01.08.2013 року
виконавче провадження з примусового
виконання вищевказаного виконавчого
листа було відкрито про, що повідомлено
сторін.

Заборгованість по аліментним платежам
за даним виконавчим листом на 01.01.2014
року складає 21956,69 грн.

Від виконання рішення суду боржник
ухиляється. За такого виїзд за межі
України зробить неможливим виконання
рішення суду.

Вивчивши доводи подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що в задоволенні подання слід
відмовити за безпідставністю його
вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Зі змісту подання вбачається, що на
виконанні у Центральному відділі
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-1485/09 виданого
09.07.2013 року Красно перекопським
міськрайонним судом АР Крим про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн.,
щомісячно до досягнення найстаршою
дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2009
року.

16.01.2014 року Центральним ВДВС ММУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження та накладено арешт на
все майно належне ОСОБА_1

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5
частини першої статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994
року № 3857-XII громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням осіб в межах заявлених нами
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (з
подальшими змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за
ухвалою суду тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника до
виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього
Закону, громадянинові України у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання, то до виконання
зобов'язань або розв'язання спору може
бути відмовлено у видачі паспорта для
виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України, який має паспорт, у випадках,
передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено. Таким чином, за наявності
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, до громадянина в залежності від
наявності чи відсутності паспорта для
виїзду за кордон застосовується:
відмова у видачі паспорта; відмова у
виїзді за кордон; тимчасове затримання
чи вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.
Зазначеною статтею не передбачено
здійснення таких дій як встановлення
тимчасового обмеження судом права
виїзду громадянина за межі України.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянина України за кордон, суб'єкт
подання не надав доказів того, що
боржник має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон
(закордонний паспорт) і відповідно має
реальну можливість виїхати за кордон.

Таким чином в задоволенні подання слід
відмовити за безпідставності його
вимог.

16.01.2014 року Центральним ВДВС ММУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження та накладено арешт на
все майно належне ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л
И В:

В задоволенні подання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН