Справа № 2-19/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., з участю позивачки ОСОБА_1,
відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Берегово цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великобактянської
сільської ради, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Управління
Держземагенства у Берегівському
районі, про визнання недійсним і
скасування державного акту на право
приватної власності на землю,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2, Великобактянської сільської
ради, третя особа без самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача Управління
Держземагенства у Берегівському
районі, про визнання недійсним і
скасування державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯД
№533697, виданого Великобактянською
сільською радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №106, зобов'язання
Управління Держземагенства у
Берегівському районі зняти з державної
реєстрації державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯД
№533697, виданий Великобактянською
сільською радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та
земельну ділянку за кадастровим
номером :00:001:0053 за цим актом.

Позов мотивований тим, що рішенням 7
сесії 4 скликання Великобактянської
сільської ради від 24.11.2006 року
позивачці був наданий дозвіл на
приватизацію земельної ділянки біля
її квартири АДРЕСА_1. Звернувшись із
заявою на виготовлення технічної
документації їй повідомили, що
виготовити документацію не має
можливості, оскільки на частину
земельної ділянки, якою вона
користується, 20.10.2007 року був виданий
державний акт на право власності на
землю серії ЯД №533697 ОСОБА_2, яка
проживає у квартирі АДРЕСА_2.

Позивачці стало відомо, що ОСОБА_2
отримала у 1996 році біля своєї квартири
№1 земельну ділянку згідно державного
акту від 04.01.2000 року, а 20.10.2007 року вона
повторно отримала державний акт на
право власності на земельну ділянку,
однак вже із збільшеною за рахунок
земельної ділянки позивачки площею на
36 кв.м.. Постановою суду, яка набрала
законної сили, скасовано рішення
Великобактянської сільської ради про
видачу державного акту ОСОБА_2
скасоване рішенням Великобактянської
сільської ради від 23.09.2008 року №179, а
рішення Великобактянської сільської
ради від 24.11.2006 року №34 «Про надання
дозволу на виготовлення нового
державного акту ОСОБА_2 згідно
зведеного плану землекористування та
встановлення меж землекористування
наданого МПП «Зеніт» в зв'язку з
технічними помилками при виготовленні
державного акту на землю №106 від 14.01.2000
року».

Базуючись на цьому аргументі,
позивачка ОСОБА_1 вважає, що державний
акт ОСОБА_2 був виданий із порушенням
вимогу закону, а саме ст.ст. 116, 118 ч. 1, 198
Земельного кодексу України, що
призвело до того, що відповідачка
повторно приватизувала земельну
ділянку, у неї є два державних акти на
одну і ту ж земельну ділянку, але з
різними її розмірами, у зв'язку чим
позивачка просить визнати недійсним та
скасувати державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯД
№533697, виданий Великобактянською
сільською радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та
зняти його з державної реєстрації.

Ухвалою суду від 08.09.2014 року зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача Великобактянська сільська
рада, про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження земельною ділянкою, за
клопотанням представника відповідачки
ОСОБА_5 залишена без розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що у травні 2001 році вона та її сім'я
придбали квартиру АДРЕСА_1, де також
мешкає сім'я ОСОБА_2 в квартирі №1. За
кожною квартирою закріплена земельна
ділянка, якою користуються обидві
сім'ї. За нею, ОСОБА_1, також рахується
земельна ділянка біля квартири.
Ділянка була загороджена металевою
сіткою ще до купівлі нею квартири у 2001
році від ОСОБА_6. Вирішивши
приватизувати земельну ділянку вона
звернулася до Великобактянської
сільської ради, яка винесла рішення про
надання дозволу на приватизацію. Після
цього, звернувшись до МПП «Зеніт» для
виготовлення технічної документації
їй стало відомо, що на частину
земельної ділянки, яка рахувалася за її
квартирою і, якою вона весь час
користувалася та сплачувала земельний
податок, виданий державний акт
власнику іншої квартири ОСОБА_2.
Відповідачці був виданий у 2007 році
новий державний акт на право власності
на земельну ділянку, яка збільшилася у
площі на 39 кв.м. за рахунок її, ОСОБА_1,
земельної ділянки. В зв'язку з чим вона
з 2009 року не може виготовити необхідні
документи та отримати державний акт на
земельну ділянку.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_7 в
судовому засіданні пояснив, що
відповідачка ОСОБА_2 на одну і ту ж
земельну ділянку отримала два
державних акти, а саме у січні 2000 року
та 20.10.2007 року, при цьому отримала
другий державний акт із порушеннями
норм земельного законодавства. Зокрема
представник зазначив, що відповідачка
не мала права отримати другий
державний акт у 2007 році не скасувавши
попередній, що призвело до повторної
приватизації одної і тої ж земельної
ділянки, що є порушенням ст. 116
Земельного кодексу України. Крім того,
відповідачці всупереч закону був
виданий другий державний акт, згідно
якого її земельна ділянка збільшилася
на 39 кв.м. за рахунок землі ОСОБА_1, якою
остання користується з 2001 року і за
який сплачує земельний податок.
Постановою Берегівського районного
суду від 14.03.2014 року, яка залишена в силі
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду, рішення
Великобактянської сільської ради від
24.11.2006 року №34, яким був наданий дозвіл
на виготовлення нового державного акту
ОСОБА_2, скасовано, як таке, що прийняте
всупереч закону, у зв'язку з чим дана
обставина не підлягає доказуванню,
тому представник вважав, що є всі
підстави для визнання недійсним та
скасування державного акту на право
приватної власності на землю ОСОБА_2,
яке було видане на підставі вказаного
рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.

Представник відповідачки адвокат
ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив
проти позовних вимог ОСОБА_1 та
ствердив, що рішення Великобактянської
сільської ради від 24.11.2006 року №34, яким
був наданий дозвіл на виготовлення
нового державного акту ОСОБА_2
скасовано не по тій причині, що воно
порушило права та інтереси ОСОБА_1, а
тому, що воно було прийняте з
порушенням вимог земельного
законодавства. Позивачка не оформив та
не отримав державний акт на земельну
ділянку в силу приписів ст. 125
Земельного кодексу України не може
стверджувати, що за рахунок її
земельної ділянки збільшилася площа
ділянки у ОСОБА_2, оскільки позивачка не
має правовстановлюючих документів, які
б підтверджували її право володіння
або користування спірною земельною
ділянкою. Крім того, представник
ствердив, що в рішенні
Великобактянської сільської ради від
24.11.2006 року №35 не зазначено розмір
земельної ділянки, на яку отримала
ОСОБА_1 дозвіл приватизації, у зв'язку з
чим її твердження, що саме 39 кв.м. було
самовільно захвачено від неї
відповідачкою також є безпідставним.
Відповідачка ОСОБА_2 скористалась
можливістю замінити свій державний акт
старого взірця, що було передбачено
постановою КМУ №449 від 19.04.2002 року, та
при виготовленні нового державного
акту дійсно збільшилася площа
земельної ділянки відповідачки на 39
кв.м., однак воно збільшилося за рахунок
земель комунальної власності, оскільки
ОСОБА_1 жодним чином не довела, що вона є
законним землекористувачем або
землевласником.

Представник відповідача
Великобактянської сільської ради в
судове засідання не з'явився, ним була
подана заява, згідно якої просив справу
розглянути без участі представника
сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1
не визнає (том а.с. 41).

Представник третьої особи без
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Управління
Держземагенства у Берегівському
районі в судове засідання також не
з'явився, ним була подана заява, згідно
якої просив справу розглянути без
участі представника третьої особи (том
3 а.с. 55).

Заслухавши сторін та їх представників,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України станом на 20.10.2007 року,
коли виникли спірні правовідносини,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Встановлено, що рішенням 7 сесії IV
скликання Великобактянської сільської
ради від 24.11.2006 року ОСОБА_1 був наданий
дозвіл на приватизацію земельної
ділянки під забудовою АДРЕСА_1 (том 1
а.с. 6).

Рішенням №35 7 сесії 4 скликання від
24.11.2006 року «Про передачу земельної
ділянки ОСОБА_1 мешканця АДРЕСА_1» було
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку, що
перебуває в користуванні для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд за
адресою АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 45).

Відповідачка ОСОБА_2 04.01.2000 року
отримала державний акт на право
приватної власності на землю площею 0,505
га серії ІV-ЗК №028973, на підставі
рішення 9 сесії ІІ скликання
Великобактянської сільської ради від
24.12.1999 року для обслуговування
житлового будинку і ведення особистого
підсобного господарства (том 1 а.с. 13).

Рішенням №34 7 сесії 4 скликання від
24.11.2006 року було надано згоду на
виготовлення нового державного акта
згідно зведеного плану
землекористування та встановлення меж
землекористування наданого МПП
«Зеніт» в зв'язку з технічними
помилками при виготовленні державного
акту на землю №106 від 14.01.2000 року». Крім
того внесено зміни площі земельної
ділянки згідно зведеного плану
землекористування закріпленої межі та
межових знаків (том 1 а.с. 35).

20.10.2007 року ОСОБА_2 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1456 га серії
ЯД №533697 на підставі рішення 9 сесії ІІ
скликання від 24.12.1999 року та 7 сесії 4
скликання від 24.11.2006 року
Великобактянської сільської ради для
обслуговування жилого будинку (том 1
а.с. 12).

Постановою Берегівського районного
суду від 19.03.2014 року рішення 7 сесії 4
скликання Великобактянської сільради
від 24.11.2006 року №34 «Про надання дозволу
на виготовлення нового державного акта
ОСОБА_2 згідно зведеного плану
землекористування та встановлення меж
землекористування наданого МПП
«Зеніт» в зв'язку з технічними
помилками при виготовленні державного
акту на землю №106» від 14.01.2000 року було
скасоване (том 3 а.с. 12-15).

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.06.2014 року
постанова Берегівського районного
суду від 19.03.2014 року була залишена в
силі (том 3 а.с. 16-19).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
«Про судове рішення у цивільній
справі» оскільки обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ лише в тому разі,
коли в них беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці
обставини, чи їх правонаступники
(частина третя статті 61 ЦПК), то в інших
випадках - ці обставини встановлюються
на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Так, згідно ухвали Верховного Суду
України від 08.06.2011 року про справі
№ 6-20570св09, державний акт на право
власності на земельну ділянку є
правовстановлюючим документом, який
видається на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Державний акт ОСОБА_2 був виданий 20.10.2007
року на підставі рішення 7 сесії 4
скликання Великобактянської сільради
від 24.11.2006 року №34, яке судом скасовано,
як таке, що прийняте з порушенням вимог
ЗК України.

Твердження відповідачки ОСОБА_2 та її
представника, що земельна ділянка
відповідачки збільшилася на 39 кв.м. не
за рахунок ділянки, яка була у
користуванні позивачки ОСОБА_1, а за
рахунок земель комунальної власності
є безпідставним та спростовується
наступними доказами.

Берегівський районний відділ
земельних ресурсів листом від 19.04.2006
року повідомив ОСОБА_2, що відповідно
до державного акту серії ІV №028973 від
04.01.2001 року площа земельної ділянки
становить 0,128 га, а фактично
використовується 0,1319 га. Земельна
ділянка площею 39 кв.м. рахується
самовільним захватом. Одночасно
повідомлено, що державний акт не
відповідає дійсності, оскільки
земельна ділянка не прив'язана до
державної системи координат, жилий
будинок не прив'язаний до земельної
ділянки. Рекомендовано для визнання
недійсним державного акту звернутися
до суду (том 1 а.с. 132).

Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 16.04.2008
року було встановлено, що ОСОБА_2 був
виданий державний акт 04.01.2000 року
(для обслуговування
житлового будинку - 0,128 га, та ведення
особистого підсобного господарства -
0,378) загальною площею 0,505 га. Після чого
ОСОБА_2 отримала інший державний акт із
збільшенням площі 0,1456 га (том 1 а.с. 22,23).

Судовими рішеннями, а саме постановою
Берегівського районного суду від 19.03.2014
року та ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.06.2014 року встановлено, що
позивачці ОСОБА_1 належить квартира
АДРЕСА_1 до якої відноситься земельна
ділянка розміром 0,10 га, що
підтверджується довідкою сільської
ради від 27.09.2006 року. Факт користування
цією земельною ділянкою також
підтверджується листом Берегіівської
ОДПІ №1005/10/17-0 від 11.02.2010 року та
квитанціями про сплату земельного
податку (том 1 а.с. 7, 174-177).

Згідно ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначено, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Частиною 2 ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що права позивачки ОСОБА_1 порушені, як
суміжного землекористувача, та її
позов про визнання недійсним і
скасування державного акту на право
приватної власності на землю виданий
20.10.2007 року ОСОБА_2 є підставним та
таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, слід зобов'язати Управління
Держземагенства у Берегівському
районі зняти з державної реєстрації
державний акт на право приватної
власності на землю серії ЯД №533697,
виданий Великобактянською сільською
радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та земельну
ділянку за кадастровим номером
:00:001:0053 за цим актом.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.
116 ЗК України в редакції Закону України
№3235-ІV від 19.12.2006 року, ст. 118 ЗК України
в редакції Закону України №2768-ІІІ від
25.10.2001 року,

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним і скасувати
державний акт на право приватної
власності на землю серії ЯД №533697,
виданого Великобактянською сільською
радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №106.

Зобов'язати Управління
Держземагенства у Берегівському
районі зняти з державної реєстрації
державний акт на право приватної
власності на землю серії ЯД №533697,
виданий Великобактянською сільською
радою 20.10.2007 року ОСОБА_2 та земельну
ділянку за кадастровим номером
:00:001:0053 за цим актом.

Стягнути з солідарно ОСОБА_2 та
Великобактянської сільської ради в
користь ОСОБА_1 судові витрати, які
складаються із судового збору та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
46 (сорока шести) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Гал Л. Л.