РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/74/14-ц

Провадження № 2/700/68/14

31 січня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді
Добриднюк Н.О.

при секретарі Сіденко
Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приват Банк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувся із
заявою в якій підтримує позовні вимоги
в полвному обсязі. Згідно позовної
заяви 16.10.2006 року між банком та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав
кредит в розмірі 5700.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою складає
між ним та Банком договір.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідач зобов'язувався погасити
кредит, сплатити за його користування
відсотки в сумі, строки та на умовах, що
передбачені договором. Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приват Банк» свої зобов'язання
за договором виконав, однак ОСОБА_2 свої
зобов'язання належним чином не виконує,
суму боргу не погасив, плату за
користування кредитом перестав
сплачувати з 2006 року, в результаті чого
має прострочену заборгованість за
кредитом та відсотками станом на 31.12.2013
року становить 18242 грн. 28 коп. та
складається з: заборгованість за
кредитом -3367 грн.26 коп.; заборгованість
по процентам за користування кредитом
-13530 грн. 15коп.; штраф (фіксована
частина)- 500 грн.; штраф (процентна
складова) -884 грн.87 коп.

Враховуючи вищевикладене, просять
стягнути з відповідача заборгованість
у зазначеному розмірі та судові
витрати.

Відповідач в судовому засіданні
заперечив проти позову та пояснив, що
брав кредит не з власної волі, оскільки
до зарплатної картки зобов'язували
взяти кредитну картку. Спочатку він нею
не користувався, але потім виникла
гостра необхідність в грошах і він зняв
вказану суму. Поки він працював, то із
зарплатної картки знімав гроші на
погашення кредиту, а потім він був
звільнений з роботи, зарплатна картка
закрилась і гасити кредит не було
змоги.

На даний час він не працює, має на
утриманні трьох дітей. Після закриття
зарплатної картки банк не звертався до
нього з пропозицією погасити кредит. До
цього часу жодного листа Банку він не
отримував. Вважає, що з вини банку
виросла така заборгованість по
процентах. Якби вони своєчасно
звернулися до нього, то погашав би
кредит, а тому просить застосувати
строк позовної давності.

Вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги,
послався на те, що згідно з кредитними
договорами б/н від 16.10.2006 року,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приват Банк» надав
кредит ОСОБА_2 у розмірі 5700 грн.00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Свої обов'язки по договорах позивач
виконав повністю, а відповідач з 2006
року ухиляється від виконання умов
договору в результаті чого має
прострочену заборгованість за
кредитом та відсотками станом на 31.12.2013
року становить 18242 грн. 28 коп. та
складається з: заборгованість за
кредитом -3367 грн.26 коп.; заборгованість
по процентам за користування кредитом
-13530 грн. 15коп.; штраф (фіксована
частина)- 500 грн.; штраф (процентна
складова) -884 грн.87 коп.

При цьому з розрахунку та з пояснень в
судовому засіданні представника
позивача, вбачається, що остання
банківська операція по договору
кредиту була здійснена у 2006 році та з
цього часу позичальник припинив
погашення кредиту та сплату відсотків
за користування ним.

Зазначені обставини свідчать про те, що
право позивача на належне виконання
зобов'язань почало порушуватись у 2006
році про що банку не могло не бути
відомо. Тобто, з моменту порушення прав
позивача пройшло більше семи років.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Позивач помилково посилається на те, що
договір припиняється виконанням. Однак
сам же позивач посилається та те, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, таким чином права
позивача порушені. Як вказав позивач
зобов'язання не виконує з 2006 року.

Відповідно до ст..256 ЦК України, позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Проводячи нарахування по картковому
кредиту банк фіксував наявність
порушення зобов'язань, про що свідчить
розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України,
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що на час звернення позивача до
суду за захистом своїх прав загальний
строк позовної давності для звернення
до суду сплинув, доказів поважності
його пропуск стороною позивача не
надано, заяву про визнання поважним
пропуск строку до суду не надійшли, а
тому суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 526, 527
Цивільного кодексу України, ст.ст.10,15,
,30,60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Лисянський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча -