АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/5597/14-ц
Головуючий в 1-й станції
Провадження №22-ц/774/2282/К/14
суддя Філатов К.Б.
Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.,

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохолдинг»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНО» на ухвалу
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу від 03 жовтня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агрохолдинг», ОСОБА_3, ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНО» про стягнення
заборгованості.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представники відповідачів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохолдинг»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНО», ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

відповідач ОСОБА_2,

представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» - Гарвасюк Віталій
Юрійович, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 03 жовтня 2014
року задоволено заяву позивача
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит») про
забезпечення позову та: накладено
арешт на все рухоме і нерухоме майно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохолдинг»
(надалі - ТОВ «Агрохолдинг»), ОСОБА_3,
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНО» (надалі - ТОВ
«РЕНО»); заборонено виїзд за межі
території України ОСОБА_3; визначено
стягувачем за вказаною ухвалою ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», а боржниками
ТОВ «Агрохолдинг», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ТОВ
«РЕНО».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить ухвалу суду скасувати на
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення норм
процесуального права та відсутність в
оскаржуваній ухвалі мотивованого
висновку про те, які саме обставини
свідчать про необхідність
забезпечення позову та які докази на
підтвердження цих обставин надано
позивачем.

Крім того, судом накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно відповідачів,
яке не ідентифіковано, чим суд першої
інстанції фактично ухвалив рішення без
розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить ухвалу суду скасувати на
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, а саме:
позивачем не долучено жодного доказу
на підтвердження наявності підстав
для забезпечення позову (ухилення
відповідачів від повернення кредитних
коштів), а ухвала суду не містить
мотивованого висновку про те, які саме
обставини свідчать про необхідність
забезпечення позову та які докази на
підтвердження цих обставин надано
позивачем.

Крім того, забороняючи ОСОБА_3 виїзд за
межі України, суд першої інстанції
порушив ст. 33 Конституції України, ст. 2
Протоколу №4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права,
згідно яких кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною.

Також судом не враховано положення
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та не взято до уваги, що суди
першої інстанції при вирішенні
цивільних справ можуть вирішувати
питання про обмеження у виїзді за межі
України тільки у порядку, визначеному
ст. 377-1 ЦПК України та виключно за
поданнями державного виконавця у
зв'язку з ухиленням боржника від
виконання судового рішення. Такої ж
правової позиції притримується Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ», про що зазначено у п. 7
Постанови «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року №5.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрохолдинг»
просить ухвалу суду скасувати на
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Так, згідно ч. 5 ст. 152 ЦПК України
заборонено накладення арешту на
предмети, що швидко псуються.

Згідно з виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, основним видом
економічної діяльності ТОВ
«Агрохолдинг» є вирощування овочів і
баштанних культур, корнеплодів і
бульбоплодів. Зазначенні
сільськогосподарські продукти
відносяться до товарів, що швидко
псуються, у зв'язку з чим накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно
товариства неодмінно призведе до
псування та знищення виробленої
продукції, а населення недоотримає
продукти харчування.

Також, судом не враховано роз'яснення
викладені в п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» про те, що вжиті
заходи забезпечення позову не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи.

Враховуючи те, що ухвалою суду фактично
припинено підприємницьку діяльність
ТОВ «Агрохолдинг», відповідач просив
відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ТОВ «РЕНО»
просить ухвалу суду скасувати на
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
відсутність в ухвалі суду
мотивованого висновку про те, які саме
обставини свідчать про необхідність
забезпечення позову та які докази на
підтвердження цих обставин надано
позивачем.

Під час розгляду справи в судовому
засіданні встановлено, що справа
підлягає поверненню до суду першої
інстанції для належного оформлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у
разі подання апеляційної скарги на
ухвалу про забезпечення позову, до
апеляційного суду передаються лише
копії матеріалів, необхідних для
розгляду скарги. У разі необхідності
апеляційний суд може витребувати також
копії інших матеріалів.

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляду заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 року №
9, в разі оскарження ухвали про
забезпечення позову суд першої
інстанції повинен направляти суду
апеляційної інстанції виділені
відповідні матеріали цивільної справи,
зокрема, копії позовної заяви і заяви
про забезпечення позову, оригінал
оскарженої ухвали, копії документів
про звернення її до виконання тощо.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК
України та роз`яснень наданих у п.16
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» №2 від 21 червня
2009 року, вжиття заходів забезпечення
позову можливе не лише при проведенні
попереднього судового засідання, але й
одночасно з відкриттям провадження у
справі чи після постановлення такої
ухвали. Винятком є заява про
забезпечення позову з метою
запобігання порушення права
інтелектуальної власності, яка може
бути подана та підлягає розгляду до
подання позовної заяви.

Як вбачається із виділених матеріалів
справи, Центрально-Міський судом
м.Кривого Рогу направлено до суду
апеляційної інстанції лише заяву про
забезпечення позову та копії договорів
іпотеки, у той час як позивачем
ставиться питання про забезпечення
позову з посиланням на укладення з
відповідачем ТОВ «Агрохолдинг»
кредитного договору, а з відповідачами
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ «РЕНО» - договорів
поруки.

Крім того, в матеріалах справи взагалі
відсутні як позовна заява, так і ухвала
про відкриття провадження, наявність
яких у виділених матеріалах по справі
за заявою про забезпечення позову є
обов'язковою

За таких підстав, колегія суддів вважає
за необхідне справу повернути до суду
першої інстанції для належного
оформлення та приєднання до виділених
матеріалів справи: копії позовної
заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
копії ухвали про відкриття провадження
у справі, копії кредитного договору та
договорів поруки, на підставі яких
позивачем заявлено позовні вимоги про
стягнення заборгованості з
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Справу повернути до
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу для належного
оформлення, для чого надати строк до 04
грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: