Справа № 698/293/13-ц
Провадження 2/698/7/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Катеринопільський
районний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Баранова О.І.,

за участю секретаря
Попович Т.І.,

представника позивача
Сенченкова І.Г.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.
Катеринопіль цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «
Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з
вищевказаним позовом в обґрунтування
якого зазначив, що 21.11.2007 року між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
№ СSXRRХ09460003. Згідно вищевказаного
договору шляхом перерахування коштів
за вказівкою відповідача надав
останньому кредит в розмірі 5316 грн.
строком до 20.11.2009 року зі сплатою 12 %
річних на залишок заборгованості за
кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 63,79 грн. та єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 886 грн..

Позивач стверджує, що внаслідок
невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за
вказаним вище договором, станом на
14.03.2013 року виникла загальна
заборгованість в сумі 27627,73 грн.. у тому
числі:

- 2304,31 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 460,16 грн. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом;

- 1212,01 грн. - заборгованість за
комісією за користування кредитом;

- 19859,45 грн. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, а також штрафи відповідно
до п.п. 5.2; 5.3 Умов та правил надання
банківських послуг;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 1291,80 грн. - штраф (процентна
складова).

В обґрунтування підстав для
нарахування вищевказаних сум
заборгованості позивачем надано
відповідний розрахунок заборгованості
за договором від 21.11.2007 року № СSXRRX09460003.

На підставі викладеного, позивач
просить стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за кредитним
договором в грошовій сумі 27627,73 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 276,27 грн..

25.04.2013 року судом було ухвалено
заочне рішення, яким позовні вимоги
задоволено у повному обсязі. Ухвалою
суду від 24.07.2013 року за заявою
відповідача вказане заочне рішення
скасовано та справу призначено до
судового розгляду.(а.с.44-47)

Указом Президента України від
06.09.2013 року № 503/2013 «Про переведення
суддів» головуючого суддю переведено
для роботи у іншому регіоні та 10.09.2013
року справа надійшла у провадження
суду, який розглянув справу по
суті.(а.с.69-70)

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги
шляхом їх зменшення, просить суд
стягнути з відповідача загальну
заборгованість в сумі 17762,46 грн.. В
обґрунтування, проведеного зменшення
позовних вимог пояснив суду, що 18.06.2009
року Катеринопільським районним судом
видано судовий наказ у справі № 2-н-39-2009
року, згідно якого з відповідача у цій
справі ОСОБА_2 стягнуто заборгованість
за кредитним договором від 20.11.2007 року
№ СSXRRХ09460003 в сумі 9865,27 грн..
Представник зазначив, що вказана у
наказі від 18.06.2009 року розбіжність у
написанні дати договору « 20.11.2007 року»
викликана технічною помилкою і
правильною датою договору є « 21.11.2007
року». Таким чином, пред'явлена до
стягнення за цим позовом сума
заборгованості підлягає зменшенню,
оскільки її вже частково стягнуто за
судовим наказом від 18.06.2009 року. Вважає,
що відповідач фактично визнав
заборгованість за кредитним договором,
оскільки відповідач здійснював
часткове погашення заборгованості за
договором та не оскаржував судовий
наказ, який після набрання ним
чинності, перебуває на виконанні у
відділі ДВС до цього часу. Крім того,
зазначив, що як на його думку висновки
комплексної судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів є помилковими, оскільки під
час проведення дослідження, експерти
всупереч методичних роз'яснень
використовували вільні зразки
підписів відповідача, які у часі
зроблені значно пізніше ніж об'єкт
експертизи.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у
повному обсязі. Пояснила, що у 2007 році
зверталася до Приватбанку та подавала
свої документи з метою отримання
споживчого кредиту, але у видачі
кредиту їй було відмовлено. Стверджує,
що будь-яких коштів кредиту від
позивача не отримувала, заяв та
договорів на отримання кредиту не
підписувала. Також стверджує, що копії
судового наказу не отримувала та про
його ухвалення судом їй невідомо. Крім
того, стверджує, що як отримувач
аліментів за судовим рішенням часто
буває у місцевому відділі ДВС, але їй
ніхто не повідомляв про наявність
виконавчого провадження щодо неї.
Наполягає на тому, що документи на
отримання кредиту від її імені
підписано іншою невідомою їй особою та
з цих підстав просить відмовити
позивачу у позові.

Судом досліджені наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

З висновків комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 27.12.2013 року № №2315-П/13-23,
2506-ТЕД/13-23 вбачається, що два підписи
від імені ОСОБА_2 в графах «підпис» та
«дата», «підпис» в заяві позичальника в
Приватбанк від 21.11.2007 року - виконанні
рукописним способом без застосування
способів технічного відтворення
підпису не ОСОБА_2, а іншою
особою.(а.с.93-97).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі
позовного провадження для
підтвердження своїх вимог або
заперечень зобов'язані подати усі
наявні у них докази до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться - до початку
розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку
встановленого законом.

За таких обставин, суд з
урахуванням висновків комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 27.12.2013 року № №2315-П/13-23,
2506-ТЕД/13-23 визнає надані позивачем
письмові докази недопустимими.

Оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, досліджені у судовому
засіданні докази, врахувавши
належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
досліджених доказів у їх сукупності,
суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність законних підстав для їх
задоволення, оскільки позивачем не
доведено обставини на які він
посилається, як на підставу своїх
вимог, внаслідок надання недопустимих
доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 10, 15, 27, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства комерційний банк «
Приватбанк» () на користь
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) 1472 (Одну тисячу
чотириста сімдесят дві) гривні
понесених витрат на комплексної
проведення судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Катеринопільський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О. І.
Баранов