АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7966/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: забезпечення позову
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року

м.Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - Яцина В.Б.,

суддів: - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.,

за участю секретаря -
Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Київського районного суду від 17 жовтня
2014 року за заявою ОСОБА_4 про вжиття
заходів забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

20.08.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_5 про поділ
майна подружжя.

Позивач також просила про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на меблі та двері,
які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 16.10.2014 р. провадження
по справі було відкрито.

Ухвалою Київського районного суду
м.Харкова від 17 жовтня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про
забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_4
в апеляційній скарзі просить її
скасувати та накласти арешт на спірне
майно, посилаючись на те, що районним
неправильно застосовано норми
процесуального права. Вказала, що
невжиття заходів забезпечення позову
зробить неможливим виконання рішення
суду по справі, оскільки майно (в тому
числі майнові права, грошові суми,
цінні папери, тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що вона не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

За ч.ч. 3 ст.ст. 151, 152 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити

чи зробити неможливим виконання
рішення суду. Види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно до роз'яснень, що містяться у
пункту 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
вжиття заходів забезпечення позову,
районний суд виходив з того, що в
матеріалах справи відсутні та
позивачем на підтвердження заявленого
клопотання не надані суду будь-які
докази того, що на момент розгляду
судом клопотання, вказане майно
належить відповідачеві та знаходиться
за вказаною в клопотанні адресою.

Крім того, суду не надано будь-яких
доказів того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, у зв'язку з чим суд позбавлений
можливості розглянути дані вимоги та
прийняти по ним відповідне рішення.

Також в мотивувальній частині
клопотання, позивач зазначає про
необхідність забезпечення позову
шляхом накладання арешту на спірний
автомобіль, який не вказаний, як спірне
майно і не зазначений в резолютивній
частині клопотання.

Оскільки ОСОБА_4 на день розгляду
апеляційної скарги не надала доказів
про те, що майно, яке перебуває не у
відповідача, а у його батьків належить
до спільного майна подружжя, тому
виходячи з наведених норм права та
викладеної у постанові пленуму
правової позиції слід визнати, що
ухвала районного суду про відмову у
забезпеченні позову є законною і
обґрунтованою, яка доводами скарги не
спростовується.

Таким чином судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону, тому з передбачених п. 1 ч.1
ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний
суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п. 1, 313, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду від 17
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
касаційному оскарженню не підлягає,
яка така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії: