Справа № 2-1820/12 Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/587/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 40
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.

при секретарі Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
вселення та за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
без самостійних вимог: відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Києво-Святошинського РВ
ГУ МВС України у Київській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації,-

Встановила :

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та вселення посилаючись на
те, що йому на праві користування
належить квартира АДРЕСА_1

У зазначеній квартирі проживають і
зареєстровані його дружина - ОСОБА_2,
син -ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_6

Зазначав, що ОСОБА_2 вигнала його з
квартири, замінила замки і з січня 2011
року він не має змоги потрапити до
квартири та користуватися житлом.

На даний момент він змушений проживати
у іншій квартирі.

Просив усунути перешкоди у
користуванні квартирою, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 шляхом вселення у
зазначену квартиру.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову
заперечували та звернулися до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4. про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації .

На обґрунтування вимог вказували, що
починаючи з вересня 2010 року відповідач
добровільно залишив місце проживання.
Факт не проживання відповідача у
квартирі більше шести місяців
підтверджується актом депутата від 17
квітня 2012 року. Вважали, що відповідач
відповідно до положень ст.71 ЖК України
втратив право на житлову площу у
спірній квартирі.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
листопада 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено. Зобов»язано відповідачів
не чинити перешкоди в користуванні
житлом шляхом вселення позивача у
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі за
зустрічним позовом просили скасувати
рішення суду з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити зустрічний
позов та відмовити позивачу за
основним позовом.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
має довести ті обставини на які вона
посилається на підтвердження своїх
доводів та заперечень.

За правилами ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним. користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Положеннями ст. 71 ЖК України
передбачено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

По справі встановлено, що згідно ордеру
№ 001004 від 29.03.2002 року ОСОБА_4 була надана
квартира АДРЕСА_1 на сім'ю, яка
складається з 5-ти чоловік.

Вказаний ордер був виданий на підставі
рішення виконкому Вишнівської міської
ради народних депутатів Київської
області від 28.03.2002 року за № 26/4.

Згідно довідки ф.З від 16.02.2011 року за №
391 на спірній житловій площі
зареєстровані сторони у справі,
наймачем вказаного житлового
приміщення є ОСОБА_4.

На підставі заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 травня 2011 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірваний.

Судом встановлено, що між колишнім
подружжям склалися неприязні стосунки,
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 змінила
замки у вхідних дверях квартири,
внаслідок чого ОСОБА_4 з січня 2011 року
позбавлений можливості вільно
користуватися житлом.

У зв»язку із зазначеним, позивач
неодноразово звертався з заявами до
відповідних органів, що
підтверджуються листом УМГ Вишневої
міської ради від 07.02.2011 року за № 73
(а.с.13); постановами Києво -
Святошинського РВ ГУ МВС України в
Київській області від 22.06.2010 року, 09.07.2010
року, 27.07.2010 року, 27.08.2010 року (а.с. 30-33);
актом комісії ЖЕД № 2 від 11.01.2013 року
(а.с. 86). Факт неможливості користування
ОСОБА_4 спірною квартирою у зв»язку з
перешкодами, які чинили йому
відповідачі, підтверджується також
показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10

Задовольняючи позовні вимоги позивача
за основним позовом та відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову, суд
виходив з того, що відповідачі
перешкоджають позивачу вільно
користуватися квартирою, а його не
проживання у спірній квартирі
викликано поважними причинами,
зокрема, неприязними відносинами між
колишнім подружжям та членами його
сім»ї, неможливістю вільно потрапити
до квартири в результаті заміни замків
відповідачами, створення ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 умов неможливі користування
квартирою.

Суд обґрунтовано відхилив посилання
ОСОБА_2 на акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання
громадян від 17 квітня 2012 року, згідно
якого ОСОБА_4 не проживає в квартирі з
вересня 2010 року, оскільки зазначений
акт не може бути розцінений як
безспірний доказ за зустрічними
вимогами позивачів (а.с.29).

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

В апеляційній скарзі не наведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні.

З огляду на викладене, колегія вважає,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні.
Апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: