Справа № 559/4139/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді
Бобер К.Ф.

при секретарі
Антонюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубно

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів

встановив:

В обгрунтування позову позивач
покликається на те, що з відповідачкою
у справі він перебував у
зареєстрованому шлюбі. Від вказаного
шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого з
позивача було збільшено стягнення
аліментів на його утримання на
підставі рішення Дубенського
міськрайонного суду від 09 серпня 2012
року в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку та доходів, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно. На даний
час дуже погіршився стан здоров»я
позивача, він має 1- групу інвалідності
і без сторонньої допомоги не може
пересуватися. За висновками лікарів
після проходження курсу лікування
позивачу необхідно проходити і в
подальшому курс лікування витрачаючи
значні кошти. Позивач не має можливості
сплачувати аліменти у існуючому
розмірі, має можливість сплачувати
аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно.
Просить розмір стягуваних аліментів
зменшити до 200 грн. щомісячно.

В судове засідання позивач не з»явився,
в позовній заяві заявив клопотання в
якому позовні вимоги підтримує
повністю, просить справу розглядати за
його відсутності.

Відповідачка позовні вимоги не
визнала, просить в позові відмовити за
безпідставністю та недоведеністю.

Заслухавши пояснення відповідачки,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 09 серпня
2012 р. збільшено розмір аліментів та
стягнуто з позивача на користь
відповідачки аліменти на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку та
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно. (а.с. 5).

Відповідно п. 2.3 ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів та
наявність у платника аліментів інших
дітей.

Відповідно ч.1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду, за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Позивач просить зменшити розмір
стягуваних аліментів, мотивуючи це тим,
що він має 1-групу інвалідності, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1 (а.с.8) і без
сторонньої допомоги не може
пересуватися. Потребує значних коштів
для проходження лікування.

Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК
України, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток і утримувати дитину до
досягнення нею повноліття на рівні,
який дозволяє забезпечити її
повноцінне життя.

Однак розмір аліментів, який просить
стягнути позивач на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є заниженим.

Враховуючи викладене, а насамперед
інтереси дитини, суд вважає, що розмір
аліментів, стягуваних з позивача на
користь відповідачки на утримання
дитини не є значним, та таким, що
ставить в тяжке матеріальне становище
позивача, а обставини, наведені ним на
підставу зменшення розміру аліментів,
не свідчать про необхідність зміни їх
розміру в сторону зменшення, а тому суд
відмовляє в позові про зменшення
розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 180, 182, 192 СК України,
суд

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
- відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Рівненської області
протягом 10 днів через Дубенський
міськрайонний суд.

Суддя: