АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9897/2014
Головуючий в 1 інстанції - П'ятничук І.В.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 17 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Антонов» в особі філії
«Серійний завод «Антонов» про визнання
довідки недійсною та зобов'язання
надати довідку, яка дає право на
отримання пільгової пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у березні 2013 року.

Зазначав, що працював на ДП «Київський
авіаційний завод «Авіант» з 14.09.1973 р.
по 20.09.1974 р., з 09.10.1975 р. по 09.11.1978 р., з
01.07.2004 р. по 03.07.2008 р. Загальний трудовий
стаж, який надає право виходу на пенсію
на пільгових умовах у нього становить 9
років 1 місяць та 28 днів, в період з
14.09.1973 р. По 09.11.1978 р. та з 01.07.2004 р. по
03.07.2008 р. та загальний трудовий стаж 40
років. Згідно до довідки №70 від 23.12.2008 р.
ДП «Київський авіаційний завод
«Авіант», стаж роботи по переводу на
БАМ, де працював з 24.10.1974 р. по 02.08.1975 р. та
період з 01.07.2004 р. по 01.12.2005 р. відповідно,
в який він працював на ДП «Київський
авіаційний завод «Авіант» не був
врахований як стаж на роботі з
шкідливими умовами праці. Однак в
процесі складання даної довідки
відповідачем застосовано наказ
Міністерства праці та соціальної
політики України «Про порядок
застосування списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» до обчислення
стажу роботи із шкідливими умовами
праці від 18.11.2005 р., який набув чинності
01.12.2005 р., що суперечить ч.1 ст.58
Конституції України, відповідно до
якої закони та інші нормативні акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи. На
підставі викладеного просив суд
визнати довідку № 70 від 23.12.2008 року
недійсною та зобов'язати уповноважений
орган ДП «АНТОНОВ» в особі філії
«Серійний завод «Антонов» видати
довідку де буде врахований стаж роботи
з 24.10.1974 р. по 02.08.1975 р. та період з 01.07.2004
р. по 01.12.2005 р. як такий, що дає право на
пільгову пенсію.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 17 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, позивач
працював на Київському авіаційному
заводі «Авіант», правонаступником
якого є Державне підприємство
«Антонов», з 14.09.1973 року (наказ від
13.09.1973р. № 184/ВК) по 20.09.1974 року (наказ від
20.09.1974р. № 189/ВК), з 09.10.1975 року (наказ від
09.10.1975р. № 202/ВК) по 09.11.1978 року (наказ від
09.11.1978р. № 223/ВК) з 01.07.2004 року (наказ від
01.07.2004р. № 121/УК) по 03.07.2008 року (наказ від
03.07.2008р. № 146/УК). З 15.01.1974 року (протокол
від 15.01.1974р. №165) по 20.09.1974 року (наказ від
20.09.1974р. № 189/ВК), а також з 09.10.1975 року
(наказ від 09.10.1975р. №202/ВК) по 09.11.1978 року
(наказ від 09.11.1978р. № 223/ВК) ОСОБА_1
працював складальником-клепальником,
повний робочий день з повним робочим
тижнем. Інших робіт не виконував.

23.12.2008 р. позивачу було видано довідку
№70 з якої вбачається, що ОСОБА_1
дійсно працював на ДП «Київський
авіаційний завод «Авіант» з 14.09.1973
року (наказ від 13.09.1973р. № 184/ВК) по 20.09.1974
року (наказ від 20.09.1974р. № 189/ВК), з 09.10.1975
року (наказ від 09.10.1975р. № 202/ВК) по 09.11.1978
року (наказ від 09.11.1978р. № 223/ВК) і з 01.07.2004
року (наказ від 01.07.2004р. № 121/УК) по 03.07.2008
року (наказ від 03.07.2008 р. № 146/УК). Також
вказано, що з 09.10.1975 року (наказ від
09.10.1975р. №202/ВК) по 09.11.1978 року (наказ від
09.11.1978р. № 223/ВК) він працював
складальником-клепальником. Працював
повний робочий день з повним робочим
тижнем. Інших робіт не виконував. Стаж
пільгової роботи складає 3 роки, 9
місяців, 5 днів. Дана професія
атестована і наказами від 19.08.1997 р. №164
та від 17.04.2008 р. №140 підтверджено право
на пенсію по списку №2.

Звертаючись до суду з даним позовом
позивач просив визнати довідку № 70 від
23.12.2008 р. недійсною з тих підстав, що в
процесі складання даної довідки
відповідачем застосовано наказ
Міністерства праці та соціальної
політики України «Про порядок
застосування списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» до обчислення
стажу роботи із шкідливими умовами
праці від 18.11.2005 р., що набув чинності
01.12.2005 р., що суперечить ч.1 ст.58
Конституції України.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що, оскільки
позивач розпочав працювати на роботах,
передбачених Списками до 01.01.1992 року і
не набув необхідного стажу що давав би
йому право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах та
продовжував працювати після 01.01.1992
року, пенсія призначається згідно ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Пунктом 3 Порядку застосування списків
№1 і №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005р. №383 (із змінами),
передбачено, що для визначення правам
пільгове пенсійне забезпечення
застосовуються списки, які чинні на
період роботи особи. Натомість, робота
що виконувалась ОСОБА_1 на час її
виконання, не відносилась до списку №2,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. «Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота на яких
дає право на пенсію на пільгових умовах
і в пільгових розмірах».

Після набрання чинності постанови
Кабінету Міністрів СРСР від 21.01.1991 року
№ 10, посада позивача віднесена до
Списку №2.

Оскільки позивач працював на посаді
складальника-клепальника до набрання
чинності постанови Кабінету Міністрів
СРСР від 21.01.1991 року № 10, період з 15.01.1974
р. по 20.09.1974р. та з 09.10.1975р. по 09.11.1978р. не
може бути зарахований ОСОБА_1 до
пільгового стажу роботи.

Правильними є також висновки суду
першої інстанції, що згідно даних
Журналу щоденного обліку
відпрацьованого часу на атестованих
робочих місцях зі шкідливими та
важкими умовами праці ОСОБА_1 був
зайнятий на роботах зі шкідливими
умовами праці більше 80% відсотків
робочого часу у період, в загальній
кількості 1 рік та 6 місяців, що є
недостатнім для призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. 2 наказу Міністерства праці та
соціальної політики України «Про
порядок застосування списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах».

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач був направлений відповідачем
без його згоди по переводу на
будівництво БАМУ, спростовуються
наявним в матеріалах справи наказом №
189/ОК від 20.09.1974 року та №193/ОК від 25.09.1974
року відповідно до якого ОСОБА_1 було
звільнено за власним бажанням та
переведено на БАМ з 20.09.1974 року.

Твердження апеляційної скарги
щодо порушення відповідачем ч. 1 ст. 58
Конституції України у зв'язку з
застосуванням наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
«Про порядок застосування списків №1
та №2 виробництв, робіт, професій, посад
і показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» від 18.11.2005 р. є
необґрунтованими, оскільки даним
порядком регулюється застосування
Списків №1 та №2 при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, в п.3 якого
закріплено що для визначення права на
пільгове пенсійне забезпечення
застосовуються списки, які чинні на
період роботи особи і застосування
даного положення не суперечить нормам
Конституції та іншим
нормативно-правовим актам.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: