Справа № 463/285/14
Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/5106/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакус В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 3 червня 2014 року, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_2, третя особа Друга Львівська
Державна нотаріальна контора про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину та визнання права
власності на частину квартири. З
посиланням на ст..16, 1224, 1261 ЦК України
просила ухвалити рішення про усунення
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
скасувати свідоцтво про право на
спадщину на ? майна, що належало ОСОБА_7,
тобто на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, видати
свідоцтво про право на спадщину, тобто
на ? частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Рішенням Личаківського районного
суду м. Львова від 3 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач. Вважає
дане рішення незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи.

Просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
та усунути від права на спадщину
ОСОБА_5, та ОСОБА_2, у решті вимог
відмовити. Мотивує тим, що з моменту
укладення 14 вересня 1968 році з ОСОБА_8
шлюбу піклувалася про свого чоловіка,
лікувала його, витрачала значні кошти
на його лікування, оскільки він з 18-ти
річного віку хворів на епілепсію. Син
ОСОБА_9/ батько відповідачів / до 1996 року
(до отримання травми хребта) і після не
провідував батька, вів аморальний
спосіб життя, часто вживав спиртні
напої.

Вказує на те, що суд залишив без
реагування її клопотання про допит
свідків, врахував суперечливі
пояснення відповідачів.

При розгляді справи в апеляційній
інстанції відповідач ОСОБА_2 та його
представник підтримали письмові
заперечення на апеляційну скаргу.
Вважають рішення суду законним та
обґрунтованим та просять залишити
його без змін.

Інші учасники процесу не
з»явились. Належно повідомлені про
розгляд справи за апеляційною скаргою ,
про причини неявки не повідомили. Друга
Львівська державна нотаріальна
контора просить справу розглядати у
відсутності представника. Колегія
суддів вважає можливим продовжувати
розгляд справи у відсутності осіб ,
які не з»явились , що відповідає
вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, пояснення
сторін, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам
рішення суду відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про
право власності на квартиру №12221-3 від 12
вересня 1997 року на праві спільної
сумісної власності належала квартира
АДРЕСА_2, загальною площею 43, 6 м.кв..

Згідно Свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер.

Після його смерті відкрилася спадщина
на спадкове майно. Спадкоємцями за
законом майна спадкодавця були
дружина - ОСОБА_4 та син спадкодавця
від першого шлюбу - ОСОБА_10 Враховуючи
набуття подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_4
права власності на вказану квартиру в
період шлюбу, частки подружжя у
квартирі визнано рівними, тому
спадщина по смерті ОСОБА_7 відкрилась
на ? частину квартири.

Позивач ОСОБА_4 отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом від 17
листопада 2009 року, яке видане на ?
частку майна ОСОБА_7, тобто на ? частину
квартири./а.с. 7/. У цьому свідоцтві
зазначено, що свідоцтво про право на
спадщину на ? частку спадкового майна
не видане.

З врахуванням вимог ст. 1261, ч.1 ст. 1267 ЦК
- право на спадкування ? частини
спадкового майна спадкодавця виникло у
його сина ОСОБА_10 і таке свідоцтво
могло буди видано останньому за умови
вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.
1269 ЦК, або доведеності обставин
передбачених ч.3 ст. 1268 ЦК .

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_10 - батько
відповідачів помер, що стверджується
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2. Із
заявами про прийняття спадщини до
Другої та Четвертої Сакської державної
нотаріальної контори Автономної
Республіки Крим звернулись його сини
ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Свідоцтва про право
на спадщину останніми не отримано по
причині наявності спору.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась
спадщина на його майно. Однак даних
про те, що спадщина відкрилась, в тому
числі, на частину квартири АДРЕСА_3 у
Львові сторони суду не надали,
оскільки не встановлено вчинення
ОСОБА_10 передбачених законом дій, які б
свідчили про реалізацію свого права на
спадкове майно по смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року його батька -ОСОБА_7

Вимога про усунення права від
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_7 позивачем могла бути заявлена
лише до ОСОБА_10, як до спадкоємця
першої черги у разі вчинення ним дій,
які б свідчили про прийняття останнім
спадщини по смерті батька.

Звернення з позовом до відповідачів з
мотивів ухилення їх батька - ОСОБА_10
від надання допомоги спадкодавцеві є
безпідставною.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що сину ОСОБА_7 - ОСОБА_10
згідно витягу із Акту огляду МСЕК
№2-18АБ від 11.08.1995 року, Довідки 022303 від
11.08.1995 року, Довідки №071582 від 04.09.1996 року
встановлено першу групу інвалідності
з потребою постійного стороннього
догляду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд в
тому числі виходив з того, що син
ОСОБА_7 - ОСОБА_10 був важкохворим, і
також потребував стороннього догляду,
а тому не ухилявся від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця
та врахував положення ч.5, 6 ст. 1224
Цивільного Кодексу України, згідно з
якою за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухиляється від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині. При цьому безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

За таких обставин, колегія суддів
приходи ть до висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
позивача та залишення рішення суду
першої інстанції без змін .

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1
ч.1 ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 3 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді