Дата документу 31.10.2014
Справа № 334/8782/14-ц
Провадження № 2-о/334/148/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014р. Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого

судді
Мусієнко Н.М.,

при секретарі
Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 зацікавлена особа: Головне
управління пенсійного фонду України в
Запорізької області, про встановлення
факту що має юридичне значення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме факту перебування на
утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 та втрати основного
джерела засобів до існування після
його смерті.

В заяві вказала, що вона з 06.11.1975р.
перебувала в шлюбі із ОСОБА_2. Її
чоловік працював в органах внутрішніх
справ, у зв'язку з чим після виходу на
пенсію йому з 27.02.2001р. була призначена
пенсія за вислугу років згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ ІНФОРМАЦІЯ_1.
її чоловік помер.

Статтями 29 та 30 Закону № 2262 передбачено
право членів сім'ї померлого
пенсіонера на отримання пенсії в разі
втрати годувальника.

Вона, як дружина померлого пенсіонера,
має право на отримання пенсії в разі
втрати годувальника. Умовою отримання
такої пенсії, відповідно до названих
норм, є перебування непрацездатного
члена сім'ї на утриманні померлого
пенсіонера. Також, відповідно до п. 10
«Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»», затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30.01.2007р. № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15.02.2007р.
за № 135/13402, для призначення пенсії в
разі втрати годувальника до органів
пенсійного фонду подається, зокрема,
рішення суду про перебування особи на
утриманні померлого пенсіонера.

У зв'язку з тим, що статтею 256 ЦПК
України передбачена можливість
встановлення судом факту перебування
фізичної особи на утриманні та
можливість встановлення інших фактів,
що мають юридичне значення, вона
звернулась до суду з даною заявою.
Просить встановити юридичний факт
перебування її на утриманні чоловіка
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
втрати основного джерела засобів до
існування після його смерті для
отримання в майбутньому пенсії по
втраті годувальника.

В судовому засіданні заявниця
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити.

Зацікавлена особа - Головне управління
пенсійного фонду України в Запорізької
області, у судове засідання не
з'явилися, про час розгляду справи
повідомлялася своєчасно, суду
надіслана заява про розгляд справи у
їх відсутності, проти задоволення
заяви не заперечують.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення заявниці,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Заявниця ОСОБА_1 з 06.11.1975р. перебувала в
шлюбі із ОСОБА_2. Її чоловік працював в
органах внутрішніх справ, у зв'язку з
чим після виходу на пенсію йому з
27.02.2001р. була призначена пенсія за
вислугу років згідно із Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №
2262-ХІІ. ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловік помер.

Відповідно до ст. 31 Закону № 2262, члени
сім'ї померлого вважаються такими, що
перебували на його утриманні, якщо вони
були на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була
для них постійним і основним джерелом
засобів до існування. Члени сім'ї
померлого, для яких його допомога була
постійним і основним джерелом засобів
до існування, але які самі одержували
будь-яку пенсію, мають право перейти на
нову пенсію.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 та
довідки Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Запоріжжя від 09.09.2014р. № 59410, її останнім
місцем роботи було ТОВ «Фірма А.Л.
Лімітед», з якою були припинені трудові
відносини 30.11.2002 року. Протягом 2003 року
вона отримувала від центру зайнятості
допомогу по безробіттю. З 2002 року по 2008
рік ОСОБА_1 була вимушено безробітна і
перебувала на повному утриманні
чоловіка за рахунок його пенсії, яку
він отримував з 2001 року.

З 2008 року, згідно довідок Управління
пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя, наданих
супровідним листом від 28.08.2014р. № 282/3-1,
ОСОБА_1 почала отримувати пенсію за
віком.

Її чоловік отримував пенсію, яка в 3,4
рази більше ніж пенсія ОСОБА_1 У травні
2014 року йому було нараховано та
сплачено пенсію у розмірі 5 923,48грн., а їй
було нараховано та сплачено у травні 2014
року 1759,93грн. Тобто, пенсія чоловіка,
була значно вище її, вона була
постійним та основним засобом її
існування, оскільки розмір пенсії
ОСОБА_1 не дозволяє їй на належному
рівні забезпечувати себе, враховуючи
її вік.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону № 2262,
непрацездатним членом сім'ї
вважається, зокрема, дружина, якщо вона
досягла пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України,
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються справи про
підтвердження наявності, або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспрюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи з наступного, суд дійшов
висновку, що заява підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,57,60,212-215,234-235 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що непрацездатна
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
перебувала на утриманні чоловіка
ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. та
втратила основне джерело засобів до
існування після його смерті.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів.

Суддя:
Мусієнко Н. М.