Справа № 2-64/2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення сум та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виселення та стягнення моральної
шкоди, треті особи: Агентство
нерухомості «Інедіт Еспейс», ПП
«Георесурс», ОСОБА_3, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з
вищезазначеною заявою, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25.04.2007 року Подільським
районним судом м. Києва було розглянуто
заяву ОСОБА_2 про забезпечення позовних
вимог по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повернення сплачених сум та
відшкодування моральної шкоди, та
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить їй на праві власності, до
вирішення справи по суті.

Зазначає, що 09.03.2010 року по справі № 2-64
було ухвалено рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволене частково,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 350
486, 57 грн.

Звертає увагу суду на те, що станом на
04.09.2012 року боржником борг сплачено в
повному обсязі, у зв'язку з чим
державним виконавцем було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також
керуючись ст.ст. 3, 27, 60, 61, 114, 154, 213 ЦК
України та ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження», звертається з даною
заявою до суду.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду заяви повідомлені вчасно та
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву
у відсутність зазначених осіб
відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК
України, оскільки їх неявка не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні суду дійсно перебувала
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення сум та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення
та стягнення моральної шкоди, треті
особи: Агентство нерухомості «Інедіт
Еспейс», ПП «Георесурс», ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.04.2007 року ухвалою суду було
задоволено заяву позивача про
забезпечення позову та накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1, до вирішення
спору по суті (а.с. 36 Том 1).

09.03.2010 року рішенням суду, зокрема позов
ОСОБА_2 задоволено частково, а саме, суд
вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2: суму грошових коштів переданих
за попереднім договором в розмірі 32 000
доларів США, що еквівалентно 255 360 грн.
на день ухвалення рішення; суму витрат
за проведений ремонт в розмірі 93 396,57
грн.; моральну шкоду в розмірі 10 000,00
грн.; судовий збір в розмірі 1700,00 грн.;
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в
розмірі 30,00 грн. (а.с. 19-26 Том 3).

27.10.2010 року ухвалою колегії суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва,
вищезазначене рішення Подільського
районного суду м. Києва було скасована
в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 10 000, 00 грн. на відшкодування
моральної шкоди і в цій частині
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди. В
іншій частині рішення Подільського
районного суду м. Києва від 09.03.2010 року
залишено без змін (а.с. 75-76 Том 3)

Судом встановлено, що на підставі
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 09.03.2010 року та ухвали колегії
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва від 27.10.2010 року, судом 01.02.2011 року
було видано виконавчий лист № 2-64/10 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2:
суми грошових коштів переданих за
попереднім договором в розмірі 32 000
доларів США, що еквівалентно 255 360 грн.
на день ухвалення рішення; суми витрат
за проведений ремонт в розмірі 93 396,57
грн.; судового збору в розмірі 1700,00 грн.;
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в
розмірі 30,00 грн. (а.с. 94 Том 3).

Як вбачається з наданих заявницею до
суду доказів, 09.01.2014 року старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Оболонського РУЮ у м. Києві Плотніковою
М.С. було винесено Постанову про
закінчення виконавчого провадження №
24180374, підставою винесення якої стало
те, що станом на 04.09.2012 року боржником
борг сплачено в повному обсязі (а.с. 146
Том 3).

Стаття 151 ЦПК України визначає, що
підставою застосування заходів для
забезпечення позову - є те, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п. 10 своєї Постанови від 22.12.2006
року, № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснив, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

З врахування встановлених в судовому
засіданні обставин, а саме того, що
09.01.2014 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського РУЮ у м.
Києві Плотніковою М.С. було винесено
Постанову про закінчення виконавчого
провадження № 24180374, у зв'язку із
сплатою боржником боргу в повному
обсязі, суд приходить до висновку про
доведеність відсутності на даний час
обставин, які були підставою для
забезпечення позову ОСОБА_2, а тому вони
(заходи забезпечення) підлягають
скасуванню.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що вимоги заявниці знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
такими, що ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства України, а тому
заява підлягає задоволенню, а заходи
забезпечення позову скасуванню.

На підставі викладеного, Постанови
Пленум Верховного Суду України від
22.12.2006 року, № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151, 154
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення сум та зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та
стягнення моральної шкоди, треті особи:
Агентство нерухомості «Інедіт Еспейс»,
ПП «Георесурс», ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
накладений ухвалою Подільського
районного суду м. Києва від 25.04.2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко