Номер провадження: 22-ц/785/7624/14
Головуючий у 1 інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Троїцької
Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору Управління ДАІ
УМВС України в Миколаївській області,
відділу Державної виконавчої служби
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області про визнання
договору удаваним та визнання договору
купівлі-продажу таким, що відбувся, та
визнання права власності на
автомобіль, про зняття арешту з
автомобіля та зобов'язання повернути
автомобіль власнику, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах
ОСОБА_1 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 10 липня 2014
року,-

встановила:

20 серпня 2013р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору Управління ДАІ УМВС
України в Миколаївській області,
відділу Державної виконавчої служби
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області про визнання
договору удаваним та визнання договору
купівлі-продажу таким, що відбувся, та
визнання права власності на
автомобіль, про зняття арешту з
автомобіля та зобов'язання повернути
автомобіль власнику.

При цьому посилався на те, що 15 грудня
2011р. він придбав у відповідача ОСОБА_2
за укладеним з ним усним договором
автомобіль марки Nissan Primera, 1990 року
випуску, шасі НОМЕР_2 реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований
РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в
Одеській області, який належав
відповідачу на праві власності.

За придбаний автомобіль він сплатив
ОСОБА_2 4000 доларів США, про що
відповідач видав йому відповідну
розписку. Після отримання обумовленої
договором суми коштів відповідач
передав йому ключі від автомобіля та
всі необхідні документи, а також видав
йому посвідчену нотаріально
довіреність від 15 грудня 2011р. на п'ять
років до 15 грудня 2016р. на право
управління та розпорядження придбаним
ним автомобілем.

Отже, з моменту передачі у його
володіння та розпорядження автомобіля,
що є предметом договору
купівлі-продажу, він володів та
користувався ним на підставі, виданої
відповідачем довіреності.

27.03.2013р. старшим державним виконавцем
відділу ДВС Овідіопольського РУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, а саме автомобіль Nissan Primera,
1990 року випуску, шасі НОМЕР_2
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області.

Позивач, вважав, що діями відповідача
порушено його право як власника майна,
придбаного за договором
купівлі-продажу від 15 грудня 2011р.

Посилаючись на наведені обставини
позивач просив суд, визнати усну
домовленість та нотаріально
посвідчену довіреність на
розпорядження автомобілем Nissan Primera, 1990
року випуску, шасі НОМЕР_2
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, удаваними,
визнати договір купівлі-продажу таким,
що відбувся, визнати право власності на
автомобіль за позивачем, зняти арешт з
автомобіля шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та
зобов'язати управління ДАІ УМВС
України в Миколаївській області
повернути автомобіль позивачу.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві та
наполягав на задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач позов
визнав повністю, просив його
задовольнити.

Треті особи, що не заявляють самостійні
вимоги на предмет позову в судове
засідання не з'явилися, були
повідомлені належним чином.

Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області надало письмові
заперечення, в яких просили суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10 липня 2014р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_1 просить рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10 липня 2014р. скасувати, ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилається на те, що
вказаний договір купівлі - продажу
автомобіля від 15 грудня 2011р.
виконаний за розпискою не підлягає
нотаріальному посвідченню, а тому є
підстави для визнання цього договору
удаваним та визнання договору
купівлі-продажу таким, що відбувся, та
визнання права власності за позивачем
на автомобіль, про зняття арешту з
автомобіля та зобов'язання повернути
автомобіль власнику.

Представник ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_1 надала заяву, в якій
підтримала апеляційну скаргу та
просила її задовольнити, справу
розглянути у їх відсутність.

Інші сторони у судове засідання не
з'явилися, сповіщенні належним чином,
про що в матеріалах є докази. Зважаючи
на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така
неявка сторін не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність
сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
оформлення договору купівлі - продажу
шляхом видачі довіреності не
відповідає вимогам закону. Сама по собі
довіреність на право користування та
розпорядження майном не свідчить про
укладання сторонами договору
купівлі-продажу автомобіля, а тому
вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 15 грудня 2011р. була
видана на ім'я позивача ОСОБА_1
нотаріально посвідчена довіреність
від 15.12.2011р. за реєстром №4942, відповідно
до якої позивач був уповноважений
здійснювати будь-які дії відносно
автомобіля Nissan Primera, 1990 року випуску,
шасі НОМЕР_2 реєстраційний номерний
знак НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 3-го МРВ
УДАІ ГУМВС України в Одеській області.
Генеральна довіреність видана строком
на п'ять років та дійсна до 15 грудня
2016р.(а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 видав на ім'я
позивача ОСОБА_1 розписку про отримання
суми у розмірі чотирьох тисяч доларів
США за проданий позивачу автомобіль
Nissan Primera, 1990 року випуску, шасі НОМЕР_2
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області(а.с.9).

З оглянутих у судовому засіданні копій
акта №00582 огляду затриманого
транспортного засобу, що передається
на тимчасове зберігання від 21.07.2013р.,
протоколу б/н огляду та затримання
транспорту від 21.07.2013р. та протоколу про
вилучення документів від 21.07.2013р.
вбачається, що 21.07.2013р. у с. Коблеве
Березанського району Миколаївської
області автомобіль, який є предметом
спору, було затримано працівниками ДАІ,
а документи на автомобіль вилучено у
зв'язку з накладенням Відділом ДВС
Овідіопольського РУЮ арешту на майно
боржника, ОСОБА_2(а.с.10-13).

Згідно положень ст.ст. 237, 244, 245 ЦК
України, довіреність - це письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами, ґрунтується на
договорі та визначає правовідношення,
в якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Тобто, відповідно до ст. 244 ЦК України
на підставі довіреності здійснюється
представництво. Довіреність є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що видачу генеральної
довіреності чи передоручення
повноважень на транспортний засіб без
укладення договору купівлі-продажу не
можна вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності.

Видачу генеральної довіреності без
укладення договору купівлі-продажу не
можна вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності на автомобіль.

Доводи апелянта про те, що право
власності на автомобіль перейшло до
позивача, оскільки між сторонами
15.12.2011р. було укладено письмовий
договір купівлі-продажу автомобіля, що
підтверджується письмовою розпискою, а
також наданням ОСОБА_1 права на
розпорядження автомобілем є
необґрунтованими.

Нездійснення позивачем
реєстрації придбаного транспортного
засобу в органах ДАІ не впливає на
право власності позивача на вказаний
автомобіль, до уваги не приймаються з
наступних підстав.

Підстави набуття права власності
на майно чітко визначені цивільним
законодавством.

Так, відповідно до статті 4 Закону
України «Про дорожній рух» був
розроблений та затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.1998р. Порядок державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших,
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - Порядок).

Цим нормативним актом встановлено
єдину на території України процедуру
(пункт 1 Порядку) державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
транспортних засобів (далі - ТЗ), яка
передбачає особливий порядок
відчуження ТЗ.

Вимоги вказаного Порядку підлягають
обов'язковому застосуванню у
правовідносинах, пов'язаних з
відчуженням ТЗ, зокрема їх
купівлі-продажу.

Відповідно до п. п. 2,7, 8 Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998
року (далі - Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів)
передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією власником
придбаного транспортного засобу на
підставі документів, що підтверджують
право власності.

Відповідно до п. 7 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п. 8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Пунктам 41 та 43 Порядку обумовлено,
що зняття з обліку ТЗ здійснюється
після їх огляду в підрозділі ДАІ, а
також, коли ТЗ знімається з обліку у
зв'язку з відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію робиться відмітка про
зняття з обліку ТЗ для реалізації у
межах України.

Тобто, до вчинення зазначених дій,
продавець ТЗ не мав право його
відчужувати, а покупець не міг набувати
права власності на ТЗ, що є предметом
купівлі-продажу.

Однак, згідно облікових даних
Державтоінспекції, власником спірного
автомобіля продовжує залишатися
ОСОБА_2 Згідно цих даних, вказаний ТЗ з
обліку не знімався, і не був
перереєстрований на ім'я позивача
ОСОБА_1

Зазначене свідчить про те, що у
порушенням вимог пункту 7
вищевказаного Порядку, ОСОБА_1 не
здійснив вищенаведену перереєстрацію
ТЗ у встановлений строк, і тому не набув
власності на ТЗ.

Таким чином, доводи апелянта
спростовуються тим, що спірний
автомобіль не був знятий з обліку в
органах ДАІ та був зареєстрований за
ОСОБА_2

Сторони не вжили заходів щодо
переоформлення автомобіля у порядку,
визначеному Правилами державної
реєстрації та обліку автомобілів.

Доводи апелянта про те, що право
власності на автомобіль перейшло до
позивача, оскільки між ним та ОСОБА_2 15
грудня 2011р. фактично відбувся оплатний
правочин, а саме: купівля-продаж
автомобіля, який був оформлений
генеральною довіреністю є
необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про відмову позивачу у
позові.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не містять передбачених
законом підстав для скасування
рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін.

Підстав для постановлення
нового рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,307
п.1ч.1,308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 10 липня 2014 року -залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

О.М. Таварткіладзе

Л.Л.Троїцька