Номер провадження: 22-ц/785/7823/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Ступакова
О.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Іванівського районного суду Одеської
області від 23.06.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області, ОСОБА_3 щодо визнання
недійсним рішення про надання
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право на земельну
ділянку, зобов'язання виділити та
передати земельну ділянку у власність,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 1 т. 1), який неодноразово
уточнював в ході розгляду справи (а. с. 40
т. 1, 118 т. 1, 130 т. 1) та просив, як зазначено
в рішенні суду: визнати рішення сесії
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки
під будівництво розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 за рахунок частки земельної
ділянки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3
недійсним; визнати державний акт на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 виданого на ім'я ОСОБА_6 серії
ЯЕ № 655752 від 17.07.2007 року недійсним;
зобов'язати Білчанську сільську раду
Іванівського району Одеської області
прийняти рішення про виділення та
передачу йому безкоштовно в приватну
власність для ведення особистого
селянського господарства земельну
ділянку розміром 0,05 га за рахунок
земельної ділянки по АДРЕСА_1; судові
витрати стягнути з Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області.

Позовні вимоги позивач та його
представник, як зазначено в рішенні
суду, обґрунтовували тим, що позивач в
1998 році придбав у ОСОБА_7 житловий
будинок АДРЕСА_2, розташованого на
земельній ділянці розміром 0,30 га.,
сплачував земельний податок за цю
земельну ділянку. Після продажу ОСОБА_8
будинку АДРЕСА_1 Одеської області,
суміжними користувачами земельних
ділянок були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Згодом в
його відсутність невідомі йому особи
демонтували частину огорожі на
земельній ділянці, що перебувала в його
фактичному користуванні, та в
послідуючому земельна ділянка
неправомірно використовувалась
відповідачем ОСОБА_3

Як зазначено в рішенні суду, 02 червня 2014
року ухвалою суду за відсутності
заперечень сторін проведено заміну
відповідача ОСОБА_6 на ОСОБА_3 в зв'язку
з зміною відповідачем прізвища після
реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні в суді першої
інстанції, як зазначено в рішенні суду,
позивач та його представник підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити. ОСОБА_3 та її представник
позовні вимоги позивача не визнали,
просили відмовити у їх задоволенні в
повному обсязі та пояснили, що надання
відповідачу земельної ділянки
здійснено в установленому порядку
після надання земельних ділянок ОСОБА_9
та ОСОБА_4 Коли було прийнято рішення
про встановлення адреси будинку
АДРЕСА_1, як відбувалось надання їй
земельної ділянки та складання акту
про встановлення в натурі меж
земельної ділянки від 02 лютого 2007 року
пояснити не змогла. Представник
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області в
судове засідання не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив,
направив заяву про розгляд справи без
їх участі. Протягом розгляду справи
направив заяву про визнання позову, а
під час розгляду справи в іншому складі
суду змінив правову позицію та
направив до суду заперечення проти
задоволення позовних вимог (т. 1 а. с. 47,
т. 2 а. с. 20).

Рішенням Іванівського районного суду
Одеської області від 23.06.2014 року
Позовну заяву ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про виділення ОСОБА_6
земельної ділянки розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 - недійсним. Визнано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 655752 виданого 17 липня
2007 року ОСОБА_6 - недійсним. В задоволені
позовної заяви ОСОБА_4 до Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області, ОСОБА_3 в іншій
частині відмовлено. Стягнуто з
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
на користь ОСОБА_4 сплачену суму
судового збору у розмірі 243 гривні 60
копійок.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу на рішення
Іванівського районного суду Одеської
області від 23.06.2014 року, в якій просить
рішення суду від 23.06.2014 року скасувати і
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити
повністю, посилаючись на те, що вважає
оскаржуване рішення суду
необґрунтованим, на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
що призвело до винесення неповного,
необ'єктивного та незаконного рішення
суду.

Іншими учасниками процесу рішення суду
не оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її
представник підтримали апеляційну
скаргу, ОСОБА_4 та його представник
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги. Представник
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи Білчанська
сільська рада була повідомлена
належним чином, причини неявки свого
представника суду не повідомила,
клопотання про відкладення розгляду
справи від неї на адресу суду не
надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та наданих доказів, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню,
в частині визнання рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про виділення ОСОБА_6
земельної ділянки розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 недійсним, визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 655752 виданого 17 липня
2007 року ОСОБА_6 недійсним та, в частині
стягнення з Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
на користь ОСОБА_4, сплачену суму
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., з
ухваленням нового рішення в цій
частині, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи частково позовні
вимоги позивача, суд першої інстанції
виходив з наступного.

Судом встановлено, що
відповідно до витягу з рішення 16-ої
сесії Білчанської селищної ради
Іванівського району Одеської області
ХХІІ-го скликання від 20 грудня 1993 року
ОСОБА_7, який мешкає в АДРЕСА_2 була
передана земельна ділянка загальною
площею 0,32 га з яких 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,07 га для ведення
особистого підсобного господарства (т.
1 а. с. 155).

З свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29 травня 2007 року та
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
вбачається, що власником житлового
будинку АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4 (т. 1 а.
с. 163, т. 2 а. с. 55-59).

Згідно довідки виданої Білчанською
сільською радою Іванівського району
Одеської області 23 травня 2007 року № 502,
ОСОБА_4 з 1998 року сплачує земельний
податок за земельну ділянку в розмірі
0,30 га (т. 1 а. с. 163).

Відповідно до витягу з рішення 12-ої
сесії Білчанської селищної ради
Іванівського району Одеської області
ХХІІ-го скликання від 06 березня 1998 року
вбачається, що ОСОБА_4 була передана
земельна ділянка розміром 0,25 га під
будівництво та обслуговування
житлового будинку (т. 1 а. с. 129).

Згідно акту про встановлення в натурі
меж земельної ділянки від 20 вересня 2007
року проведено встановлення в натурі
меж земельної ділянки, наданої ОСОБА_4
за адресою АДРЕСА_2, в якому суміжними
землекористувачами зазначені ОСОБА_10
та ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 21).

З державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 664631
виданого 20 листопада 2007 року
вбачається, що ОСОБА_4 на підставі
рішення VI сесії V скликання Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області від 27 червня 2007 року №
215-V, є власником земельної ділянки
площею 0,25 га розташованої по АДРЕСА_2 (т.
1 а. с. 29).

З довідки виданої Білчанською
сільською радою Іванівського району
Одеської області 05 березня 2007 року № 280
вбачається, що згідно погосподарської
книги № 7 особовий рахунок НОМЕР_1 в с.
Щорсове, Іванівського району Одеської
області за ОСОБА_4 рахується земельна
ділянка розміром 0,30 га яка при
контрольному замірюванні становила
загальний розмір 0,256 га (т. 1 а. с. 25).

З рішення ІІІ-ої сесії Білчанської
селищної ради Іванівського району
Одеської області V-го скликання від 13
вересня 2006 року № 39 ІV, вбачається, що
ОСОБА_6 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
зі складанням державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку в розмірі 0,087 га, в АДРЕСА_1, під
будівництво та обслуговування
житлового будинку та за подібним
рішенням їй надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку в розмірі 0,07 га (т. 1
а. с. 141 т. 2 а. с. 61).

Відповідно до рішення Білчанської
селищної ради Іванівського району
Одеської області від 29 грудня 2006 року №
110 ОСОБА_6 передано земельну ділянку у
власність площею 0,087 га (т. 1 а. с. 144).

Згідно акту про встановлення в натурі
меж земельної ділянки від 02 лютого 2007
року проведено встановлення в натурі
меж земельної ділянки, наданої ОСОБА_6
за адресою АДРЕСА_1, в якому суміжними
землекористувачами зазначені ОСОБА_9
та ОСОБА_4, відомості в акті про
погодження яким меж земельної ділянки
відсутні (т. 2 а. с. 62).

З державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 655752
виданого 17 липня 2007 року вбачається, що
ОСОБА_6 на підставі рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області від 13 вересня 2006 року
№ 39-V, є власником земельної ділянки
площею 0,087 га розташованої по АДРЕСА_1
(т. 1 а. с. 145).

Згідно довідки виданої ТОВ «Перемога»
земельна ділянка площею 0,087 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, згідно рішення
правління колективного
сільськогосподарського підприємства
«Перемога» № 28 від 15 травня 1994 року
знаходиться в користуванні з 1994 року (т.
1 а. с. 146).

З повідомлення відділу
Держземагенства в Іванівському районі
Одеської області від 17 червня 2014 року №
9-с-21/14 наданого на заяву позивача з
питання наявності земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та розриву між земельними
ділянками АДРЕСА_1 вбачається, що на
земельних ділянках 5 та АДРЕСА_1
Одеської області розриви та накладки
відсутні (т. 2 а. с. 50, 73).

Відповідно договору купівлі-продажу 08
червня 2006 року ОСОБА_8, продав ОСОБА_9
житловий будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_1 розташованого на
земельній ділянці розміром 5 100 кв. м. (т.
2 а. с. 74-76).

За таких обставин, відповідно до ст. 19
Конституції України, ст. 16 ЦК України, ч.
1 ст. 106, ч. ч. 1, 2, 3, ст. 107, ч. ч. 1, 2 ст. 116 , ч.
ч. 1, 2, 9, 10, 11 ст. 118, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 152, ч. ч. 2, 3
ст. 158, ст. 198 ЗК України, п. 34 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. ст. 20, 25, 30, 55 Закону України
«Про судоустрій», суд першої інстанції
констатував, що наявність обставин
порушення порядку надання особам
земельних ділянок має бути підставою
для визнання недійсними відповідних
рішень та актів. У спорах, пов'язаних з
правом власності або постійного
користування земельними ділянками,
недійсними можуть визнаватися як
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Прийняття рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про виділення ОСОБА_6
земельної ділянки розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 та послідуюча видача їй 17 липня
2007 року державного акту на право
власності на земельну ділянку
відбулась з порушенням порядку надання
земельних ділянок.

Так, відповідачем Білчанською
сільською радою Іванівського району
Одеської області перед прийняттям
зазначеного рішення не було з'ясовано,
що: земельна ділянка загальною площею
0,32 га за адресою в АДРЕСА_2 первинно
була в користуванні ОСОБА_7, а в
послідуючому після продажу ним будинку
у фактичному користуванні позивача;
земельна ділянка загальною площею 0,51
га за адресою в АДРЕСА_1 первинно була в
користуванні ОСОБА_8, а в послідуючому
після продажу ним будинку у фактичному
користуванні ОСОБА_9; суміжними були
зазначені земельними ділянками, які
перебували у фактичному користуванні
позивача та ОСОБА_9; земельна ділянка
площею 0,087 га з 1994 року перебувала в
користуванні інших осіб.

При цьому, закріплення межовими
знаками меж земельної ділянки в натурі
(на місцевості) було здійснено
виконавцем без присутності фактичних
користувачів земельних ділянок,
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1
або уповноваженою ним (ними) особою.
Повідомлення позивача про дату і час
проведення робіт із закріплення
межовими знаками меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості) завчасно до
початку робіт із закріплення межовими
знаками меж земельної ділянки в натурі
(на місцевості) не здійснено, так як
відповідачами не надано доказів
(рекомендованого повідомлення,
документів кур'єрської пошти,
телеграми, інших засобів зв'язку, які
забезпечують фіксацію повідомлення,
оголошення у пресі за
місцезнаходженням земельної ділянки).
В акті про встановлення в натурі меж
земельної ділянки від 02 лютого 2007 року
не зазначено відомості, що
встановлення меж земельної ділянки в
натурі здійснюється за відсутності
позивача у випадку його нез'явлення, як
належним чином повідомленого про час
проведення вищезазначених робіт.
Зазначений акт складений вже після
прийняття Білчанською селищною радою
Іванівського району Одеської області 29
грудня 2006 року рішення № 110 про
передачу ОСОБА_6 земельної ділянки у
власність.

Правовий висновок з питання можливості
визнання недійсними відповідних
рішень про надання земельних ділянок
так і самих актів на право власності на
земельні ділянки зробив Верховний суд
України в постановах від 26 вересня 2012
року по справі № 6-103цс12, від 04 червня 2014
року по справі № 6-46цс14.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог в частині зобов'язання
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
прийняти рішення про виділення та
передачу позивачу в приватну власність
земельної ділянки суд констатував, що
питання організації і здійснення
землеустрою, регулювання земельних
відносин, розпорядження землями
територіальних громад, передачі
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності, вирішення інших
питань у сфері землеустрою відповідно
до закону відноситься до виключної
компетенції відповідної сільської
ради, а не суду.

За таких обставин, суд першої інстанції
вважав, що позивач має інші механізми
реалізації своїх прав в сфері
землеустрою за умови звернення в
порядку встановленому ЗК до
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області,
інших уповноважених органів для
надання земельної ділянки, здійснення
інших певних дій, а у разі відмови має
право на звернення до суду.

Вирішуючи справу, керуючись
процесуальними нормами суд зазначив,
що за ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних
осіб, в межах позовних вимог та на
підставі поданих ними доказів.

З ч. 1 ст. 58 ЦПК України вбачається, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, виходячи з наведених
матеріальних та процесуальних норм,
аналізуючи зібрані у справі докази,
кожен окремо та всі в сукупності суд
першої інстанції вважав можливим
позовні вимоги задовольнити частково,
а також в порядку визначеному ст. 88 ЦПК
України судові витрати вважав
підлягають стягненню з відповідача
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області.

Однак, судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції, в
частині задоволених позовних вимог,
оскільки суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини по справі в цій
частині, що мають значення для справи
та неправильно застосував норми
матеріального права і порушив норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, в цій
частині.

Так в судовому засіданні встановлено
та підтверджується матеріалами справи
і не заперечується сторонами, що згідно
погосподарської книги позивач придбав
будинок по АДРЕСА_2 (а. с. 161
т. 1).

Попередньому власнику, придбаного
позивачем будинку, для будівництва та
обслуговування зазначеного будинку
було виділено та передано земельну
ділянку в розмірі 0,25 га і для ведення
особистого підсобного господарства
земельну ділянку в розмірі 0,07 га (а. с.
155, 163 т. 1, 10 т. 2).

Після придбання позивачем вказаного
будинку, згідно рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області від 06.03.1998 року
позивачу передано безкоштовно в
приватну власність раніше надану в
постійне користування земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку - 0,25
га, в розмірі відповідно до ч. 2 ст. 67 ЗК
України, в редакції на час прийняття
рішення про передачу земельної
ділянки, такі розміри передбачені і ст.
121 ЗК України чинному на даний час, на
яку позивач в 2007 році одержав державний
акт на право власності на земельну
ділянку (а. с. 23, 29, 41, 51, 128-129, 161-162, 164-165 т.
1).

Спірну земельну ділянку в розмірі 0,07 га
та в загальному розмірі 0,087 га, яка є
суміжною із земельною ділянкою
позивача (а. с. 113 т. 1), передано
Білчанською сільською радою
Іванівського району Одеської області у
власність відповідачці ОСОБА_6 (а. с.
141-144 т. 1, 61 т. 2), на яку вона в 2007 році
одержала державний акт на право
власності на земельну ділянку (а. с. 145 т.
1).

Тобто, ОСОБА_6 набула права власності на
спірну земельну ділянку відповідно до
рішення Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
від 13.09.2006 року (а. с. 141-144 т. 1, 61 т. 2), а
позивачем не представлено доказів
виділення та надання йому спірної
земельної ділянки, зокрема, в розмірі
0,07 га, яка надавалася попередньому
власнику будинку, який придбав позивач,
для ведення підсобного господарства.
Договір купівлі-продажу придбаного
позивачем будинку в матеріалах справи
та в сільській раді відсутній (а. с. 51 т.
2), а також ненаданий позивачем і суду
апеляційної інстанції. Відповідно до
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно (придбаний позивачем
будинок), площа земельної ділянки
становить 2 500 кв. м. (а. с. 55 т. 2).

Доводи позивача стосовно того, що він
сплачував з 1998 року податок на землю за
0,30 га, якою користувався для ведення
підсобного господарства та городу, з
посиланням на довідку Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області № 502 від 23.05.2007 року (а.
с. 4, 55 т. 1) не підтверджує набуття ним
права на спірну земельну ділянку, в
розмірі 0,07 га, оскільки рішення про
виділення та надання йому вказаної
земельної ділянки в установленому
законом порядку не приймалося, докази
протилежного в матеріалах справи
відсутні, що підтверджується довідками
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
(а. с. 20, 54, 128, 161 т. 1), а також рішенням
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
від 06.03.1998 року про передачу позивачу
безкоштовно в приватну власність
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку лише
в розмірі 0,25 га. та вищевказаним
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно, відповідно до якого
площа земельної ділянки становить 2 500
кв. м. (а. с. 55 т. 2).

Самовільне використання спірної
земельної ділянки позивачем
підтверджується і протоколом про
адміністративне правопорушення,
складеним відносно позивача,
управління з контролю за використанням
та охороною земель у Одеській області
№ 000490 від 08.08.2007 року (а. с. 140 т. 1).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не доведено, що він має
право на спірну земельну ділянку,
надану у власність відповідачці
ОСОБА_6, а його доводи грунтуються на
припущеннях.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що позивач уточнивши свої
позовні вимоги в ході розгляду справи,
не ставив питання в судовому порядку
про визнання за ним права на спірну
земельну ділянку та не оскаржував
рішення Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
від 06.03.1998 року про передачу йому у
власність земельної ділянки лише в
розмірі 0,25 га.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач звернувся з позовом до суду,
оспорюючи право відповідачки ОСОБА_6 на
спірну земельну ділянку, при цьому не
довів свого права на зазначену
земельну ділянку, тобто звернувся за
захистом неіснуючого права, на що суд
першої інстанції не звернув уваги, а
тому висновки суду першої інстанції є
помилковими. Крім того, судова колегія
звертає увагу на те, що іншими
суміжними землекористувачами право
ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку не
оспорюється, докази цьому в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави
для задоволення позовних вимог
позивача, а також в зв'язку з цим
відповідно до ст. 88 ЦПК України
відсутні і підстави для стягнення на
користь позивача і судових витрат
(судового збору) з Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області.

Таким чином, на підставі наведеного,
судова колегія частково погоджується з
доводами апеляційної скарги та вважає,
що рішення Іванівського районного суду
Одеської області від 23.06.2014 року
необхідно скасувати, в частині
визнання рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про виділення ОСОБА_6
земельної ділянки розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 недійсним, визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 655752 виданого 17 липня
2007 року ОСОБА_6 недійсним та, в частині
стягнення з Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
на користь ОСОБА_4 сплачену суму
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. і
ухвалити нове рішення, в цій частині
про відмову в задоволенні цих позовних
вимог позивача. В іншій частині рішення
підлягає залишенню без змін,
враховуючи, що позивачем рішення суду
не оскаржується, а судом відмовлено в
задоволенні інших позовних вимог
позивача, про що просить в апеляційній
скарзі ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги судова
колегія не приймає до уваги, враховуючи
вище викладене.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Іванівського районного
суду Одеської області від 23.06.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до
Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області,
ОСОБА_3 щодо визнання недійсним рішення
про надання земельної ділянки,
визнання недійсним державного акту на
право на земельну ділянку, зобов'язання
виділити та передати земельну ділянку
у власність скасувати, в частині
визнання рішення Білчанської
сільської ради Іванівського району
Одеської області про виділення ОСОБА_6
земельної ділянки розміром 0,087 га по
АДРЕСА_1 недійсним, визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 655752 виданого 17 липня
2007 року ОСОБА_6 недійсним та, в частині
стягнення з Білчанської сільської ради
Іванівського району Одеської області
на користь ОСОБА_4 сплачену суму
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалити нове рішення в цій частині,
яким відмовити в задоволенні цих
позовних вимог ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

А.П. Бабій

О.А. Ступаков