Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.12.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В
СКЛАДІ:

Головуючого - судді Чішман Л.М.

з участю
секретаря Барашивець Т.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"ВіЕйБіБанк" про припинення договору
банківського вкладу, стягнення коштів
за договором банківського вкладу та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог просив
визнати припиненим договір
банківського вкладу, стягнути з
відповідача на свою користь суму
основного вкладу та відсотків в
розмірі 99100, 04 грн., відшкодувати
завдану моральну шкоду в розмірі 10000
грн. та понесені витрати на правову
допомогу в розмірі 7000 грн. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 02.06.2014 року між ПАТ "ВіЕйБіБанк" та
ОСОБА_1 був укладений договір
банківського вкладу № 803054/2014
відповідно до пункту 1.3 якого позивач
передав відповідачу грошову суму в
розмірі 154 923,12 грн. строком на 13
місяців, строком до 02.07.2015 року зі
ставкою 25 % річних яка діє перший
місяць дії вкладу, з другого по
тринадцятий місяць діє стандартна
ставка яка становить 10% річних.

02.06.2014 року між цими ж сторонами був
укладений договір банківського вкладу
на вимогу "Для виплат" № НОМЕР_1 (в
національній валюті України),
предметом якого є відкриття на ім'я
вкладника іменного вкладного рахунка
на умовах вкладу на вимогу "Для виплат",
згідно якого банк повертає вкладнику
кошти на першу вимогу.

28.07.2014 року позивач звернулась до банку
з вимогою про припинення з 02.08.2014 року
укладений договір банківського вкладу
та просив виплатити йому вклад із
нарахованими відсотками.

Всупереч умов договору відповідач
зобов'язання щодо повернення
депозитних коштів та відсотків не
виконав.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримав та не заперечував,
щодо розгляду справи в заочному
провадженні.

Представник відповідача в судове не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
зібрано достатньо доказів про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін на підставі вимог
ст.ст. 158, 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 02.06.2014 року між
ПАТ "ВіЕйБіБанк" та ОСОБА_1 був
укладений договір банківського вкладу
№ 803054/2014 від 02.06.2014 р., відповідно до
пункту 1.3 якого позивач передав
відповідачу грошову суму в розмірі 154
923,12 грн. строком на 13 місяців зі
ставкою 25 % річних яка діє перший
місяць дії вкладу, з другого по
тринадцятий місяць діє стандартна
ставка яка становить 10% річних.

Вказані кошти було перераховано на
рахунок банку, що підтверджується
платіжним дорученням №39725 від 02.06.2014
року.

02.06.2014 року між цими ж сторонами був
укладений договір банківського вкладу
на вимогу "Для виплат" № НОМЕР_1 (в
національній валюті України),
предметом якого є відкриття на ім'я
вкладника іменного вкладного рахунка
на умовах вкладу на вимогу "Для виплат",
згідно якого банк повертає вкладнику
кошти на першу вимогу.

28.07.2014 року відповідно до пункту 1.6
договору банківського вкладу № 803054/2014
ОСОБА_1 звернувся з заявою про
дострокове повернення вкладу.

Відповідач повернув позивачу частину
депозитних коштів в сумі 15000 грн. 14.10.2014
року та 50000 грн. 16.10.2014 року

Заборгованість відповідача перед
позивачем становить 93174, 42 грн.
Згідно із ч.1 ст.598 ЦК
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом.

Частиною першою статті 1058 ЦК України
визначено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства та умов договору.

Згідно з ч.1 статті 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до частини 5 статті 1061 ЦК
України проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
відповідно до умов договору. Під
виконанням зобов'язань розуміють,
вчинення кредитором і боржником дій, що
становлять зміст зобов'язання, тобто
відповідач повинен повернути всю суму
вкладу з нарахованими відсотками за
вищевказаним депозитним договором.

З огляду на викладене, суд розриває
кредитний договір між сторонами в
справі на підставі ст. 651 п.2 та ст. 653 ЦК
України та приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача про повернення
суми депозитного вкладу з відсотками в
сумі 93174, 42 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, а тому стягує з
відповідача на користь позивача
вказану суму.

Не підлягає задоволенню вимога про
відшкодування моральної шкоди в сумі
10000,00 грн., оскільки між сторонами
існують договірні відносини, стягнення
моральної шкоди як відповідальність за
неналежне виконання зобов'язань
умовами договору не передбачена.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Позивач просить стягнути з відповідача
7000 грн. за надання правової допомоги,
яка судом вважається завищеною, а тому
суд стягує на користь позивача витрати
на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 88, 158, 169, 209,
212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 527,1060, 1061
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір банківського вкладу
№803054/2014 від 02.06.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ВіЕйБіБанк" на користь
ОСОБА_1 залишок невиплачених коштів та
відсотки згідно договору банківського
вкладу № 803054/2014 від 02.06.2014 року в
розмірі 93174, 42 грн., понесені витрати на
оплату правової допомоги в розмірі 1000,00
грн.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ВіЕйБіБанк" на користь
держави 931,74 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя
Л.М.Чішман