Провадження № 2/161/4074/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

30 жовтня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів. Вказує, що ним було надано
відповідачу в позику грошові кошти в
розмірі 6000 дол.США на підставі розписки
на строк до 01.10.2012 року. 03.07.2014 року
відповідачу було надіслано вимогу про
повернення коштів, яку вона отримала
15.07.2014 року, однак зобов'язання порушила
та кошти не повернула. Просить стягнути
із відповідача на свою користь 6000
дол.США, що еквівалентно 72000 грн., а
також покласти на відповідача судові
витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, надіслав на адресу суду
заяву, якою просив справу слухати за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи та ухвалення
заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, заперечень чи
пояснень по суті заявлених вимог не
подала, хоча повідомлялася належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення в порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши подані
суду докази у їх сукупності, суд
прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України
передбачено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 позичила у позивача кошти в сумі
6000 дол.США та зобов'язалася повернути
вказану суму до 01.10.2012 року. Даний факт
стверджується розпискою, яку власноруч
підписала відповідач ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Оскільки
розписка підписана особисто
відповідачем ОСОБА_2, суд приходить до
висновку, що в даному випадку дотримана
письмова форма договору позики.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином, у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що із
відповідача слід стягнути суму боргу
за борговою розпискою в розмірі 6000
дол.США, що за курсом НБУ станом 30.07.2014
року становить 72000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 720 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 526, 527,
530, 533, 629, 1046-1051 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти за борговою розпискою в
розмірі 72000 (сімдесят дві тисячі)
гривень та судовий збір в розмірі 720
(сімсот двадцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.