АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.09.2013 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
Ініціативи», третя особа: ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2012 року позивач звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в якому
просив припинити правовідносини
поруки за договором № 6 від 12.03.2007
укладений між ним та відповідачем ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк». В
обґрунтування заявлених вимог
зазначає, що вищевказаним договором
поруки позивач зобов'язався нести
солідарну відповідальність за
іпотечним кредитним договором №37
укладеним між Банком та ОСОБА_2. Пунктом
2.3 кредитного договору встановлено, що
датою остаточного повернення коштів по
кредиту являється шістдесятий
календарний день від дня нарахування
відсотків, що несплачені у
встановлений цим договором строк, але
не пізніше дати кінцевого терміну
повернення кредиту та відсотків по ним.
Із наданого розрахунку банку
вбачається, що проценти за кредитом
перестали сплачуватися ОСОБА_2 30.09.2009, а
тому позивач вважає, що строк
остаточного повернення всіх коштів за
кредитним договором настав на
шістдесятий день від вказаної дати,
тобто 29.11.2009 і відповідно, договір
поруки припинив свою дію 29.05.2010, тобто
через шість місяців від дня настання
строку дострокового виконання
основного зобов'язання.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.09.2013 в задоволені
вказаних позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням
суду, представником позивача подано
апеляційну скаргу, в якій зазначається
про порушення судом норм матеріально
права, зокрема апелянт вказує не те, що
суд не з'ясував всіх обставин справи, що
мають значення для її вирішення, так як
вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України, є підстави вважати, що договір
поруки припинений. Отже, апелянт
вважає, що позивач мав подати позов до
поручителя протягом шести місяців з
дня настання строку дострокового
виконання основного зобов'язання. На
підставі викладеного, апелянт просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити заявлені
позовні вимоги.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
з підстав викладених у ній, просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове.

Справа № 761/4114/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/528/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Пономаренко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Інші особи в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялися
у встановленому законом порядку,
причини неявки суду не повідомили, а
тому, враховуючи положення ст. 303-1, ст.
305 ЦПК України , колегія суддів вважає
за можливе розглядати справу у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у судовому
засіданні, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки кредитні кошти надані
строком до 11.03.2027, то строк виконання
основного зобов'язання ще не настав, що,
в свою чергу, наразі не дає підстав для
застосування ч.4 ст.559 УК України.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду зроблений на підставі
повного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів на в повній
мірі відповідає вимогам закону.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що в забезпечення
виконання зобов'язань за договором про
іпотечний кредит №37 від 12.03.2007
укладеним між ЗАТ «Промінвестбанк» і
ОСОБА_2, між ЗАТ «Промінвестбанк» та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки
від 12.03.2007 (а.с.5-12).

Згідно з пунктами 2.1,2.2 договору поруки
позивач взяв на себе зобов'язання перед
банком відповідати за борговими
зобов'язаннями ОСОБА_2 за договором про
іпотечний кредит № 37 від 12.03.2007, як
солідарний боржник, а саме виконати
зобов'язання погашенню заборгованості
в розмірі наданого кредиту, нараховані
за користування кредитом проценти на
момент погашення кредиту, неустойки
(штрафи, пені), збитки завдані
кредиторові.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
встановлених договором поруки.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається, умовами договору поруки
не визначений строк виконання
договору, а тому порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Такий строк чітко
визначений у п. 2.3. кредитного договору -
кінцевий термін повернення кредиту та
відсотків за ним не пізніше 11.03.2027.
Також за умовами п. 3.1. договору поруки у
випадку невиконання зобов'язань
позичальником у строки, визначені
кредитним договором, кредитор
зобов'язаний звернутися з письмовою
вимогою на адресу поручителя, тобто
дані умови договору носять відсилочний
характер, а саме до кредитного
договору.

Посилання позивача на положення п.2.3
кредитного договору , якими
встановлено дату остаточного
повернення всіх коштів за кредитом
якшістдесятий календарний день від дня
нарахування відсотків, що несплачені у
встановлений цим договором строк, не
можуть бути прийняті до уваги суду,
оскільки ці положення також
передбачають умову: «але не пізніше
дати кінцевого терміну повернення
кредиту та відсотків по ним».

Враховуючи, що строк виконання
основного зобов'язання ще не настав,
слід погодитися з висновками суду
першої інстанції про відсутність
підстав для застосування ч.4 ст.559 ЦК
України.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргуОСОБА_1- відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.09.2013 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: