Провадження № 2/235/1923/14
Справа № 235/4937/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді
Величко О.В.,

при секретарі
Соболь О.С.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.
Красноармійська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням і зняття з реєстрації,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням і зняттям з реєстрації. В
обґрунтування своїх позовних вимог
вказала, що вона є власницею ? частини
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Інша ? частини
вказаного домоволодіння належить на
праві власності її доньки - ОСОБА_3,
третій особі по справі. В даному
будинку з 2011 року значиться
зареєстрований відповідач по справі
ОСОБА_2, який з квітня 2013 року не
проживає на вказаній житловій площі.
Оскільки відповідач не мешкає в
будинку понад один рік, позивачка,
посилаючись на ст. 405 ЦК України,
просить визнати його таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
зобов»язати Відділ імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Красноармійського МРВ ГУ МВС України в
Донецькій області зняти його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не
з«явився, повідомлявся про день і час
слухання справи, причини своєї неявки
суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилась, просила справу
слухати у її відсутність.

Суд на підставі ст. 224 ЦПК України
постановляє заочне рішення по справі,
оскільки відповідач не з»явився в
судове засідання по невідомій причині,
а позивач не заперечує проти винесення
заочного рішення по справі.

Заслухавши пояснення позивачки,
з"ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до наступного.

Судом встановлено, що
домоволодіння , що розташоване за
адресою: Донецька область,
Красноармійський район с. Звірове, вул.
Свердлова,1 на лежить на праві
власності позивачці по справі -
ОСОБА_1-1/2 частина, і третій особі ОСОБА_3
- ? частина , що підтверджується
відповідними Свідоцтвами про право на
спадщину за законом, зареєстрованими в
реєстрі за № 632, 630 та Витягами про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно ( а.с. 7-10).

На зазначеній жилій площі
значаться зареєстрованими ОСОБА_1 з 1976
року, ОСОБА_3 з 1982 року, ОСОБА_4 з 2003 року
та відповідач по справі ОСОБА_2 - 2011 року
( а.с. 11).

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду від 28.03.2013 року
розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
який був зареєстрований 31.08.2002 року .

Згідно акту комісійного обстеження
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з
квітня 2013 року, особистих речей в
будинку не має ( а.с. 12).

Як встановлено в судовому засіданні.
Відповідач вселився на вказану
житлову площу як член сім»ї на правах
чоловіка доньки позивачки ОСОБА_3,
набув право користування та
зареєстрував своє місце проживання в
установленому законом порядку.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України
кожна із сторін зобов»язанна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджується
своїм майном на власний розсуд. При
цьому держава не втручається у
здійсненні власником права власності.

Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню ( частина друга статті
386 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права корситування та розпорядження
своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм
цивільного законодавства України дає
підстави для висновку про те, що у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України
передбачено, що члени сім»ї власника
будинку, які проживають разом з ним у
будинку ( квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку, якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування жилим
приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК
України до членів сім»ї власника
будинку ( квартири) належать особи,
зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку ( квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що
ніхто не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до п. постанови №5
Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом із ним, мають право користування
цим житлом відповідно до закону
(особистий сервітут, частина перша
статті 405 ЦК). Суди повинні мати на
увазі, що таким законом не може бути ЖК
УРСР, а застосуванню підлягають норми,
передбачені главою 32 ЦК.

Оскільки квартира перебуває у
приватній власності, відповідач
вселивсяв квартиру як член сім»ї
власника, між вказаними особами як
суб»єктами сервітутного правовід
ношення виникли відносини щодо
користування спірною квартирою, що
регулюється саме нормами ст. 405 ЦК
України, зміна статусу відповідача з
члена сім»ї на колишнього члена сім»ї
на момент пред»явлення позову в даному
випадку не впливає на застосування ст.
405 ЦК України, і у власника є право саме
на підставі зазначеної норми права
визначити колишнього члена сім»ї
таким, що втратив право на житло.

Враховуючи вищезазначені норми
права, обставини справи, суд приходить
до висновку про можливість задоволення
позовних вимог в частині визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
домоволодінням, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог про
покладення зобов»язання зняття з
реєстрації задоволенню не підлягають,
оскільки заявлені до неналежного
відповідача по справі, відповідачем
зазначено саме - ОСОБА_2, уточнення
позовної заяви з цього приводу
позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 405 ЦК України, ст.. 9, 156 ЖК України,
ст.. ст. 6,10,11,213,214,215,216,218, 224 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням і зняття з
реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням - домоволодінням, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: