АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» про визнання
дій незаконними, скасування акта про
порушення та протоколу засідання
комісії по розгляду акта про
порушення, зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за актом порушень, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
04 листопада 2014 року,

встановила:

23 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому
просила суд визнати дії Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(надалі - ПАТ «Київенерго»)
неправомірними та незаконними,
скасувати акт про порушення №14632 від
18 березня 2013 року та протокол №531 від
10.04.2013 р. засідання комісії по
розгляду акту про порушення №14632 від 18
березня 2013 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18
березня 2013 року при перевірці стану
електроустановки в належному їй
будинку АДРЕСА_1 представниками ПАТ
«Київенерго» виявлено факт
самовільного підключення до
комутуючих апаратів поза засобом
обліку (вуличне освітлення), в
результаті якого складено акт про
порушення №14632 від 18 березня 2013 року.

Вважає, що вказаний акт про порушення
складено з порушенням п. 3.6, п.4.6, п.4.7
Методики обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 04.06.2006
р. №562 та з помилками в розрахунках.

10 квітня 2013 р., на засіданні комісії
з розгляду акта про порушення,
встановлено, що обсяг не облікованої
електричної енергії становить 9219 кВТ
на загальну суму 3855,74 грн. В
задоволенні клопотання про
перенесення розгляду акта про
порушення з метою з'ясування
фактичних обставин справи членами
комісії було відмовлено.

07 червня 2013 року ПАТ «Київенерго»
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з
останньої на свою користь вартість не
облікованої електричної енергії в
сумі 3 855,74 грн. за актом порушень.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2014 року в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ПАТ «Київенерго»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Київенерго» 3 855,74 грн. боргу за
недообліковану електроенергію за
актом порушень. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги та
відмовити у задоволені зустрічного
позову.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Київенерго» Соляник Ю.В. просила
апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ПАТ «Київенерго» постачає електричну
енергію за адресою: АДРЕСА_1,
споживачем якої є ОСОБА_1

Відповідно до п. 53 Правил
користування електричною енергією
для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 р. №1357, у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову.
Акт вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил
розглядається комісією з розгляді
актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє
споживача не пізніше ніж за 20
календарних днів до дня засідання
комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не
розглядається у разі неповідомлення
або несвоєчасного повідомлення
споживача про час і дату засідання
комісії.

Рішення комісії з розгляду актів
оформляється протоколом, копія якого
видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація
про причетність споживача до порушення
цих Правил.

У разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються: відомості щодо обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії; розрахунок проведених
нарахувань з посиланням на відповідні
пункти цих Правил та затвердженої
постановою НКРЕ від 04 травня 2006
р.№562 Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією.

У разі відмови споживача від сплати
вартості не облікованої електричної
енергії енергопостачальник
звертається з позовом до суду та має
право припинити постачання
електричної енергії після прийняття
судом рішення на користь
енергопостачальника (крім випадку
виявлення факту самовільного
підключення).

Якщо між споживачем і
енергопостачальником не досягнуто
згоди щодо користування електричною
енергією, її оплати, збереження
приладів обліку тощо, спірні питання
вирішуються в установленому
законодавством порядку.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
18 березня 2013 року, при перевірці
представниками ПАТ «Київенерго» стану
електролічильника за адресою: АДРЕСА_1,
виявлено факт самовільного
підключення до комутуючих апаратів
поза засобом обліку (вуличне
освітлення), про що складено акт
порушень від 18 березня 2013 р. №14632.

Акт про порушення від 18 березня 2013
року був предметом розгляду комісії
ПАТ «Київенерго».

Як вбачається з протоколу №531 від
10.04.2013 р. засідання комісії, при
розгляді акта про порушення від 18
березня 2013 року було встановлено, що
ОСОБА_1 порушила Правила користування
електричною енергією та прийнято
рішення, що до сплати за недораховану
електроенергію підлягає 3855,74 грн.

У протоколі зазначено відомості щодо
обсягу та вартості необлікованої
електричної енергії та надано
розрахунок проведених нарахувань
згідно пункту 3.5 та за формулою №2.7
затвердженої постановою НКРЕ від 4
травня 2006 р. N 562 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що акт про
порушення від 18 березня 2013 р. та
рішення засідання комісії ПАТ
«Київенерго» з розгляду акта про
порушення, що викладене у протоколі №
531від 10 квітня 2013 року, є лише
фіксацією порушення, яке було виявлено
під час проведення постачальником
енергії перевірки дотримання ПКЕЕН, а
протоколом засідання комісії
визначено розмір збитків за порушення,
які виявлені та зафіксовані у
зазначеному акті.

При цьому зазначені акт та протокол не
встановлюють для позивача обов'язків, а
мають рекомендаційний характер щодо
сплати нарахованих збитків, тобто є
претензією, у випадку незадоволення
якої ПАТ «Київенерго» матиме право на
загальних підставах звернутися до суду
із позовом про стягнення
заборгованості.

З урахуванням положень статей 15, 16 ЦК
України не є належним способом захисту
судом цивільних прав та інтересів
особи пред'явлення позову про визнання
акта про порушення ПКЕЕН недійсним,
зокрема і у справах про стягнення
збитків, завданих позаобліковим
споживанням електричної енергії.
Зазначений акт є лише фіксацією
порушення, що було виявлено під час
проведення постачальником енергії
перевірки дотримання зазначених вище
ПКЕЕН. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий
акт є лише доказом, який у разі
виникнення спору повинен оцінюватися
судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України.

Указаний висновок викладений у
постанові Верховного Суду України від
06 червня 2011 року у справі № 6-4цс11 і
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Отже, акти і протоколи можуть бути
надані як докази, які повинні
оцінюватися судом відповідно до вимог
статті 212 ЦПК України.

Задовольняючи зустрічні вимоги ПАТ
«Київенерго» про стягнення вартості
збитків, завданих позаобліковим
споживанням електричної енергії, суд
першої інстанції виходив з
доведеності факту порушення майнових
прав відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність обставин
позаоблікового споживання
електричної енергії споживачем в
період з 18.03.2012 р. по 10.04.2013 р. в обсязі
9219 кВТ при загальному споживанні
електроенергії усіма приладами
будинку 1932 кВТ є необґрунтованими.

Так, акт про порушення від 18 березня
2013 року №14632 містить необхідні дані
для визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення.

Останній підписано споживачем
ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Заперечення позивача з того приводу,
що зразок кабелю на місці
самовільного підключення не
вирізався, площу перерізу проводів
ніхто не вимірював, а приєднаний до
матеріалів справи кабель був зрізаний
з іншого електричного приладу
споживача ґрунтується на
припущеннях.

Відповідно до акту про порушення
пакет з вилученим зразком кабелю було
опломбовано. При цьому зазначений в
акті номер пломби відповідає номеру,
який міститься на приєднаному до
матеріалів справи зразку.

Відповідно до пояснювальної записки
від 18.03.2013 р., підписаної
електромонтером ОСОБА_5, контролерами
ОСОБА_6, ОСОБА_7, відрізок кабелю, який
вилучено та опломбовано в пакет, було
відрізано від ввідного
автоматичного вимикача, що вказано
на схемі (а.с.79).

Відповідно до акту перевірки
усунення порушень Правил
користування електричної енергії для
населення від 10.04.2013 р., безоблікове
споживання вуличного освітлення
демонтовано. Провід замінено цільним
без розривів кабелем та проведено
через засіб обліку. Коробку з
комутуючими апаратами та ввідним
автоматичним вимикачем номіналом 25 А
опломбовано пломбою №7455473.

Про підтвердження переліченого в акті
та прийняття пломби на зберігання
свідчить підпис споживача ОСОБА_1
(а.с.31).

Враховуючи вищевикладене та ту
обставину, що судом першої інстанції
клопотання позивача про проведення у
справі комплексної електротехнічної
експертизи та експертизи матеріалів,
речовин та виробів було задоволено,
проте останню не було проведено, в
тому числі, у зв'язку з нездійсненням
попередньої оплати позивачем, колегія
суддів вважає доводи апеляційної
скарги необґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/14740/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ільєва Т.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.