Справа № 713/35/14-ц
Провадження №2/713/74/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі: головуючого судді
Пилип'юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., відповідача, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Вижниця цивільну справу за
позовом Дочірньої компанії «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» до
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості
за газ, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за газ.

В позові вказував, що ОСОБА_1 є
споживачем природного газу особовий
рахунок НОМЕР_1, оскільки між сторонами
існували цивільні відносини щодо
постачання та споживання природного
газу. Про наявність між сторонами
договірних відносин свідчить факт
газифікації будинку боржника без права
на власне постачання природного газу,
наявність газового обладнання та
відповідне споживання природного газу.

Зазначав, що згідно з Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою КМУ від 09.12.1999
року №2246, встановлений розрахунковий
період для оплати за газ - календарний
місяць, а також строк оплати - не
пізніше 10 числа наступного місяця.
Споживач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за послуги з
газопостачання, а також несе
відповідальність за прострочення
терміну внесення платежів за надані
послуги з газопостачання, порушення
Правил, самовільне використання газу.

ОСОБА_1 своєчасно за природний газ не
сплатила у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 31.07.2011
року складає 1900,56 грн.

Також зазначав, що згідно наказу
Мінпаливенерго України №141/1 від 13.04.2010
року припинена діяльність ДП
"Нафтогазмережі" НАК "Нафтогаз України"
шляхом його реорганізації - приєднання
до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України", а правонаступником прав та
зобов'язань ДП "Нафтогазмережі" НАК
"Нафтогаз України" визначена Дочірня
компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз
України".

Просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь
1900,56 грн. заборгованості за природний
газ та 229,40 грн. судового збору.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, в позовній заяві
просив справу розглядати за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що у неї
немає заборгованості за користування
газом. Стверджувала, що заборгованість,
яка рахувалася за нею за 2011-2013 роки
погасила згідно квитанції №40 від 27.08.2013
року на суму 1000,00 грн. та квитанції №10
від 09.09.2013 року на суму 1279,50 грн. Докази
надані представником позивача вважала
неналежними, просила в задоволенні
позову відмовити, крім того зазначила,
що її прізвище ОСОБА_1.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, прийшов до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу
Мінпаливенерго України №141/1 від 13.04.2010
року припинена діяльність ДП
«Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз
України» шляхом його реорганізації -
приєднання до ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України», а правонаступником
прав та зобов'язань ДП
«Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз
України» визначена Дочірня компанія
«Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
«Про анулювання ліцензій на право
провадження господарської діяльності
з постачання природного газу, газу
(метану) вугільних родовищ за
регульованим тарифом та на право
провадження господарської діяльності
з розподілу природного, нафтового газу
і газу (метану) вугільних родовищ,
виданих ДК «Газ України» від 30.06.2011 року
№1187, п.1 анульовано ліцензії АВ №527316 на
право провадження господарської
діяльності з постачання природного
газу, газу (метану) вугільних родовищ за
регульованим тарифом та АВ №527315 на
право провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ, виданих Дочірній
компанії «Газ України» Національної
компанії «Нафтогаз України».

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
«Про встановлення ПАТ «Чернівцігаз»
території провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ та з постачання
природного газу за регульованим
тарифом і внесення змін до деяких
постанов НКРЕ» від 30.06.2011 року №1193
визначено Установити Публічному
акціонерному товариству по
газопостачанню та газифікації
«Чернівцігаз» (, м.
Чернівці, вул. Винниченка, 9, А)
територію провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ та з постачання
природного газу за регульованим
тарифом, як територію Чернівецької
області в зоні розташування
розподільних газопроводів, що
перебувають у користуванні ПАТ
«Чернівцігаз».

На підставі відкритого на ім'я ОСОБА_1
особового рахунку НОМЕР_1 Дочірня
компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» постачала, а відповідач
споживала природний газ за адресою:
АДРЕСА_1, тобто між ними фактично
склалися та існували протягом
тривалого часу фактичні договірні
правовідносини з постачання
природного газу до її квартири. Крім
того відповідач визнає факт постачання
природного газу до її квартири, а тому
вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61
ЦПК України не потребують доказуванню.

Відповідно до ст.714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно п.29 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09.12.1999 року, споживач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за надані послуги з газопостачання.

Відповідно до ст.67 ЖК Української РСР,
плата за комунальні послуги
(водопостачання, електроенергія, газ,
теплова енергія, та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому прядку
тарифами.

Ст.ст.526, 530 ЦК України передбачають, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, а при відсутності таких умов
та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту.

З копії паспорта серія НОМЕР_2 від 04.06.2002
року, виданого Вижницьким РВ УМВС
України в Чернівецькій області
вбачається, що прізвище відповідача
ОСОБА_1 і вона зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

З доданої позивачем до позовної заяви
довідки про розрахунок боргу станом на
01.09.2012 року ОСОБА_1, АДРЕСА_1, особовий
рахунок НОМЕР_1 вбачається, що з
урахуванням оплат по 01.09.2012 року борг
відповідача за спожитий газ станом на
31.07.2011 року складає 1900,56 грн. Показник
лічильника станом на 31.07.2011 року
становить 8645 м.куб..

З довідки Вижницького управління
газового господарства ПАТ
"Чернівцігаз" №17 від 28.01.2014 року та з
копії розрахункової книжки вбачається,
що по особовому рахунку НОМЕР_1 станом
на 01.08.2011 року зафіксований показник
лічильника 8252 м.куб.

З копії квитанції №10 від 09.09.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 1279,50 грн.
на особовий рахунок НОМЕР_1, а з копії
квитанції №40 від 27.08.2013 року
вбачається, що нею сплачено 1000,00 грн. на
вказаний особовий рахунок. Тобто
відповідачем вносилися належні
платежі, які надходили на рахунок ПАТ
«Чернівцігаз».

Таким чином судом встановлено, що
позивачем надавалися послуги по
газопостачанню в належних об'ємах, за
які відповідач оплатила належні
платежі.

Позивач не довів факт наявності у
відповідача заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
по оплаті за надані послуги з
газопостачання.

З роз'яснень, викладених у п.11 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судове рішення у цивільній справі» за
№14 від 18.12.2009 року вбачається, що у
мотивувальній частині рішення слід
наводити дані про встановлені судом
обставини, що мають значення для
справи, їх юридичну оцінку та визначені
відповідно до них правовідносини, а
також оцінку всіх доказів, розрахунки,
з яких суд виходив при задоволенні
грошових та інших майнових вимог.
Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК). Оскільки
правом на звернення до суду за захистом
наділена особа в разі порушення,
невизнання або оспорювання саме її
прав, свобод чи інтересів, а також у
разі звернення до суду органів та осіб,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб або
державні та суспільні інтереси (ч.1 та 2
ст.3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Як вбачається з матеріалів справи
представник ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» додав до позовної
заяви копію довідки про розрахунок
боргу за підписом начальника відділу
реалізації і розрахунків за газ станом
на 01.09.2012 року з приміткою, що з
урахуванням оплат по 01.09.2012 року борг
станом на 31.07.2011 року складає - 1900,56 грн.,
вказана довідка належним чином не
посвідчена.

Статтею 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність» встановлено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факт
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, облік може бути первинним
та зведеним, кожна операція (дія)
суб'єкта господарювання повинна
підтверджуватися певними документами
бухгалтерського обліку. Тобто довідка
за підписом особи, повноваження якої не
підтверджено та повідомлення - вимога
без підтвердження його отримання
відповідачем не може свідчити про
заборгованість.

Довідка про розрахунок боргу станом на
01.09.2012 року та повідомлення - вимога від
16.08.2012 року №06/4-8 про погашення
заборгованості в сумі 1900,56 грн. це
документи, які ґрунтується виключно на
припущеннях та не є належними доказами.

В порушення вимог ст.60 ЦПК України
представник позивача не надав суду
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували факт наявності у
відповідача заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
по оплаті за надані послуги з
газопостачання в сумі 1900,56 грн..

Зокрема представник позивача не надав
суду первинні бухгалтерські документи,
які б підтверджували вищевказаний факт
та правильність розрахунку
заборгованості.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи, докази, їх
юридичну оцінку, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
необґрунтовані, безпідставні, не
підтверджені жодним доказом, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.67 ЖК
Української РСР, ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», Постанови
Кабінету Міністрів України від 09.12.1999
року №2246 «Про затвердження Правил
надання населенню послуг з
газопостачання», ст.ст.526, 530, 714 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Дочірньої компанії "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" про
стягнення заборгованості за газ з
ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Вижницький районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк