Єдиний унікальний номер 205/6711/14-ц
Справа №2/205/3741/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при
секретарі Давиденко Я.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивач 04 серпня 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором (а.с.2-4).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до укладеного
договору №б/н від 28 травня 2007 року
ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок
№ 4149 4373 0423 1978 і видана кредитна картка,
термін дії якої 2 роки.

21.01.2009 року відповідач звернувся до
установи банку із заявою про пере
випуск картки, у зв'язку із чим, йому
була видана картка № 4149 4373 2271 5986 і
перенесена наявна заборгованість
станом на 19.01.2009 року в сумі 355,34 грн.

01.02.2010 року, 08.04.2013 року, 18.06.2013 року
відповідач знову звертався до установи
позивача із заявами про перевипуск
картки, на що йому було неодноразово
здійснено перевипуск карток.

Так, відповідно до укладеного договору
№б/н від 18.06.2013 року ОСОБА_1 отримав
кредит в сумі 15 000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування в розмірі 27,6% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом.

За Правилами надання кредиту, клієнт
дає згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку, і
клієнт дає право банку в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт. Підписання даного
договору є прямою і безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком, відповідно до
Умов та Правил надання банківських
послуг.

Позивач свої зобов'язання виконав,
кредит надав. Але станом на 30 травня 2014
року заборгованість відповідача перед
банком складає 20 611,23 грн., із якої:

- заборгованість по кредиту - 14 879,97
грн.;

- заборгованість по процентам - 3
973,58 грн.;

- заборгованість з пені та комісії
- 300,00 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00
грн.;

- штраф (процентна складова) - 957,68
грн.

Оскільки відповідач здійснювати
погашення заборгованості за кредитним
договором не бажає, позивач вимушений
був звернутись до суду, в якому просить
суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь
суму заборгованості у розмірі 20 611,23
грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача, діючий за довіреністю -
Сеннов О.А., не з'явився. Про час, місце
та день судового засідання був
сповіщений у встановленому законом
порядку. До суду надав письмову заяву, в
якій просив суд справу розглядати без
своєї присутності. Позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.
Проти заочного розгляду справи не
заперечував (а.с.90).

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Про день, час і місце судового
засідання повідомлявся у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки не повідомив.
Письмових заяв про розгляд справи за
своєю відсутністю до суду не надавав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених позовних ними вимог та
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача до суду є
захист права сторони за майновим
правовідношенням, що виникло в силу
укладеного кредитного договору, на
вимогу повернення грошових коштів у
зв'язку із порушенням його виконання.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Поряд із
засобами заохочення, виконання
цивільних обов'язків забезпечується
відповідальністю, яка встановлена
договором або актом цивільного
законодавства. Будь-яка особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», банківський
кредит - будь-яке зобов'язання банку
надати певну суму грошей, будь-яка
гарантія, будь-яке зобов'язання
придбати право вимоги боргу, будь-яке
продовження строку погашення боргу,
яке надано в обмін на зобов'язання
боржника щодо повернення заборгованої
суми, а також на зобов'язання на сплату
процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, в одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що 28 травня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до установи банку із заявою
на отримання кредиту, у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку в сумі 1 578,90 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,01% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає дії
картки (а.с.52).

Відповідачу на неодноразові його
звернення до установи ПАТ КБ
«ПриватБанк» із відповідними заявами,
було перевипущено кредитну картку, та
відповідно до укладеного договору №б/н
від 18.06.2013 року йому надано кредит в
сумі 15 000,00 грн. шляхом встановлення
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою відсотків за користування у
розмірі 27,6% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Так, за умовами п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та
Правил надання кредитних послуг,
клієнт дає свою згоду на те, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку, та клієнт дає право
банку в будь-який момент змінити
(зменшити, збільшити або анулювати)
кредитний ліміт. Підписання даного
договору являється прямою та
безумовною згодою клієнта відносно
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком.

Згідно із п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання
кредитних послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Однак, в порушення умов договору,
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, в наслідок чого
станом на 30 травня 2014 року має
заборгованість перед банком в сумі 20
611,23 грн., із якої:

- заборгованість по кредиту - 14 879,97
грн.;

- заборгованість по процентам - 3
973,58 грн.;

- заборгованість з пені та комісії
- 300,00 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00
грн.;

- штраф (процентна складова) - 957,68
грн. (а.с.5,59-85).

За п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання
кредитних послуг, у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку позичальник зобов'язаний
виконати зобов'язання з повернення
кредиту (у тому числі простроченого
кредиту та овердрафту), оплати
винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.7.6. Умов та Правил
надання кредитних послуг, при
порушенні клієнтом строків платежів з
будь-якого із грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Таким чином, аналізуючи в сукупності
наявні по справі докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованим, в повному обсязі
доведеними з його боку та підлягають
задоволенню, внаслідок чого слід
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
суму заборгованості за кредитним
договором № б/н від 28.05.2007 року в
розмірі 20 611,23 грн.

Крім того згідно статті 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
були сплачені судові витрати, і його
вимоги задоволені, з відповідача
належить стягнути на користь позивача
понесені судові витрати по справі, а
саме судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 222, 224-226
ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 28.05.2007
року в сумі 20 611,23 грн. (двадцять тисяч
шістсот одинадцять грн. 23 коп.), з якої:
заборгованість по кредиту - 14 879,97 грн.;
заборгованість по процентам - 3 973,58 грн.;
заборгованість по комісії - 300,00 грн.;
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штраф (процентна складова) - 957,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» судовий збір у сумі
243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В. С. Шавула