Номер провадження: 22-ц/785/8610/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
відділу освіти Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів, за апеляційною
скаргою начальника відділу освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області
Сільницької Л.С. на рішення Кодимського
районного суду Одеської області від 22
серпня 2014 року, -

встановила:

Відділ освіти Кодимської районної
державної адміністрації Одеської
області 22 квітня 2014 року звернувся до
Кодимського районного суду з позовом
до відповідача ОСОБА_3 про стягнення
зайво нарахованої та виплаченої
заробітної плати працівнику-суміснику.

В судовому засіданні представник
позивача Мазур A.B. позов підтримала та
пояснила, що третя особа у справі
ОСОБА_6 працює медичним працівником за
основним місцем своєї роботи - в
Писарівському ФАП КУ «Кодимська
центральна районна лікарня». Окрім
цього, за сумісництвом ОСОБА_6 працює
медичним працівником у комунальному
закладі «Писарівський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І- ІІІ
ступенів».

Проведеною перевіркою встановлено, що
у 2011-2013 p.p. свою роботу за сумісництвом у
навчальному закладі ОСОБА_6 виконував
не у вільний від основної роботи час, як
це передбачено ст. 102-1 КЗпП та
постановою Кабінету Міністрів України
№43 від 28 червня 1993 року «Про роботу за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій», а
у свій робочий час за основним місцем
роботи в КУ «Кодимська ЦРЛ», що
випливає з графіків робочого часу за
основним та додатковим місцями його
роботи. У зв'язку з цим ОСОБА_6
безпідставно була нарахована та
виплачена заробітна плата за цей
період у загальному розмірі 4272 грн. 41
коп. та проведено зайве нарахування до
державних цільових фондів в сумі 1550
грн.88 коп., а всього 5823 грн.29 коп.

Вказане порушення допущене директором
школи ОСОБА_3, яка затверджувала
графіки роботи та підписувала табелі
обліку робочого часу, у зв'язку з чим
просила стягнути з відповідача вказану
переплату.

Відповідач ОСОБА_3 заявленого позову не
визнала та в судовому засіданні
підтвердила, що дійсно є директором
комунального закладу «Писарівський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -
дошкільний навчальний заклад». Своїм
наказом вона прийняла на посаду
медичного працівника НВК ОСОБА_6, якого
перевела згодом на 0,25 ставки. Свою
роботу у школі ОСОБА_6 виконував у
повному обсязі, повністю
відпрацювавши той час, за який йому
проводилось нарахування заробітної
плати.

Свої обов'язки медичного працівника в
НВК ОСОБА_6 виконував у вільний від
основної роботи час, зокрема до початку
свого робочого дня, під час перерв та
після закінчення робочого дня за
основним місцем роботи. Таким чином,
ОСОБА_6 повністю відпрацював свій
робочий час за сумісництвом, за що і
отримав заробітну плату, тому підстав
для задоволення позову не вбачає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог, - ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що заробітну плату у школі він
отримував за фактично відпрацьований
робочий час, тому безпідставного
нарахування заробітної плати не було.
Свою роботу в школі за сумісництвом за
домовленістю з директором школи він
виконував у вільний від основної
роботи час, тобто до початку роботи у
ФАП, під час перерв та після закінчення
основної роботи.

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 22 серпня 2014 року у
задоволенні позову відділу освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області до
ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів
відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій
начальником відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області Сільницької Л.С.,
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є директором комунального
закладу «Писарівський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І-III ступенів -
дошкільний навчальний заклад».

Наказом №37-К від 31 серпня 2005 року
ОСОБА_3 прийняла на посаду медичного
працівника (за сумісництвом) вказаного
навчального закладу третю особу ОСОБА_6
на 0,5 ставки, а з 20 квітня 2009 року - на 0,25
ставки (наказ № 28-К від 20 квітня 2009
року).

Основним місцем роботи ОСОБА_6 є
Писарівський фельдшерсько-акушерський
пункт (ФАП) комунальної установи
«Кодимська центральна районна
лікарня», де він займає посаду
завідуючого ФАПом.

Відповідно до п. 1 Положення про умови
роботи за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ і
організацій, затвердженого наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства фінансів України №43 від 28
червня 1993 року (далі Положення №43 від 28
червня 1993 року), сумісництвом
вважається виконання працівником, крім
своєї основної, іншої регулярної
оплачуваної роботи на умовах трудового
договору у вільний від основної роботи
час на тому ж або іншому підприємстві, в
установі, організації або у
громадянина (підприємця, приватної
особи) за наймом.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України, ст. 19
Закону України "Про оплату праці" та п.5
Положення № 43 від 28 червня 1993 року
працівники, які працюють за
сумісництвом, одержують заробітну
плату за фактично виконану роботу.
Умови роботи за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ, організацій визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 03 квітня 1993 року
№ 245 "Про роботу за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ і організацій", робітники,
спеціалісти і службовці державних
підприємств, установ і організацій
мають право працювати за сумісництвом,
тобто виконувати, крім своєї основної,
іншу роботу на умовах трудового
договору. На умовах сумісництва
працівники можуть працювати на тому ж
або іншому підприємстві, в установі,
організації або у громадянина у
вільний від основної роботи час.

Пункт 2 цієї постанови КМУ передбачає,
що тривалість роботи за сумісництвом
не може перевищувати чотирьох годин на
день і повного робочого дня у вихідний
день. Загальна тривалість роботи за
сумісництвом протягом місяця не
повинна перевищувати половини
місячної норми робочого часу. Оплата
праці сумісників проводиться за
фактично виконану роботу.

Відповідно до п. 12 Положення № 43 від 28
червня 1993 року відповідальність за
порушення порядку прийняття на роботу
за сумісництвом відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 245 від 03 квітня 1993 року покладається
на власника або уповноважений ним
орган державного підприємства,
установи, організації, що приймає
працівника на роботу за сумісництвом.

Наказом Державного комітету статисти
України №489 від 05 грудня 2008 року «Про
затвердження типових форм облікової
документації зі статистики праці з
метою подальшого вдосконалення
державних статистичних спостережень
підприємств, установ, організацій щодо
обліку особового складу, використання
робочого часу та розрахунків»
затверджено типові форми первинної
облікової документації, а саме "Табель
обліку використання робочого часу" (п.
1.5 Наказу - форма П-5), як форму обліку
фактично відпрацьованого часу, що
являє собою основний доказ та
підтвердження нарахування і виплати
заробітної плати.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог послався на
те, що викладені у зазначеному акті
ревізії, спростовані складеними
відповідачем ОСОБА_3 табелів обліку
використання робочого часу
працівник-сумісник ОСОБА_6 впродовж
2011-2013 p.p. в повному обсязі виконав
планову норму своєї роботи,
відпрацював 2-годинні робочі дні та на
підставі цих табелів йому була
нарахована заробітна плата. При цьому,
вказану роботу за сумісництвом ОСОБА_6
виконував у вільний від основної
роботи час.

Відтак, формування відділом освіти
вимоги до відповідача ОСОБА_3 про
відшкодування переплати заробітної
плати працівникові-суміснику, є
безпідставним, згідно яких
медпрацівник ОСОБА_6 працював в
комунальному закладі «Писарівський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -
дошкільний навчальний заклад».
відповідно до графіка роботи, фактів не
з'явлення на робочому місці з боку
ОСОБА_6 не було. Доказів того, що
заробітна плата зайве нараховувалась і
виплачувалась тій, позивачем не надано.

На підставі наведеного суд першої
інстанції зробив висновок, що ОСОБА_6.
працював весь цей час на робочому місці
та отримував заробітну плату на
законних підставах.

Колегія суддів не може в повній мірі
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції.

Згідно частини першої статті 102-1 КЗпП
України працівники, які працюють за
сумісництвом, одержують заробітну
плату за фактично виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 працював за основним місцем
роботи у Писарівський
фельдшерсько-акушерський пункт (ФАП)
комунальної установи «Кодимська
центральна районна лікарня» на посаді
завідуючого ФАПом. За результатами
ревізії фінансово-господарської
діяльності відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області за період з 01 липня 2011
року по 31 серпня 2013 року виявлено
порушення ст. 102 КЗпП України та пункту 2
Положення «Про роботу за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ і організацій», відповідно до
якого, праця сумісникам оплачується за
фактично виконану роботу у вільний від
основної роботи час.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оскільки в суді не доведено фактів не
з'явлення на робочому місці з боку
ОСОБА_6, то законних підстав для
задоволення позовних вимог не має.

Між тим за основним місцем роботи
ОСОБА_6 працює у Писарівський
фельдшерсько-акушерський пункт (ФАП)
комунальної установи «Кодимська
центральна районна лікарня». Згідно
графіку роботи, в один і той же час
ОСОБА_6 працював і медичним
працівником у комунальному закладі
«Писарівський навчально-виховний
комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів».

Оскільки позивачами до розгляду справи
не залучений Писарівський
фельдшерсько-акушерський пункт (ФАП)
комунальної установи «Кодимська
центральна районна лікарня», де згідно
матеріалів справи, за основним місцем
роботи працював ОСОБА_6, то з'ясувати
обставини, яким чином ОСОБА_6 одночасно
міг працювати на двох роботах
неможливо.

На підставі наведеного колегія суддів
дійшла висновку про необхідність зміни
мотивувальної частини рішення
Кодимського районного суду Одеської
області від 22 серпня 2014 року та вважати
такою, як викладено в рішенні
апеляційного суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу начальника відділу
освіти Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області
Сільницької Л.С. - задовольнити
частково.

Змінити мотивувальну частину рішення
Кодимського районного суду Одеської
області від 22 серпня 2014 року по справі
за позовом відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів та вважати
такою, як викладено в рішенні
апеляційного суду Одеської області.

В іншій частині рішення - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. А. Станкевич

Судді :
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша