У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання частково недійсним договору
дарування квартири та будинку,
визнання права власності на ј частину
квартири та будинку, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 21 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в якому просив
встановити факт прийняття ним
спадщини, яка відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька
ОСОБА_8, визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 19 червня 2003 року та визнати
за ним право власності в порядку
спадкування на 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2; визнати
частково недійсним договір дарування
1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на фактичне прийняття ним
спадщини після смерті батька ОСОБА_8 в
листопаді 2002 року, користування на
протязі тривалого часу частиною
спадкового майна, оформлення його
матір'ю ОСОБА_5 спадщини без
повідомлення інших спадкоємців.
Вважає, що він має право на 1/4 частину
спадкового майна, а оскільки мати
відчужила квартиру, в якій він має
право також на 1/4 частину, без його
згоди, тому просив також визнати
частково недійсним договір дарування
квартири.

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 31 січня
2013 року позов задоволено. Встановлено
факт, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після
смерті свого батька ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 19 червня 2003
року державним нотаріусом Прилуцької
міської державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_5 в частині
спадкування 1/4 частини житлового
будинку АДРЕСА_2 та 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 та визнано за позивачем в
порядку спадкування право власності на
вказані частини нерухомого майна.
Визнано частково недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від 19
жовтня 2010 року в частині дарування
ОСОБА_6 1/4 частини зазначеної квартири.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 21 листопада
2013 року, рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 31 січня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову у
задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, як помилково скасоване
апеляційним судом, посилаючись на
порушення норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду, оскільки судове
рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 21 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Ю.Г. Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня