Номер провадження № 22-ц/785/261/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Станкевича В. А., Ступакова О. А.,

при секретарі Колмакові В. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 27. 11. 2013 р.,

в с т а н
о в и л а:

15. 10. 2013 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її
користь аліментів в розмірі 1/3 частини
від його заробітку на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до припинення нею
навчання, але не довше ніж до
досягнення нею двадцяти трьох років
тому, що знаходилася з відповідачем в
шлюбі, від якого мають доньку, яка
постійно проживає з позивачем та
навчається на другому курсі вищого
навчального закладу на денній формі
навчання та потребує матеріальної
допомоги, а відповідач має постійну
роботу і до повноліття доньки
сплачував аліменти на її утримання в
розмірі 1/3 частки заробітку.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 27. 11. 2013 р. зазначений позов
задоволено і стягнуто з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Котовськ
Одеської області на користь ОСОБА_2
аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу,
але не менше 30 % від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 15. 10. 2013 р. й до
закінчення навчання ОСОБА_4, але не
довше ніж до досягнення нею двадцяти
трьох років. Допущено негайне
виконання рішення суду у межах суми
платежу за один місяць.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду в повному
обсязі і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги і стягнути з
нього на користь колишньої дружини
ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання доньки
ОСОБА_4 до припинення нею навчання, але
не довше ніж досягнення нею двадцяти
трьох років. Посилається на положення
ст. 182 СК України і на те, що у
запереченнях на позов у суді першої
інстанції він вказував на свій
середньомісячний заробіток, на
наявність споживчого кредиту, під 14 %
річних в розмірі 48000 доларів США, по
яких лише річні відсотки необхідно
заплатити на суму більше 5000 доларів
США, що по курсу НБУ складає більше як
40000 грн. і на те, що квартира, в якій він
проживає, знаходиться у заставі, і має
батьків, які є пенсіонерами та
проживають одиноко, хворіють на
цукровий діабет, яким він періодично
допомагає, і свою нову сім'ю.

Зазначає, що суд вказав на те, що раніше
він виплачував аліменти в розмірі 1/3
частки від суми доходу за тих же
обставин, але вважає, що суд не прийняв
до уваги положення п. 1 ст. 192 СК України,
що за рішенням суду розмір аліментів
може бути збільшено або зменшено за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них, і не
прийняв до уваги, що навіть якщо ним
будуть проведені розрахунки з банком
по кредиту, то від залишкової суми від
заробітної плати він не зможе
виплатити аліменти в розмірі 1/3 від
суми доходу та не залише собі навіть
копійку на життя.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Задовольняючи вказаний позов про
стягнення аліментів з відповідача на
час навчання його повнолітньої доньки
суд першої інстанції вказав на його
обґрунтованість, а доводи відповідача
щодо неможливості платити вказаний у
позові розмір аліментів, критично
оцінив з посиланням на те, що ці
обставини не перешкоджали відповідачу
сплачувати аліменти в такому ж розмірі
до досягнення донькою повноліття.

Вказаний висновок суду є законним і
обґрунтованим з таких підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

За ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки сина.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
знаходилися в зареєстрованому шлюбі
з18. 09. 1994 р. по 14. 05. 2008 р.

Згідно з договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 30. 05. 2008
р. ОСОБА_3 отримав від АКІБ «УкрСиббанк»
кредит на строк з 30. 05. 2008 р. по 30. 05. 2029 р.
в сумі 48000 доларів США, що еквівалентно
232800 грн., на придбання однокімнатної
квартири, яка з метою забезпечення
виконання зобов'язань прийнята банком
у заставу.

ОСОБА_3 постійно працює на посаді
інспектора в Південній митниці
Міндоходів України.

Згідно з договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 30. 05. 2008
р. ОСОБА_3 отримав від АКІБ «УкрСиббанк»
кредит на строк з 30. 05. 2008 р. по 30. 05. 2029 р.
в сумі 48000 доларів США, що еквівалентно
232800 грн., на придбання однокімнатної
квартири, в якій він проживає і яка з
метою забезпечення виконання
зобов'язань прийнята банком у заставу.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, і є студенткою 2 курсу
факультету лінгвістики та перекладу
напряму підготовки «філологія» денної
форми навчання Міжнародного
гуманітарного університету (м. Одеса,
Україна), IV рівня акредитації, на умовах
контракту з терміном навчання на 2
курсі з 01. 09. 2013 р. по 30. 06. 2014 р. та
загальним терміном навчання на ОКР
«Бакалавр» з 01. 09. 2012 р. по 30. 06. 2016 р. і
сума оплати за навчання згідно
контракту складає 8600 грн. в рік.

ОСОБА_3 з 16. 06. 2012 р. знаходиться у новому
шлюбі, а його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
які проживають окремо, отримують
пенсії відповідно за вислугою років та
за віком.

ОСОБА_4 постійно проживає разом з
матір'ю ОСОБА_2 і потребує матеріальної
допомоги.

За цих обставин ОСОБА_3 сплачував на
утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в
розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу до
її повноліття.

За довідкою з митниці загальна сума
доходів з травня 2013 р. по жовтень 2013 р.
складає 27849,29 грн.

Вказані обставини сторони не оспорюють
і вони підтверджені матеріалами
справи.

Тому, виходячи з матеріалів справи і
викладених обставин у їх сукупності,
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно і обгрунтовано
стягнув аліменти з відповідача на
утримання повнолітньої доньки на час
навчання у розмірі 1/3 частки з усіх
видів доходу позивача, але не менше 30 %
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 15. 10. 2013 р. й до закінчення навчання
ОСОБА_4, але не довше ніж до досягнення
нею двадцяти трьох років.

За відсутності у справі інших доказів
та встановлених на підставі них інших
обставин апеляційний суд не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги щодо непідтверджених належними
доказами доводів про неможливість
сплати аліментів у розмірі
встановленому судом з проханням
визначення розміру аліментів саме в
розмірі 1/3 частини від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
тому, що докази та обставини, на які
посилається заявник в апеляційній
скарзі, були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом першої інстанції
були дотримані норми матеріального і
процесуального права, в тому числі
положення ст. ст. 182, 199, 200 СК України
щодо обов'язку батьків утримувати
повнолітню дитину, яка продовжує
навчання, і розміру аліментів та
обставин, які враховуються судом при
визначенні аліментів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що
в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оспорює
висновки суду щодо правомірності
стягнення з нього аліментів на
утримання доньки, яка продовжує
навчання і потребує матеріальної
допомоги, а ставить лише питання щодо
визначення аліментів конкретно в
розмірі 1/3 частини від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, в апеляційній скарзі ставиться
питання щодо встановлення розміру
аліментів в залежності від
прожиткового мінімуму, встановленого
законодавством про бюджет України, що
не передбачено законодавством.

Свій висновок апеляційний суд основує
на тому, у позові ставиться питання
щодо стягнення аліментів з відповідача
у частці від заробітку (доходу) і за
вимогами ст. 200 СК України у такому
випадку суд має визначати розмір
аліментів на повнолітню дитину у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів, а не від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що
він не вправі вирішувати у даному
випадку питання щодо застосування
положення ст. 192 ч. 1 СК України, на
неприйняття до уваги якого посилається
ОСОБА_3 тому, що застосування цієї
правової норми передбачено лише судом
першої інстанції за зверненням особи, з
якої стягуються аліменти.

При розгляді справи апеляційний суд
також виходить з положень ст. ст. 11, 303
ЦПК України, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі; а під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд вважає необґрунтованими і такими,
що не мають правового значення у даній
справі, зазначені вище доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції обставин,
передбачених ст. ст. 182, 192 СК України з
вимогою визначити аліменти на
утримання доньки, яка продовжує
навчання і потребує матеріальної
допомоги, в розмірі 1/3 частини від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що
в силу ст. 192 ч. 1 СК України розмір
аліментів, визначений за зазначеним
рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1,
308 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права
не допустив, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не
спростовують, в зв'язку з чим рішення
суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317,
319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 27. 11. 2013 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

В. А. Станкевич

О. А. Ступаков