АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Нізік О. В. Доповідач - Свистунова
О.В. Категорія 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою
Житлового-будівельного кооперативу
№118 «Ореол»

на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Житлового-будівельного кооперативу
№118 «Ореол» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач звернувся
до Красногвардійського районного суду
м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги. Судовий
збір сплачений у відповідності до
вимог чинного законодавства.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог посилався на те, що позивачем
надано послуги на оплату
житлово-комунальних послуг та
утримання прибудинкової території,
заборгованість члена ЖБК ОСОБА_2 станом
на 01.01.2007 року становить 1140,29грн. Станом
на 01.07.2014року заборгованість
відповідача становить 2701,66грн. У
тривалості часу це становить 6 років. За
період з 01.01.2007р. по 01.07.2014р.
відповідачем було сплачено 17335,65грн за
весь у цей час відповідачу надавалися
послуги стосовно утримання будинку та
прибудинкової території. На підставі
того, що, у ЖБК не має у штаті юриста ЖБК
було вимушене звернутися за юридичною
допомогою до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перспектива-Днепр»
стосовно представництва інтересів ЖБК
у суді щодо стягнення заборгованості з
боржників на підставі чого було
укладено Договір №011/0907-ю/2014 від 09.07.2014р.
про надання юридичних послуг. На
підставі договору ЖБК було
перераховано зі свого поточного
рахунку 177,80грн. за послуги ТОВ
«Перспектива-Днепр» стосовно
представництва інтересів в суді
стосовно стягнення заборгованості з
боржників. Просив: Стягнути з ОСОБА_2 на
користь Житлово-будівельного
кооперативу №118 «Ореол»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 2 701,66грн.; Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного
кооперативу №118 «Ореол» судовий збір в
сумі 243,60грн.; Стягнути з ОСОБА_2 на
користь Житлово-будівельного
кооперативу №118 «Ореол» відшкодування
за надану правову (юридичну) допомогу в
сумі 177,80грн.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 жовтня 2014 року позовні вимоги
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Житлово-будівельного кооперативу № 118
«Ореол» заборгованість за житлово
комунальні послуги та витрати на
утримання будинку у сумі 727 грн.17 коп.,
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 81 грн. 20 коп., а всього: 808
грн. 37 коп.

В решті заявлених позовних вимог
Житлово-будівельного кооперативу № 118
«Ореол» - відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити їх
позовні вимоги у повному обсязі,
оскільки рішення першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в межах
заявлених вимог та на підставі тих
доказів, що надані були сторонами під
час розгляду справи по суті, у
достатньо повному обсязі з'ясував
права і обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що між Відповідачем та ЖБК
Договір про надання
житлово-комунальних послуг не
укладався, а тому, правовідносини між
сторонами регулюються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» та
нормами цивільного, житлового кодексів
України.

Так, ст. 20 вищевказаного Закону,
зазначено, що споживачі
житлово-комунальних послуг зобов'язані
оплачувати послуги в строки
встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.68 Житлового кодексу
України строки оплати встановлено -
щомісячно.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості по оплаті комунальних
послуг та витрат на утримання будинку
члена ЖБК ОСОБА_2, наданого до суду
позивачем, заборгованість станом на
01.01.2007 року становить 1140,29грн. Станом на
01.07.2014 року заборгованість відповідача
становить 2701,66грн. У тривалості часу це
становить 6 років. За період з 01.01.2007р. по
01.07.2014р. відповідачем було сплачено 17
335,65грн за весь цей період відповідачу
надавалися послуги по утриманню
будинку та прибудинкової території.

Відповідно довідки про склад родини
від 15.07.2014р. №45 за даною адресою мешкає
та зареєстровано 1 (одна) особа.

На звернення та прохання правління ЖБК
відповідач частково сплатив борг за
комунальні послуги.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Частиною 2 ст. 14 Закону передбачено, що
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються центральними
органами виконавчої влади,
національними комісіями, що здійснюють
державне регулювання у відповідних
сферах, та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2)послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання внутрішньо
будинкових приміщень та прибудинкової
території, санітарно-технічне
обслуговування, обслуговування
внутрішньо будинкових мереж, утримання
ліфтів, освітлення місць загального
користування, поточний ремонт,
вивезення побутових відходів тощо; 3)
послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

У відповідності до ч. 1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 615 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не звільнює винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідач отримував
від позивача житлово-комунальні
послуги та утримання прибудинкової
території, проте, не згоден із сумою
заборгованості та періодом. Відповідач
здійснював проплати за отримані
послуги, що підтверджено наданими
квитанціями із зазначенням
конкретного призначення платежу
(місяць та рік), проте, заперечуючи
проти наявності боргу, що було
визначено позивачем станом на 01.01.2007
року у розмірі 1140,29 грн., а тому, такі
сплати не проводив.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, перевіривши
розрахунок заборгованості наданий
позивачем, враховуючи клопотання
відповідача щодо застосування строків
позовної давності відповідно до ст. 257
ЦК України та враховуючи здійснені
відповідачем проплати, вірно дійшов
висновку про необхідність частково
задовольнити позовні вимоги, стягнувши
з ОСОБА_2 на користь
житлово-будівельного кооперативу № 118
«Ореол» заборгованість за
житлово-комунальні послуги та витрати
на утримання будинку у сумі 727 грн. 17
коп., враховуючи часткову сплату боргу
у сумі 923 грн. 82 коп. у серпні місяці 2014
року за вирахуванням 192 грн. 07 коп. за
липень 2014 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Відповідно
до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
щодо відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 177 грн. 80 коп., як
необґрунтованих. Дійсно, наданим
договором № 011/0907-ю/2014 про надання
юридичних послуг не підтверджено, що
саме у даній справі відбувалось
надання позивачу з боку виконавця
таких послуг, відсутні докази що
передбачені розділом 5 Договору. А тому,
доводи апеляційної скарги у зазначеній
частині також підлягають відхиленню.

Інші доводи апеляційної скарги
не спростовують правильність
висновків у рішенні суду, протирічать
вимогам законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, матеріалам
справи, зводяться до переоцінки
доказів по справі.

Судом першої інстанції у
досить повному обсязі з'ясовані права
та обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та
конкретні обставини справи, судове
рішення відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, колегія апеляційного суду вважає,
що згідно до ст. 308 ЦПК України правових
підстав для скасування рішення не
вбачає, а тому, доводи апеляційної
скарги підлягають відхиленню, а
рішення суду першої інстанції
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Житлового-будівельного кооперативу
№118 «Ореол» - відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В.Свистунова

Судді
В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез