АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 09 липня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Систем-Інвест»,
третя особа: Міністерство фінансів
України, про стягнення грошових коштів,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/11354/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Волокітіна Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року позов
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ»),
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Систем-Інвест» (далі
- ТОВ «Систем-Інвест»), третя особа:
Міністерство фінансів України, про
стягнення грошових коштів задоволено
частково.

Стягнуто з ТОВ «Систем-Інвест» на
користь ОСОБА_2 кошти в сумі 3 612 462,64
грн., судовий збір в розмірі 3 441,00 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким cтягнути солідарно з ПАТ «АКБ
«Київ» та ТОВ «Систем-Інвест» на
користь ОСОБА_2 3 612 462,64 грн. вартості
фактично проінвестованої відповідно
до інвестиційної угоди № 34-03-161 від 12
січня 2006 року загальної площі квартири.
Зазначає, що ПАТ «АКБ «Київ» є
управителем фонду та отримувачем
коштів, відповідно до положень п. п. 3.2.7.,
3.2.9., 3.3.3. інвестиційної угоди ПАТ «АКБ
«Київ» та ТОВ «Систем-Інвест» мають
солідарний обов'язок щодо повернення
ОСОБА_2 коштів, а тому, суд дійшов
помилкового висновку про стягнення
вартості фактично проінвестованої
квартири лише з ТОВ «Систем-Інвест».
Вважає, що судом було неправильно
застосовано положення ст. ст. 509, 526, 527,
530, 628 ЦК України; статей 2, 6, 20 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю»; статті 4 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»;
Інструкції Національного Банку
України «Про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
банків України» від 17 червня 2004 року №
280; Методичних вказівок з інспектування
банків «Система оцінки ризиків».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити з
наведених в ній підстав.

ОСОБА_5 в інтересах ПАТ «АКБ «Київ»
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважав, що спір вирішений
судом правильно.

Особисто ОСОБА_2, а також представники
ТОВ «Систем-Інвест», Міністерства
фінансів України в судове засідання не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать зворотні повідомлення про
вручення поштових відправлень, ОСОБА_2
забезпечив явку в судове засідання
свого уповноваженого представника, а
тому, колегія суддів відповідно до
вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за
можливе слухати справу у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12 січня 2006 року між
ТОВ «Систем-Інвест» (товариство), АКБ
«Київ» (правонаступником якого є ПАТ
«АКБ «Київ»), (повірений) та ОСОБА_2
(інвестор) було укладено інвестиційну
угоду № 34-03-161 (про інвестування у
житлове будівництво), предметом якої є
участь інвестора у фінансуванні
будівництва квартири АДРЕСА_1, секція В,
запланована дата введення будинку в
експлуатацію - 4 квартал 2007 року, термін
заселення - 1 квартал 2008 року (т.1, а.с.7-10).

Згідно з п. п. 1.2 та 1.3 даної угоди
інвестор здійснює фінансування
капітальних вкладень в житло, що
будується, по поточній на момент
інвестування вартості вимірної
одиниці площі (1 кв.м.); товариство
доручає, а повірений приймає на себе
виконання обов'язків щодо залучення
від імені та в інтересах товариства
коштів інвестора та акумулювання цих
коштів на рахунках повіреного для
здійснення операцій, що пов'язані з
фінансуванням капітальних вкладень у
житлове будівництво.

Однак, на сьогоднішній день, будинок не
введено в експлуатацію, а квартиру
позивачу ОСОБА_2 не передано.

Пунктом 6.2 інвестиційної передбачено,
що інвестор може розірвати угоду
достроково, до моменту передачі про
інвестованої квартири у його
власність.

Пункт 3.1.7 передбачає, що у разі
дострокового розірвання цієї угоди
інвестор повідомляє про це товариство
через повіреного.

Згідно з п. 3.2.7 угоди на підставі заяви
інвестора товариство частково або
повністю повинно повернути про
інвестовані ним кошти, за вартістю
інвестування 1 кв.м, встановленою цією
угодою та відповідно до п. 3.2.9
зобов'язане протягом 90 днів з дати
отримання повідомлення перерахувати
фактично про інвестовані кошти, за
вирахуванням комісії, повіреному для
повернення їх інвестору.

ОСОБА_2 здійснив повністю фінансування
капітальних вкладень по поточній на
момент інвестування вартості вимірної
одинці площі в загальному розмірі 1 390 718
грн.

Згідно п. 3.2.7 угоди на підставі заяви
інвестора товариство частково або
повністю повинно повернути про
інвестовані ним кошти, за вартістю
інвестування 1 кв.м, встановленою цією
угодою та відповідно до п. 3.2.9
зобов'язане протягом 90 днів з дати
отримання повідомлення перерахувати
фактично проінвестовані кошти, за
вирахуванням комісії, повіреному для
повернення їх інвестору.

Позивач ОСОБА_2 здійснив повністю
фінансування капітальних вкладень по
поточній на момент інвестування
вартості вимірної одинці площі (1 кв.м.)
в загальному розмірі 1 390 718 грн.

Відповідно до висновку оцінювача ФОП
ОСОБА_6 ринкова вартість трикімнатної
квартири загальною площею 141,91 кв.м за
адресою АДРЕСА_1 секція В за умови
своєчасного введення будинку в
експлуатацію та оформлення належним
чином правовстановлюючих документів
станом на 16 травня 2013 року становила б 4
863 300 грн., у тому числі вартість 1 кв.м - 34
270 грн.

Листом від 16 травня 2013 року ОСОБА_2 на
підставі п. 3.1.7. інвестиційної угоди
повідомив ТОВ «Систем-Інвест» через
ПАТ «АКБ «Київ» про дострокове
розірвання інвестиційної угоди та
відмову від сплати винагороди за
оформлення відмови від інвестування,
передбаченої п. 2.1.8 угоди.

Також, 16 травня 2013 року ОСОБА_2
звернувся до ТОВ «Систем-Інвест» через
ПАТ «АКБ «Київ» про виплату йому
вартості фактично про інвестованої
площі квартири відповідно до умов
інвестиційної угоди в сумі 4 863 300 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 05 липня 2013 року заяву ОСОБА_2
про визнання виконавчого листа
Печерського районного суду м. Києва від
19 березня 2013 року таким, що не підлягає
виконанню, задоволено та визнано таким,
що не підлягає виконанню повністю
виконавчий лист № 6-890 Печерського
районного суду м. Києва, виданий 19
березня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ «АКБ «Київ» 1 250 837,36 грн.
(т.1, а.с.19-22).

Посилаючись на те, що ПАТ «АКБ «Київ» та
ТОВ «Систем-Інвест» несуть солідарний
обов'язок щодо повернення йому
вартості фактично проінвестованої
площі квартири у разі розірвання
договору, з урахуванням ухвали
Печерського районного суду м. Києва від
05 липня 2013 року, ОСОБА_2 порушив перед
судом питання про солідарне стягнення
з відповідачів на його користь 3 612 462,64
грн. вартості фактично проінвестованої
відповідно до інвестиційної угоди №
34-03-161 від 12 січня 2006 року загальної
площі квартири.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
вимог ОСОБА_2, стягнувши з ТОВ
«Систем-Інвест» на його користь кошти в
сумі 3 612 462,64 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 628 ЦК
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

Інвестиційна угода № 34-03-161 (про
інвестування у житлове будівництво)
від 12 січня 2006 року, укладена між ТОВ
«Систем-Інвест», АКБ «Київ» та ОСОБА_2,
за своєю правовою природою є змішаним
правочином, в якій містяться елементи
як інвестиційного договору,
передбаченого Законом України «Про
інвестиційну діяльність», так і
договору доручення, передбаченого
Главою 68 ЦК України.

Згідно з п. п. 3.3.1., 3.3.2. інвестиційної
угоди обов'язками ПАТ «АКБ «Київ» є
підписання інвестиційної угоди разом
із ТОВ «Систем-Інвест» та забезпечення
прийому та акумулювання на своїх
рахунках коштів від інвестора,
відповідно до укладеної інвестиційної
угоди та зарахування залучених та
акумулюваних коштів на рахунок
товариства протягом п'яти банківських
днів.

Відтак, за умовами інвестиційної угоди
№ 34-03-161 від 12 січня 2006 року ПАТ «АКБ
«Київ» виступає повіреним ТОВ
«Систем-Інвест» на підставі угоди від 20
жовтня 2004 року про надання фінансових
послуг.

Відповідно до умов інвестиційної угоди
та вимог ст. ст. 47, 55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» ПАТ
«АКБ «Київ», як повірений ТОВ
«Систем-Інвест» забезпечило прийняття
коштів від ОСОБА_2 та перерахувало їх на
рахунок ТОВ «Систем-Інвест», повністю
виконавши взяті на себе зобов'язання за
договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Правовідносини, що виникли між ОСОБА_2
та ТОВ «Систем-Інвест» регулюються
нормами Закону України «Про
інвестиційну діяльність» від 18 вересня
1991 року № 1560-ХІІ.

Відповідно до змісту положень п. п. 1.3.,
3.2.7., 3.2.9., 3.3.1.-3.3.3. інвестиційної угоди №
34-03-161 від 12 січня 2006 року, обов'язок ПАТ
«АКБ «Київ» виплатити інвестору
вартість фактично проінвестованої ним
загальної площі виникає лише після
надходження відповідної суми коштів
від ТОВ «Систем-Інвест», що
узгоджується з положеннями ст. 1000-1010 ЦК
України, які врегульовують відносини
між ТОВ «Систем-Інвест» та ПАТ «АКБ
«Київ», та відповідає суті дійсних
правовідносин, які склалися між
сторонами.

При цьому, ні Законом, ні укладеною
сторонами інвестиційною угодою № 34-03-161
від 12 січня 2006 року не передбачено
солідарної відповідальності ПАТ «АКБ
«Київ» та ТОВ «Систем-Інвест» з приводу
повернення коштів інвестору у разі
розірвання вказаної угоди.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 про
солідарне стягнення з ПАТ «АКБ «Київ»
та ТОВ «Систем-Інвест» на його користь 3
612 462,64 грн. вартості фактично
проінвестованої загальної площі не
ґрунтуються на Законі. За умовами
інвестиційної угоди обов'язок
повернення вартості фактично
проінвестованої загальної площі
об'єкта інвестування належить саме ТОВ
«Систем-Інвест».

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права та, врахувавши
положення укладеної сторонами
інвестиційної угоди № 34-03-161 від 12 січня
2006 року, дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення з ТОВ
«Систем-Інвест» на користь ОСОБА_2
3612462,64 грн. вартості проінвестованої
ним загальної площі об'єкта
інвестування.

При цьому, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на неправильне
застосування судом положень ст. ст. 509,
526, 527, 530, 628 ЦК України; ст. ст. 2, 6, 20
Закону України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю»; ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»;
Інструкції Національного Банку
України «Про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
банків України» від 17 червня 2004 року №
280.

Діяльність ПАТ «АКБ «Київ» згідно
інвестиційної угоди № 34-03-161 від 12 січня
2006 року не має всіх ознак діяльності
управителя фонду, визначеної Законом
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» від 19 червня 2003 року №978-IV,
а тому, посилання апелянта на вказаний
Закон є безпідставними.

В частині наявності підстав для
стягнення з ТОВ «Систем-Інвест» на
користь ОСОБА_2 3 612 462,64 грн. вартості
проінвестованої ним загальної площі
об'єкта інвестування рішення суду
першої інстанції ні ТОВ
«Систем-Інвест», ні ОСОБА_2 оскаржено не
було.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов