Номер справи137/459/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р.

Літинський
районний суд Вінницької області

в складі головуючої
судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря
: Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Уладівської
сільської ради, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В ИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із
позовом про визнання права власності
на спадкове майно. В позові зазначає,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, видане 04
березня 2013 р., виконавчим комітетом
Уладівської сільської ради
Літинського району Вінницької області.
Після смерті матері залишилось
спадкове майно, яке складається із :
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, а саме: житловий
будинок літ. «А», веранда літ. «а»,
загальною площею 65,0 кв.м, житловою
площею 38,0 кв.м , Ґанок, погріб літ. «Б»,
сарай літ «в», сарай літ «В», сарай «ві»,
убиральня літ. «Г», криниця літ «К»,
ворота з хвірткою №1, огорожа№2,
огорожа №3, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Спадкоєцем за заповітом на
дане майно є позивач ОСОБА_1 Протягом
шести місяців з моменту смерті матері
він звернувся до нотаріальної контори
з відповідною заявою про прийняття
спадщини. Вказаний факт
підтверджується витягом про
реєстрацію у спадковому реєстрі №54959641
від 03.09.2013 року. Однак в нотаріальній
конторі ОСОБА_1 не зміг отримати
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки спадкодавець за життя не
оформила на себе правовстановлюючі
документи на будинок. У зв'язку з цим
йому було рекомендовано нотаріусом
звернутись до суду. Крім того, позивач
зазначає, що після смерті матері, є ще
один спадкоємець, його сестра - ОСОБА_2,
яка спадщини не приймала, що
підтвердужється відповідною заявою.
Тому змушений звернутись до суду з
даним позовом та просить визнати за ним
право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач,
ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовільнити.

Представник позивача, ОСОБА_4,
суду пояснив, що ОСОБА_1 є спадкоємцем
за заповітом після смерті матері
-ОСОБА_3. Спадкове майно складається з
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, а саме: житловий
будинок літ. «А», веранда літ. «а»,
загальною площею 65,0 кв.м, житловою
площею 38,0 кв.м , Ґанок, погріб літ. «Б»,
сарай літ «в», сарай літ «В», сарай «ві»,
убиральня літ. «Г», криниця літ «К»,
ворота з хвірткою №1, огорожа№2,
огорожа №3, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Однак позивач не може
оформити спадщину у нотаріуса,
оскільки спадкодавець за життя не
оформила на себе правовстановлюючі
документи на будинок, хоча у
погосподарській книзі спадкоємець
рахувалась власницею будинку. Тому
позовні вимоги підтримав та просив
задовільнити.

Відповідачка, ОСОБА_2, позовні
вимоги визнала в повому обсязі, не
заперчила проти задоволення позову.

Представник Уладівської
сільської ради Літинського району, в
судове засідання не з'явився, надали
суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності. Позов визнають в повному
обсязі.

Дослідивши матеріали, які є у
справі , взявши до уваги думку сторін,
суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між
сторонами існують цивільні
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням.

Свідоцтво про смерть (а.с.7)
свідчить, що ОСОБА_3 померла 03.03.2013 року.
Копія свідоцтва про народження (а.с.)
підтверджує, що матір'ю позивача,
ОСОБА_1, є ОСОБА_3. Із копії заповіту
(а.с.14) встановлено, що спадкоємцем на
все майно ОСОБА_3 є - ОСОБА_1. Довідка
видана виконкомом Уладівської
сільської ради Літинського району
(а.с.8) , свідчить, що будинок в АДРЕСА_1,
згідно записів погосподарської книги
за №17, особовий рахунок НОМЕР_2, належав
ОСОБА_3. Із копії технічного паспорта
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-13)
встановлено, що у даному документі
немає відміток про те, що дане
нерухоме майно є самочинно
побудованим, є лише запис про
відсутність правовстановлюючих
документів. Користувачем значиться -
ОСОБА_3. Копія витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі (а.с.15) свідчить, що
позивач - ОСОБА_1 у шестимісчний термін
звертався до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини., після смерті
ОСОБА_3 Із копії заяви (а.с.17)
встановлено, що ОСОБА_2 відмовилась від
одержання обов'язкової частки у
спадщині, після смерті матері - ОСОБА_3,
1931 р.н. Лист-роз'яснення (а.с18) свідчить,
що ОСОБА_1 позбавлений можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину у нотаріуса, через
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Також
позивачеві роз'яснено право звернення
до суду. Із довідки виданої Уладівською
сільською радою (а.с.19) встановлено, що
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав із
своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 без
реєстрації. Крім того, із даної довідки
вбачається, що ОСОБА_1 допомагав матері
вести спільне господарство, доглядав
покійну матір, він є єдиним спадкоємцем
за заповітом після її смерті.
Спадкоємцем за законом першої черги
після смерті ОСОБА_3 є її дочка - ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 3 ЦК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому Цивільним
Кодексом України, звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
прав.

Згідно ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закнону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України,
якщо у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права влансності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по
веденню погосподарського обліку в
сільських радах народних депутатів,
затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року №
5-24/26, дані погосподарських книг були
звітом про житлові будинки, що
знаходяться на праві власності
громадян.

Довідкою №1962 від 04 грудня 2013 року
виданоюУладівською сільською радою
Літинського району Вінницької області
доведено той факт, що будинок у АДРЕСА_1,
згідно записів погосподарської книги
за №17, особовий рахунок НОМЕР_2, належав
ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого на
той момент законодавства.

Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури і житлової
політики України від 24 травня 2001 року
№127 було затверджено Інструкцію «Про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна». Вказаний наказ було
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 року за № 582/5773. У
відповідності до абзацу пункту 3.2.
розділу 3 в редакції Наказу
Міністерства регіонального
розвитку,будівництва
та'житлово-комунального господарства
№404 (2І538-12) від 09.08.2012 року зазначено, що:
«Не належать до самочинного
будівництва ... індивідуальні
(садибні)житлові будинки, садові, дачні
будинки, господарські (присадибні)
будинки та споруди, прибудови до
них побудовані до 5 серпня 1992
року».

Враховуючи те, що спірний
будинок було побудовано у 1955році,
довідка №1962 від 04 грудня 2013 року видана
Уладівською сільською радою
Літинського району Вінницької області
, що будинок у АДРЕСА_1, згідно записів
погосподарської книги за №17, особовий
рахунок НОМЕР_2, належав ОСОБА_3
підтверджує винекнення у неї права
власності на даний будинок.

Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України
передбачає, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Керуючись ст..213-215 , 256 ЦПК
України, суд, 1216-1218, 392 ЦК України -

В И Р І Ш И
В :

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
а саме на житловий будинок літ. «А»,
веранда літ. «а» загальною площею 65,0
кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, Ґанок,
погріб літ. «Б», сарай літ. «в», сарай
літ «В», сарай «ві», убиральня літ. «Г»,
криниця літ «К», ворота з хвірткою №1,
огорожа№2, огорожа №3, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду
сторони можуть подати до апеляційного
суду Вінницькї області через райсуд
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя :
Білик Н. В.