Номер провадження № 22-ц/785/1007/14
Головуючий у першій інстанції Шепітко
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Криворучці Ю.П., Сілуковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 21 березня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановила:

Представник позивача звернулася з цим
позовом до відповідачів вказуючи, що
17.07.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
Кредитний договір № 459/F з Додатковою
угодою № 1 від 13.04.2010 року, Додатковою
угодою № 2 від 25.05.2010 року відповідно до
умов яких, позивач прийняв на себе
зобов'язання по видачі кредиту в сумі 765
217 доларів США, строком до 17.07.2024 року, а
ОСОБА_2 зобов'язувався своєчасно
повернути позивачу всю суму кредиту,
відсотки та дотримуватися строків та
умов, вказаних у договорі. В
забезпечення виконання зобов'язань між
банком та ОСОБА_3 17.07.2008 року укладено
договір поруки № 3897/С.

В порушення умов вказаних договорів
відповідач ОСОБА_2 прострочив виплату
грошової суми, тому, у зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
кредитного договору, представник
позивача просив суд стягнути солідарно
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у
розмірі 716 014,37 доларів США та 293 247,82
гривень, а також стягнути судові
витрати та ІТЗ. (а. с. 1-6)

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 25.10.2011 року
позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено.

Ухвалою суду від 09.04.2012 року заяву
відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення задоволено, заочне
рішення скасоване, справу призначено
до розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 березня 2013 року позов ПАТ
"Марфін Банк" - задоволено. Стягнено
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ "Марфін Банк" суму боргу - 6 003 963,63
(шість мільйонів три тисячі дев'ятсот
шістдесят три) гривні, з яких: 5 022 334,10
гривень - заборгованість за кредитом, 688
381,71 гривень - заборгованість за
відсотками, 26 814,21 гривень - пеня за
прострочення тіла кредиту, 221 339,02
гривень - пеня за прострочення
відсотків по кредиту, 45 094,59 гривень -
штраф; а також з кожного у рівних
частках судові витрати у загальному
розмірі 1 820,00 гривень, тобто по 910,00
гривень з кожного.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати судове рішення з ухваленням
нового рішення, яким в позовних вимогах
відмовити в повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 175-178)

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2008
року між ВАТ "Морський транспортний
банк", правонаступником якого є ПАТ
"Марфін Банк", та відповідачем ОСОБА_2
був укладений Кредитний договір № 459/F з
Додатковою угодою № 1 від 13.04.2010 року,
Додатковою угодою № 2 від 25.05.2010 року
відповідно до умов яких, Банк надав
позичальнику на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в сумі 765 217 доларів США, а
ОСОБА_2 отримав та зобов'язувався
повернути у строк до 17 липня 2024 року
грошові кошти та сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 13,00 %
річних. (а. с. 10-14, 22-25, 33)

В забезпечення виконання зобов'язань
між банком та ОСОБА_3 17.07.2008 року
укладено договір поруки № 3897/С. (а. с.
34-35)

Відповідно п.1.2 договору поруки №
3897/С, поручитель відповідає перед
Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник.
Позичальник і поручитель відповідають
як солідарні боржники, що означає нічим
не обумовлене і абсолютне право
кредитора вимагати виконання
зобов'язань як від позичальника та
поручителя як разом, так і від кожного
окремо. Крім того, поручителі
відповідають перед позивачем всім
належним їм на праві власності майном
та грошовими коштами.

Відповідачі своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконали, в
зв'язку з чим загальна заборгованість
по погашенню кредиту станом на 21.06.2011
року складає 716 014,37 доларів США, у тому
числі: основний борг - 629 704,49 доларів
США; заборгованість по сплаті
відсотків - 86 309,88 доларів США;
заборгованість за пенею за несплату
основного боргу - 26 814,21 гривень;
заборгованість за пенею за несплату
процентів за користування кредитом - 221
339,02 гривень; штраф у сумі 45 094,59 гривень.

Статтею 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч.1 ст.553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Частина 2 ст.554 ЦК України
визначає, що поручитель несе
відповідальність у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків за прострочення
виконання основного зобов'язання
боржником, регламентується по суті не
обсяг відповідальності поручителя, а
обсяг його зобов'язання перед
кредитором за договором поруки. З
моменту порушення умов основного
договору боржником обсяг зобов'язання
поручителя і обсяг зобов'язання
боржника перед кредитором за загальним
правилом є рівними.

Задовольняючи позов про стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
невиконання зобов'язання дає право на
стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те,
що розрахунок заборгованості наданий
банком є невірним, так як не відомо як
саме банк проводив вказаний розрахунок
є не спроможним, оскільки наданий
банком розрахунок від 29 червня 2011 року
містить деталізований розрахунок
боргу за кредитним договором. Доказів
того, що розрахунок суми
заборгованості є помилковим матеріали
справи не містять.

Інших доводів апеляційна скарга
не містить.

При зазначених обставинах,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно й всебічно дослідив та
надав оцінку обставинам по справі,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює. Рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 21 березня 2013
року ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 березня 2013 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.