РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/989/14-ц

Справа № 2/600/352/2014

09 вересня 2014 року

Козівський
районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді:
Боднарук Б.В.

при секретарі:
Сташків О.С.

за участю: позивачки: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козова цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вівсянської
сільської ради Козівського району, про
визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом про визнання права власності, в
якому вказує, що житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами в
АДРЕСА_1, як голові колгоспного двору
належав її чоловікові ОСОБА_3.

Членам вказаного колгоспного двору,
були позивачка та її син ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки ОСОБА_3
помер, заповіту не залишив.

ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки
колгоспного двору в АДРЕСА_1.

Позивачка просить визнати за нею право
власності на житловий будинок,
побудований з цегли, загальною площею
94,2 кв.м., жилою площею 59,8 кв.м., літню
кухню з каменю, загальною площею 32,2
кв.м., гараж з цегли, загальною площею 25,5
кв.м., погріб з каменю, загальною площею
18,0 кв.м., сарай з каменю, загальною
площею 39,4 кв.м., огорожа штахетник,
ворота металеві в АДРЕСА_1.

Також позивачка вказує, що житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами в АДРЕСА_2, як голові
колгоспного двору належав її мамі
ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мама позивачки ОСОБА_5
померла, заповіту не залишила.

Позивачка просить визнати за нею право
власності на житловий будинок,
побудований 1/4 з цегли 3/4 з каменю,
загальною площею 42,1 кв.м., жилою площею
19,9 кв.м. в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просить їх
задоволити.

Відповідач Вівсянська сільська рада
Козівського району в судове засідання
подала відзив на позов, згідно якого
позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не
заперечує проти їх задоволення,
просять справу розглядати за їх
відсутності.

Суд, заслухавши покази позивачки,
приймаючи до уваги відзив на позов
відповідача Вівсянської сільської
ради, дослідивши надані докази, прийшов
до наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що членами
колгоспного двору в АДРЕСА_1
Козівського району є ОСОБА_1 та ОСОБА_4
(а.с.7).

09 вересня 1991 року ОСОБА_3 як голові
колгоспного двору, видано свідоцтво на
право особистої власності на жилий
будинок в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Також судом встановлено, що ОСОБА_5, як
голові колгоспного двору належав
житловий будинок в АДРЕСА_2 /а.с.14/.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності (із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 25
травня 1998 року)», спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулюють
власність цього двору. Право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки ОСОБА_3
помер, заповіту не залишив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мама позивачки ОСОБА_5
померла, заповіту не залишила.

Позивачка звернулася в Козівське
районне бюро технічної інвентаризації
про видачу правовстановлюючих
документів на вказані житлові будинки,
де їй було роз'яснено, що право
власності на померлих не видається, що
підтверджується довідками Козівського
районного БТІ №255 від 30 серпня 2013 року
/а.с.10/ та №269 від 11 вересня 2013 року
/а.с.15/.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є
позивачка та її син ОСОБА_4.

Згідно довідки Вівсянської сільської
ради від 21 липня 2014 року №323, ОСОБА_1
постійно проживала зі своєю мамою
ОСОБА_5 на час її смерті, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.16/, а також згідно
довідки Вівсянської сільської ради від
21 липня 2014 року №324, ОСОБА_1 постійно
проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 на
час його смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
/а.с.17/.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу
України встановлено, що спадкоємець
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 року) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки
колгоспного двору в АДРЕСА_1, що
підтверджується письмовою заявою 02
серпня 2014 року /а.с.18/.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
відмови власника від права власності.

Згідност. 347 ЦК України особа може
відмовитися від права власності на
майно, заявивши про це, або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Оскільки визнання позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання права власності, слід
задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 16,
ст. 328, ст. 1268, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, п. 6
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності
(із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 15 від 25 травня 1998 року)», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вівсянської сільської
ради Козівського району, про визнання
права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок,
побудований з цегли, загальною площею
94,2 кв.м., жилою площею 59,8 кв.м., літню
кухню з каменю, загальною площею 32,2
кв.м., гараж з цегли, загальною площею 25,5
кв.м., погріб з каменю, загальною площею
18,0 кв.м., сарай з каменю, загальною
площею 39,4 кв.м., огорожа штахетник,
ворота металеві в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок,
побудований з 1/4 з цегли 3/4 з каменю,
загальною площею 42,1 кв.м., жилою площею
19,9 кв.м. в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис

З
оригіналом вірно

Суддя Козівського районного суду:
Б.В. БОДНАРУК

Рішення суду не оскаржувалося та
вступило в законну силу 22 вересня 2014
року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №600/989/14-ц, яка
зберігається у Козівському районному
суді Тернопільської області.

Суддя Козівського районного суду:
Б.В. БОДНАРУК