У Х В А Л А

судового засідання

"08" грудня 2014 р. Франківський районний
суд м.Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Нетреба Г.І. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Львові, в залі суду заяву про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2
підприємства “ТІМ” про усунення
перешкод у виконанні посадових
обов’язків директора підприємства та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 підприємства
“ТІМ” про усунення перешкод у
виконанні посадових обов’язків
директора підприємства та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Преамбула Постанови Пленуму
Верховного суду України “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” від 22 грудня 2006 року N 9
визначає забезпечення позову як
“сукупність процесуальних дій, які
гарантують виконання рішення суду в
разі задоволення позовних вимог”.

При цьому, згідно частини 3
вказаної статті, “забезпечення позову
допускається на будь- якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду”.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму №9, “розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам”.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

ч.1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб та забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 3 статті 152
Цивільного процесуального кодексу
України, “види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами”. Аналогічні по
своєму змісту положення містить і
Постанова Пленуму №9.

В даному випадку заходи забезпечення
позову, що заявлені позивачем є
співмірними з його позовними вимогами.

Згідно ч.3 ст.210 ЦПК України, якщо ухвала
має силу виконавчого документа і
підлягає виконанню за правилами,
встановленими для виконання судових
рішень, така ухвала оформлюється з
урахуванням вимог, встановлених
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до Постанови Пленуму
№8, “точне і неухильне додержання
судами України норм чинного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову є необхідною
умовою здійснення завдань цивільного
судочинства, які полягають у
справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляді й вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави”.

Оглянувши матеріали справи,
враховуючи позовні вимоги про усунення
перешкод у виконанні посадових
обов’язків директора підприємства та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу та з метою
забезпечення виконання рішення суду,
суд приходить до висновку, що вимога
про забезпечення позову є підставними
і підлягають до задоволення, оскільки
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим в
подальшому виконання рішення суду та є
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК, -

ухвалив :

У порядку забезпечення позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 підприємства “ТІМ”
заборонити державним реєстраторам
відділу державної реєстрації
юридичних та фізичних осіб –
підприємців реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції (79000, м. Львів, вул. Словацького,1)
вчиняти дії, пов’язані з внесенням
будь-яких змін до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб – підприємців щодо ОСОБА_2
підприємства “ТІМ” (Ідентифікаційний
код 30275723), до моменту розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 підприємства “ТІМ” про
усунення перешкод у виконанні
посадових обов’язків директора
підприємства та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу по суті та набрання судовим
рішенням законної сили.

Копію ухвали направити у Галицький
ВДВС Львівського міського управління
юстиції для виконання та сторонам - для
відома.

Ухвала підлягає до негайного
виконаня.

Термін пред'явлення до виконання - один
рік.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Львівської області
через Франківський районний суд
м.Львова протягом п"яти днів з дня
проголошення.

Суддя
Мартьянова С.М.