Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Буша Н.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Заступника
прокурора міста Києва - ГогольВ. в
інтересах держави в особі Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року

в справі за позовом Приватного
підприємства «Сім-Альянс» до ОСОБА_3
про стягнення коштів за договором
підряду та визнання права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 14 лютого 2014 року частково
задоволено позов ПП «Сім-Альянс» до
ОСОБА_3 про стягнення коштів за
договором підряду та визнання права
власності.

Визнано за ПП «СІМ-АЛЬЯНС» право
власності на:

- нежитлову будівлю, загальною площею
123,0 кв.м.. за адресою: АДРЕСА_1;

- нежитлову будівлю, загальною площею
131,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлову будівлю, загальною площею
123,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3;

- нежитлову будівлю, загальною площею
127,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

На рішення суду заступником прокурора
м. Києва в інтересах держави подана
апеляційна скарга, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині задоволення позовних вимог з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні цих вимог з підстав не
відповідності рішення суду нормам
матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що
висновок суду про доведеність
позивачем факту набуття ним права
власності на збудоване
(реконструйоване) нерухоме майно, яке
згідно ст. 331 ЦК України виникає з
моменту його державної реєстрації, а
договір підряду не є документом, що
підтверджує факт реєстрації права
власності на реконструйоване майно.
Судом безпідставно застосовано до
спірних правовідносин ст. 392 ЦК України.
Вказує на те, що суд першої інстанції
не дослідив питання наявності у
позивача документів, необхідність яких
визначена містобудівним
законодавством, а також доказів того,
що спірне нерухоме майно було прийняте
в експлуатацію, пройшло державну
реєстрацію, а земельна ділянка для
цілей будівництва нежитлових будівель
надавалась позивачу.. Посилається на
те, що в матеріалах справи відсутні
докази того, що позивач звертався до із
заявою до компетентних органів про
прийняття об'єкта до експлуатації.
Перебування земельної ділянки на
АДРЕСА_1 у незаконному користуванні ПП
«Сіті-Альянс» позбавляє територіальну
громаду можливості здійснювати
повноваження щодо користування та
розпорядження майном, що гарантовано
державою, тобто порушує інтереси
держави.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 вересня 2013 року між ПП «Сім-Альянс»
(замовник) та ОСОБА_3. було укладено
договір підряду.

Відповідно до умов договору підряду,
підрядник зобов'язався своїми або
залученими силами і засобами виконати
комплекс робіт з реконструкції
торгівельних павільйонів, загальною
площею 568 кв. м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог
проектної документації та проекту
виконання робіт, у визначені цим
договором строки та передати виконані
роботи замовнику, а замовник
зобов'язався надати підряднику фронт
робіт, проектну документацію,
забезпечити приймання виконаних
підрядником робіт і повністю оплатити
роботу підрядника.

Також підрядник зобов'язався отримати
у встановленому законодавством
порядку всі документи, що
підтверджують право власності
замовника на реконструйоване майно.

Строк виконання зобов'язань за
договором становив три місяця, тобто до
13 грудня 2013 року.

Зобов'язання, що визначені у п. 1 ст. 1.1.
договору були виконані сторонами у
повному об'ємі, що підтверджується
Актом приймання - передачі від 13 грудня
2013 року.

Зобов'язання, визначені п.4 ст. 1.1.
договору підряду, щодо отримання у
встановленому законодавством порядку
всіх документів, що підтверджують
право власності ПП «Сім-Альянс» на
реконструйоване майно, відповідачем не
виконані.

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом про повернення
сплачених коштів та стягнення штрафу
за договором підряду. В подальшому
уточнив позовні вимоги, просив
стягнути з відповідача кошти за
договором підряду та визнати право
власності на майно. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
відповідачем не було виконано
зобов'язання щодо отримання у
встановленому законодавством порядку
всіх документів, що підтверджують
право власності замовника на
реконструйоване майно. Пунктом 2 ст. 1.13
договору було встановлено, що у разі
порушення строків виконання
зобов'язань, зазначених у ст. 1.1.
договору, підрядник сплачує замовнику
штрафи у розмірі 0,5% від вартості
невиконаних в строк робіт за кожен день
прострочення, але не більше 10% від
вартості невиконаних в строк робіт. За
договором вартість послуг по отриманню
правовстановлюючих документів
становить 50 000 грн., без ПДВ, а тому за
часткове невиконання договору, штраф
становить 5 000 грн. Вказував, що у зв'язку
з невиконанням умов договору у
позивача відсутній правовстановлюючий
документ, який підтверджує право
власності на нежитлові будівлі, а це в
свою чергу унеможливлює реєстрацію
права власності, яка передбачена
законом, що перешкоджає підприємству
розпоряджатися належним йому майном.

Судом відмовлено у задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача
грошових коштів, і рішення суду в цій
частині не оскаржене.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання права власності ПП
«Сім-Альянс» на нежитлові будівлі за
адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: під літ.
А, загальною площею 123,0 кв.м., під літ. Б,
загальною площею 131,0 кв.м., під літ. В,
загальною площею 123,0 кв.м., під літ. Г,
загальною площею 127,5 кв.м., суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
власником зазначених приміщень, і у
зв'язку з тим, що відповідачем не
виконані роботи за договором по
отриманню правовстановлюючих
документів на реконструйоване майно -
спірні приміщення, порушуються права
позивача.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна вправі пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Зазначені обставини, а саме не визнання
відповідачем у справі або оспорювання
ним права власності позивача на
нежитлові будівлі за адресою - АДРЕСА_1,
судом встановлені не були.

Укладання сторонами договору підряду,
часткове не виконання відповідачем
умов договору підряду від 13 вересня 2013
року не є підставою для визнання за
позивачем права власності на майно.

Як встановлено судом, відповідачем за
договором підряду від 13 вересня 2013 року
на замовлення позивача були проведені
роботи по реконструкції нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1.

Відповідно до Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року №466, будівельні
роботи це роботи з нового будівництва,
реконструкції тощо., такі роботи можуть
виконуватись замовником після
отримання документа, що посвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою та подання
замовником відповідного повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК України
будинок, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Позивачем доказів на підтвердження
того, що на час укладання договору
підряду спірне нерухоме майно було
прийнято в експлуатацію, і у позивача
були відповідні дозволи, передбачені
містобудівним законодавством, на
проведення будівельних робіт по
реконструкції спірного нерухомого
майна, отже будівництво, що
здійснювалось за договором підряду
сторін, є самочинним будівництвом.

На час розгляду справи позивач для
вирішення питання отримання документу
про його право власності на
реконструйоване нерухоме майно до
компетентних державних органів не
звертався, і це питання не було
предметом розгляду зазначеного
державного органу.

За таких обставин, позивач, звернувшись
до суду з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно, невірно
обрав спосіб захисту свого права.

З огляду на наведене,рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
вказаних позовних вимог підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора міста Києва - Гоголь В. в
інтересах держави в особі Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 14 лютого 2014 року в частині
задоволення позовних вимог про
визнання права власності скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення
наступного змісту.

У задоволенні позову Приватного
підприємства «Сім-Альянс» до ОСОБА_3
про визнання права власності
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: