________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1446/14
УХВАЛА

06.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву відповідача за
первісним ОСОБА_1 про відвід судді по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
договору удаваним правочином,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2013 року позивач звернувся з позовом
до суду та просив ухвалити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2, грошові кошти у розмірі
1 057 876 гривень, а також витрати по сплаті
судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що 15 січня 2010
року він позичив ОСОБА_1 грошові кошти у
розмірі 132 400 доларів США, про що було
написано строкову розписку, за якою
відповідач зобов'язалася повернути
борг за вимогою.

Позивач стверджує, що він неодноразово
звертався до ОСОБА_1 з вимогою виконати
умови договору, однак відповідач від
зустрічі ухиляється. Вказане і стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 09.10.2013 року провадження по
справі було відкрито та призначено
судове засідання.

Згодом, 10.12.2013 року до канцелярії суду
надійшла зустрічна позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, в
якій позивач просить суд прийняти
зустрічний позов до спільного розгляду
з первісним позовом, об'єднавши їх в
одне провадження. В задоволені позову
ОСОБА_2 відмовити. Визнати удаваним
правочином договір позики про
отримання грошових коштів у борг від 15
січня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Визнати, що насправді сторони
вчинили договір про пайову участь в
будівництві житла, який сторонами
виконаний.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 11.12.2013 року вказані позови
були об'єднані в одне провадження.

В ході судового засідання, 06.02.2014 року
відповідач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою про
відвід судді Куриленко О.М.,
посилаючись на те, що у судовому
засіданні 25 грудня 2013 року головуючий
досить емоційно і упереджено реагувала
на пояснення відповідача і пояснення
третьої особи ОСОБА_3, підкреслюючи
неспроможність їх позиції, що їх
аргументи позиції позивача ОСОБА_2 не
спростовують. Не бажала приймати
доводи відповідача, постйно
підкреслюючи, що це не має відношення
до справи.

Заявники стверджують, що ще до розгляду
справи по суті і дослідження усіх
доказів у суду сформувалась позиція,
яку суд не приховує. За таких обставин,
на їх думку, не може бути забезпечений
справедливий та неупереджений розгляд
і вирішення справи.

Позивач ОСОБА_2 та його представники
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в задоволенні заяви
просили відмовити, посилаючись на її
безпідставність та необгрунтованість.

З'ясувавши думку осіб, що беруть участь
у справі, суд вважає, що заява про
відвід судді є необгрунтованою, у
зв'язку з чим задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді передбачені
ст.ст.20,21 ЦПК України.

Так, підставою у відводі судді
відповідач та його представник
вказують на те, що до розгляду справи
по суті і дослідження усіх доказів, у
суду сформувалась позиція, яку суд не
приховує, однак вказане не відповідає
дійсності та дані твердження є
голослівними, безпідставними та жодним
чином не доведені.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
підстави для відводу судді Куриленко
О.М., передбачені ст. ст. 20, 21 ЦПК України
відсутні, оскільки представником
відповідача не зазначено обставин, які
можуть бути підставою для відводу
судді, передбачених чинним
законодавством, відсутні доводи про
неможливість розгляду справи суддею,
будь-які данні, що свідчать в
зацікавленості розгляду справи або
сумніви в об'єктивності та
неупередженості судді та не
підтверджується посиланнями на
відповідні достовірні факти.

Таким чином, посилання відповідача
ОСОБА_1 та його представника є
необґрунтованими та безпідставними, і
не можуть бути мотивом для відводу, а
тому клопотання задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.20,23,24 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви відповідача за
первісним ОСОБА_1 про відвід судді по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
договору удаваним правочином -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає,
однак, заперечення на неї можуть бути
включені до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя
Куриленко О. М.