АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9071/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення порушень
права власності на землю шляхом
зобов`язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку та знести
незаконно зведену огорожу, -

в с т а н о в
и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про усунення порушень права власності
на землю шляхом зобов`язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку та
знести незаконно зведену огорожу,
мотивуючи тим, що їй на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю від 19 листопада 2001
року належить земельна ділянка НОМЕР_1,
площею 0,1117 га, яка розташована в
садівничому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Зазначала, що після отримання
державного акту на землю вони з
відповідачем ОСОБА_2 звели огорожу між
суміжними земельними ділянками НОМЕР_1
та НОМЕР_2 з дотриманням межі земельної
ділянки, визначеної у державному акті
на землю. Однак згодом відповідач почав
пересувати огорожу на територію її
земельної ділянки. На неодноразові її
звернення до відповідача щодо знесення
огорожі та звільнення безпідставно
зайнятої земельної ділянки, останній
відповідав незгодою.

Посилаючись на те, що в результаті
незаконних дій ОСОБА_2 її було
позбавлено можливості доступу до
належних їй садових споруд, просить суд
зобов'язати відповідача звільнити та
повернути їй частину земельної ділянки
НОМЕР_1 площею 0,0177 га, відновити межі
земельної ділянки НОМЕР_1 відповідно до
державного акту №104880 та знести зведену
ним на її земельній ділянці металеву
огорожу.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 15 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 у повному обсязі, зазначаючи, що
рішення постановлене з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Згідно зі ст.14 Конституції України
право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Так, за правилами статей 4,5 ЗК України
завданням земельного законодавства,
яке включає в себе цей Кодекс та інші
нормативно-правові акту у галузі
земельних відносин, є регулювання
земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель, а основними
принципами земельного законодавства є,
зокрема, поєднання особливостей
використання землі як територіального
базису, природного ресурсу та
основного засобу виробництва;
забезпечення рівності права на землю
громадян, юридичних осіб,
територіальних громад та держави;
невтручання держави в здійснення
громадянами, юридичними особами та
територіальними громадами своїх прав
щодо володіння, користування і
розпорядження землею, крім випадків,
передбачених законом.

Суб'єктами права державної власності
на землю виступають Верховна Рада
України на землі загальнодержавної
власності України; Верховна Рада
Республіки Крим на землі в межах
території республіки, за винятком
земель загальнодержавної власності;
обласні, районні, міські, селищні,
сільські Ради народних депутатів на
землі в межах їх територій, за винятком
земель, що перебувають в
загальнодержавній власності.

Конституційний принцип законності
набуття права власності на землю
знаходить своє вираження також у ст.78
ЗК України, якою передбачено, що право
власності на землю набувається та
реалізується на підставі Конституції,
цього Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що відповідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 19
листопада 2001 року, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 16 грудня
1998 року №255, ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки площею 0,1117га, яка
розташована в садівничому товаристві
«Авіатор» на території Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області
(а.с.7,99).

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 22
травня 2014 року, яке набрало чинності, в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення порушень права
користування земельною ділянкою
шляхом визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
землю від 19 листопада від 1998 року,
виданого на ім'я ОСОБА_3, та зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку та знести незаконно зведену
огорожу з воротами було відмовлено
(а.с.106-108).

Відповідно до акту встановлення меж
земельної ділянки, що передається у
приватну власність, ОСОБА_3 відведена
земельна ділянка для ведення
садівництва загальною площею 0,1117га на
території садівничого товариства
«Авіатор» Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області. Заперечень
з боку представників при встановленні
меж не поступило. Межові знаки, якими
закріплено земельну ділянку в
кількості 7 штук, показано
представниками в натурі. Розміри і
місце знаходження земельної ділянки
показано на кресленні, що
прикладається до акту. Даний акт
підписаний представниками суміжних
землекористувачів (землевласників), в
тому числі і відповідачем ОСОБА_2
(а.с.9,10).

З державного акту на право власності на
земельну ділянку від 23 листопада 2005
року, виданого на підставі
розпорядження голови
Дніпропетровською
райдержадміністрацією
Дніпропетровської області на ім'я
ОСОБА_2 та визнаного недійсним рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 07
листопада 2012 року, яке набрало
чинності, вбачається, що відповідач був
власником земельної ділянки площею 0,1137
га, розташованої на території
садівничого товариства «Авіатор»
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (а.с.11,24-25).

ТОВ «Земельні реформи» листом від 06
жовтня 2011 року №21 повідомляє, що 19
листопада 2010 року ними було відкрите
замовлення за №1532 на проведення робіт
з інвентаризації меж земельної ділянки
ОСОБА_3 в садівничому товаристві
«Авіатор», ділянка НОМЕР_1, на території
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та внесення
інформації до електронної бази даних
Центру Державного земельного кадастру.
Згідно договору №1532 від 19 листопада 2010
року ними було проведено геодезичні
роботи з відновлення меж вказаної
земельної ділянки НОМЕР_1 у садівничому
товаристві «Авіатор», складено
технічну документацію та подано
документи для внесення до бази даних,
де було отримано відмову у внесенні
інформації у зв'язку з тим, що згідно з
даними електронної бази земельного
кадастру, земельна ділянка, що належить
ОСОБА_3 перетинається з сусідньою
земельною ділянкою НОМЕР_2, яка
належить ОСОБА_2, кадастровий номер
-01-1030009, площа перетину становить
0,0177 га. Виконавцем робіт з оформлення
документів на земельну ділянку НОМЕР_2
у садівничому товаристві «Авіатор» є
ДП «Дніпропетровський інститут
землеустрою», який виконував роботи з
приватизації вищезазначеної земельної
ділянки громадянину ОСОБА_2, на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 15 квітня 2005
року №251-р (державний акт на право
власності на земельну ділянку від 23
листопада 2005 року) (а.с.12).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватись моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам та свободам інших
громадян.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування й розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку або
право оренди земельної ділянки
виникає: після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації;
після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Згідно зі ст.126 ЗК України вказане право
посвідчується державним актом
встановленої форми або договором, який
реєструється відповідно до закону.

Стаття 152 ЗК України дає право
землекористувачу вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що фактичний розмір його земельної
ділянки складає 0,0944 га не може бути
прийнято до уваги, оскільки рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 07
листопада 2012 року, яке набрало
чинності, визнано недійсним
розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №251-р від 15 квітня 2005
року «Про передачу земельної ділянки у
власність для ведення садівництва
ОСОБА_2.»; визнано недійсним та
скасовано (анульовано) кадастровий
номер -01-103-0009, присвоєний
земельній ділянці НОМЕР_2, розташованій
у садовому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, переданій
ОСОБА_2 у приватну власність на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 251-р від 15 квітня 2005
року «Про передачу земельної ділянки у
власність для ведення садівництва»;
зобов'язано Відділ Держкомзему у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області внести
зміни до автоматизованої системи
державного земельного кадастру шляхом
скасування (анулювання) кадастрового
номеру -01-103-0009, присвоєного
земельній ділянці НОМЕР_2, розташованій
у садовому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, переданій
ОСОБА_2 у приватну власність на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №251-р від 15 квітня 2005
року «Про передачу земельної ділянки у
власність для ведення садівництва».
Визнано недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯА №182984 від 23 листопада
2005 року (а.с.24-25).

Не можуть також бути прийняті до
уваги доводи апеляційної скарги
стосовно того, що зі слів юриста
Ювілейної селищної ради копія
архівного рішення від 16 грудня 1998 року
№255 не має юридичної сили.

Інші приведені в апеляційній
скарзі доводи апелянта є також хибними,
а тому колегією суддів не приймаються
до уваги, так як зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального
закону.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а
приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Рішення суду постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.