У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 31 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 26 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
своє утримання,

в с т а н о в и в :

Рішенням Радомишльського районного
суду Житомирської області від 31 жовтня
2013 року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 26 грудня 2013 року, позовні
вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
щомісячно аліменти на утримання дочки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј
частини від його заробітку, але не
менше 30 % від прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
звернення її до суду 23 вересня 2013 року
до повноліття дочки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини від його заробітку щомісячно,
починаючи з 23 вересня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга разом з клопотанням про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вказані
заявниками, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 31 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 26 грудня 2013 року,
посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи справу по суті заявлених
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, і вирішили справу з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити заявнику строк на касаційне
оскарження рішення Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 31 жовтня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Житомирської
області від 26 грудня 2013 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Радомишльського районного суду
Житомирської області від 31 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 26 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
своє утримання - відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О. В.
Кафідова