Номер провадження № 22-ц/785/359/14
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Цюри Т.В.

суддів - Сєвєрової Є.С., Погорєлової
С.О.,

при секретарі : Сілуковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 21 червня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна подружжя,-

встановила:

В січні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до
Приморського районного суду м. Одеси з
названим позовом, в якому просила
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4 який
був зареєстрований 21 жовтня 1994 року у
відділі актів громадянського стану
виконкому Ізмаїльської міської ради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис №600 та поділити спільне
майно набуте за час шлюбу. З
урахуванням домовленості з
відповідачем про добровільний поділ
позивач просила визнати за нею право
приватної власності на квартиру, що
розташована за адресою : АДРЕСА_1 та на
автомобіль марки «Hyundai Santa Fe » 2008 року
випуску, фіолетового кольору,
Державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 21 червня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу та поділ спільного майна
подружжя - задоволено.

Розірвано шлюб, між ОСОБА_3),
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 21 жовтня 1994 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської ради народних
депутатів Одеської області, актовий
запис № 600.

При одержанні свідоцтва про розірвання
шлюбу, державне мито в доход держави,
стягнуто з ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, що зареєстрована за
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності від 16 червня 2004 року,
виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль марки «Hyundai Santa Fe » 2008 року
випуску, фіолетового кольору,
Державний номер НОМЕР_1 зареєстрований
за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2 виданого РЕВ - 1 при УДАІ ГУ МВС
України в Одеській області від 28 жовтня
2008 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну
скаргу, на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 21 червня 2011
року, в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення в частині визнання
за позивачем права власності на
квартиру та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити у задоволені
вимог про визнання за позивачем права
власності на квартиру.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджені тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не можна
визнати законним та обґрунтованим в
повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Так, задовольняючи позовні вимоги про
визнання права власності за позивачкою
на квартиру АДРЕСА_1, що зареєстрована
за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право власності від 16 червня 2004 року,
виданого Виконавчим комітетом
Одеської міської ради, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
особисто підтвердив, що кошти на
придбання квартири були власністю
позивачки.

Однак, колегія не може погодитись з
таким висновком суду, з урахування
встановлених обставин.

Так, колегією суддів було достовірно
встановлено, що Приморським районним
судом міста Одеси постановлена ухвала
від 23 квітня 2010 року, відповідно якої
заяву ОСОБА_2 щодо забезпечення його
позову про стягнення з ОСОБА_4 боргу в
сумі 480 000 гривень, стягнення судових
витрат в розмірі 1 820 гривень -
задоволено та накладено арешт на
нерухоме майно, зокрема, на спірну
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_4.

ОСОБА_4 26 травня 2010 року через
Приморський районний суд міста Одеси
подав до Апеляційного суду Одеської
області апеляційні скарги на ухвали
від 23.04.2010 року про відкриття
провадження по вказаній цивільній
справі та про забезпечення позову.

Апеляційні скарги ОСОБА_4 були
відхилені ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 21 жовтня 2010 року
по справі № 22ц-17898/2010.

Згідно рішення Приморського районного
суду міста Одеси по цивільній справі №
2-8626/2010 (№ 2-924/2011) від 11 січня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4
задоволено частково, стягнуто на
користь позивача заборгованість в
розмірі 480000 гривень, проценти за
користування грошима в розмірі 54199
гривень, судові витрати в розмірі 1820
гривень, в іншій частині позовних вимог
відмовлено, на користь держави
стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у
розмірі 1399 гривень та у задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про
визнання договору позики (боргової
розписки) недійсними- відмовлено в
повному обсязі.

Відповідно рішення апеляційного суду
Одеської області від 13 червня 2012 року -
рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 11 січня 2012 року в
частині відмови в стягненні витрат на
правову допомогу скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 відшкодування витрат на правову
допомогу в розмірі 10154 гривні 40 копійок,
в решті рішення залишено без змін.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів, право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На час постановлення оскаржуваного
рішення від 21.06.2011 року, набрала
законної сили ухвала Приморського
районного суду міста Одеси від 23.04.2010
року по справі № 2-8626/2010 (№ 2-924/2011) про
забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Тобто, ОСОБА_3 набула право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в порушення вимог
ст.328 ЦК України, на підставах, що
заборонені законом, за наявності
судового рішення (яке набуло чинності)
про накладення арешту на вказаний
об'єкт нерухомості.

Крім того, розподіл спільного майна
подружжя по своїй правовій природі не є
відчуженням майна.

За встановлених обставин, колегія
суддів приходить до висновку, що в
даному випадку фактично мало місце
відчуження майна ОСОБА_4 з метою
уникнення виконання рішення суду про
стягнення з останнього грошових коштів
по борговим зобов'язанням.

Більш того, відповідно а.с. 24-25
доповнення до позовної заяви про
розірвання шлюбу про поділ спільного
майна подружжя датовані 25.06.2011 року,
тоді як в судовому засіданні ще 21.06. 2011
року ці вимоги вже були визнані
відповідачем та було ухвалено рішення
суду про їх задоволення в повному
обсязі.

За встановлених обставин, колегія
приходить до висновку, що рішення суду
постановлено з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 21 червня 2011 року - скасувати в
частині визнання права власності за
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволені позовних
вимог про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може
бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова