АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження а № 22-ц/774/598/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Калиновського А.Б.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року по
справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки, що продовжує
навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання у розмірі
1/4 частки від усіх видів заробітку,
посилаючись на те, що вона є студенткою
першого курсу денного відділення
Національного університету «Одеська
юридична академія» бюджетної форми
навчання і потребує матеріальної
допомоги, яку відповідач - її батько має
можливість надавати.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
позивачки, яка продовжує навчання,
аліменти у розмірі 1/ 8 частки всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 25 жовтня 2013 року до 30 червня 2017 року
включно або до припинення нею
навчання. Стягнуто з відповідача на
користь держави судовий збір у розмірі
229,4 грн. Рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.4).

Згідно довідки № 521 від 18 вересня 2013
року, ОСОБА_1 є студенткою першого курсу
денного відділення Національного
університету «Одеська юридична
академія» з періодом навчання - з 01
вересня 2013 року до 30 червня 2017 року (а.с.
7).

Задовольняючи частково
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з наданих сторонами доказів та
тих обставин, що повнолітня дочка
потребує матеріальної допомоги з боку
батька, оскільки є студенткою вищого
навчального закладу з денною формою
навчання, а відповідач має можливість
надавати їй матеріальну допомогу,
оскільки не є інвалідом, має постійний
дохід у вигляді пенсії за вислугу
років, загальний розмір якої з
урахуванням надбавок складає 1595,1 грн.
щомісячно (а.с.13).

Доводи апеляційної скарги, що суд
не зазначив, які саме хронічні
захворювання є у відповідача та не
врахував, що відповідач є працездатною
особою, не є інвалідом, не спростовують
висновків суду, оскільки при
визначенні розміру аліментів суд
урахував наявність у відповідача
хронічного захворювання серця та інших
захворювань, що підтверджується
наданими копіями медичних документів,
перебування на його утриманні
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.15, 16-20).

Доводи апелянта, що суд першої
інстанції при визначенні розміру
аліментів, виходячи з розміру пенсії
відповідача, не врахував, що він працює
неофіційно, має можливість утримувати
власний транспортний засіб, колегія
суддів відхиляє як недоведені,
оскільки позивачкою в порушення ч. 1 ст.
60 ЦПК України не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
цих обставин.

На підставі вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалено у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, висновки суду
відповідають обставинам справи, у той
час як доводи апеляційної скарги
зведені до переоцінки доказів, тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді