Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючої судді Вернидубова
Я.І.

при секретарі Сидоренко
П.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, посилаючись на
те, що вона зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі
зареєстровані також її колишній
чоловік ОСОБА_2, який є відповідачем по
справі та син позивачки ОСОБА_3. Після
розірвання шлюбу, а саме з 2008 року
відповідач не проживає в спірній
квартирі, будь-яких особистих речей
відповідача в квартирі немає, витрати
по утриманню житла відповідач ОСОБА_2
не несе. Тому позивач просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування спірною квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, але подала до суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, та просить розглянути
справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, але подав до
суду заяву, в якій позовні вимоги
визнає у повному обсязі та просить
розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи
в їх сукупності, приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме довідки форми №3, виданої ЖРЕО № 401
від 31.07.2013 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та син
ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового
кодексу УРСР, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення лише протягом шести
місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового
кодексу УРСР, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
проводиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 11 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» № 2 від 12.04.1985 року, згідно із
ст.107 Житлового кодексу УРСР наймач або
член його сім»ї, який вибув на інше
постійне місце проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням з
дня вибуття.

Відповідно до ст.174 ЦПК України разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст.ст. 71,72 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 213, 215, 218
ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114
грн. 70 коп. судового збору.

До суду може бути подана
апеляційна скарга на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні при його проголошенні
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя