інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/6676/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 46
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Даценко
Л.М., Журби С.О., із участю секретаря
Химинець Н.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 08 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області - ОСОБА_5 про
визнання недійсними рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 08 жовтня 2014 року звернулась до
суду із заявою про забезпечення позову
- шляхом накладення заборони на
проведення будь-яких будівельних робіт
по будівництву будівель та споруд (
житлового будинку, господарських
будівель, тощо ) на земельній ділянці
площею 0,0790 га, кадастровий номер:
:01:024:0112, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, м. Боярка,
Києво-Святошинського району Київської
області, цільове призначення для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, яка належить на
праві власності ОСОБА_4, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків за даними Держаного реєстру
фізичних осіб - платників податків
НОМЕР_1, та заборонити ОСОБА_4 проводити
будь-які будівельні роботи по
будівництву будівель та споруд (
житлового будинку, господарських
будівель тощо) на земельній ділянці
площею 0,0790 га, кадастровий номер:
:01:024:0112, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, м. Боярка,
Києво-Святошинського району Київської
області.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
жовтня 2014 року у задоволенні заяви
відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали
місцевим судом зазначено, що
забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Позивачка ж у своїй заяві про
забезпечення позову не навела та не
надала суду належних та допустимих
доказів щодо проведення на спірній
земельній ділянці будь-яких
будівельних робіт, а саме
відповідачкою ОСОБА_4.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вказаною
ухвалою, звернулася до суду із
апеляційною скаргою, де просить суд
скасувати ухвалу, як незаконну і
безпідставно постановлену з
порушенням норм процесуального права
та задовольнити її заяву про
забезпечення позову.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне частково
задовольнити заявлені вимоги,
керуючись наступним.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

3. Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

4. За заявою заінтересованої особи суд
може забезпечити позов до подання
позовної заяви з метою запобігання
порушенню права інтелектуальної
власності. До заяви про забезпечення
позову додаються документи та інші
докази, які підтверджують, що саме ця
особа є суб'єктом відповідного права
інтелектуальної власності і що її
права можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову.
До заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову.

5. У разі подання заяви про забезпечення
позову до подання позовної заяви
заявник повинен подати відповідну
позовну заяву протягом трьох днів з дня
постановлення ухвали про забезпечення
позову.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
у провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області з 20
грудня 2013 року знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5 про
визнання недійсним рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку (
а.с. 1-4 ).

Серед іншого, позивачем оспорюється
державний акт на право власності на
земельну ділянку, площею 0,0790 га,
кадастровий номер: :01:024:0112, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, м.
Боярка, Києво-Святошинського району
Київської, та договір купівлі-продажу
за яким ОСОБА_4 придбала це майно ( а.с.
26-31).

На обґрунтування необхідності
забезпечення позову, серед іншого,
зазначено про намагання відповідача
здійснювати будівництво на земельній
ділянці, незважаючи на арешт цього
майна.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції не врахував
викладеного, обставин справи, зокрема,
змісту заявлених позовних вимог,
можливого невиконання ухвали суду від
22 січня 2014 року ( а.с. 45 ) і, на
переконання апеляційного суду, з
порушенням вимог ст. 151 ЦПК України,
передчасно дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
порушення процесуального права при
постановленні ухвали, на переконання
апеляційного суду, знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи
у суді другої інстанції.

За таких обставин, постановлена ухвала
підлягає скасуванню із передачею
питання до суду першої інстанції,
згідно положень п. 3 ст. 312 ЦПК України,
оскільки ним ( судом ) порушений
порядок, встановлений для його
вирішення.

На переконання апеляційного суду, не
може бути задоволена вимога апелянта
про накладення арешту судом другої
інстанції, оскільки вирішення
зазначеного питання згідно чинного
процесуального законодавства
віднесено до компетенції
Києво-Святошинського районного суду
Київської області.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
приватний нотаріус
Києво-Святошинського нотаріального
округу Київської області - ОСОБА_5 про
визнання недійсними рішення, договору
купівлі-продажу та державного акту на
право власності на земельну ділянку,
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і касаційному оскарженню
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не підлягає.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
Л.М. Даценко

С.О. Журба