Провадження по справі № 2/260/167/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

за участю представника позивачки:
ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

представника відповідачки:
ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5,
Орган опіки та піклування
Ленінського району м. Донецька,
про усунення перешкод у
користуванні в розпорядженні
власністю та виселенні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачки про усунення
перешкод у користуванні в
розпорядженні власністю та
виселенні.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1.

Право власності на вказану квартиру
зареєстровано за нею з 13 грудня 2005
року у Комунальному підприємстві Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька
за реєстровим номером: 12256156, номер
запису: 124, в книзі: 3/27дк-(43), на підставі
договору купівлі- продажу квартири,
посвідченого 30 листопада 2005 року,
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
за реєстровим №7293.

Згідно довідки з Комунального
підприємства «Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька» від
16.05.2013 року за вих. №913 у вищевказаній
квартирі на даний час зареєстрована
вона, її колишня невістка -
відповідачка ОСОБА_2 та її малолітній
онук - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка була прописана у
вищевказану квартиру разом з її
малолітнім онуком з 05 вересня 2007 року,
так як на той час вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з її сином -
ОСОБА_5.

19 березня 2013 року рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька шлюб між її
сином ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2
розірвано та судом було встановлено, що
шлюбні відносини між ними були
припинені з лютого 2012 року.

Вона неодноразово зверталася до
відповідачки з проханням знятися з
реєстрації місця проживання у належній
їй на праві власності квартири та
зняти з реєстрації в указаній квартирі
онука ОСОБА_7, однак, відповідачка
відмовляється це зробити. Крім того,
відповідачка відмовилася звільняти
належну їй квартиру та віддати від неї
ключі.

Мешкаючи у її квартирі, ОСОБА_2 з
лютого 2012 року не сплачує за комунальні
послуги, тому вона вимушена нести ці
витрати, що з матеріальної сторони їй
не вигідно, так як у неї невелика
заробітна плата, більшу частину якої
вона витрачає на своє лікування. Вона є
хворою людиною і згідно
консультативного висновку хірурга
«Інституту невідкладної і відновної
хірургії імені В.К. Гусака Національної
Академії медичних наук України» їй
необхідно робити операцію у зв'язку з
захворюванням щитовидної залози, тому
вона має намір продати квартиру, щоб
мати кошти для подальшого лікування та
реабілітації.

Реєстрація відповідачки та її
малолітнього сина перешкоджає їй у
розпорядженні своєю власністю, так як
продати чи обміняти квартиру з їх
реєстрацією вона не має можливості.

Вважає, що підстави для реєстрації та
проживання відповідачки та її сина у
належній їй квартирі - відсутні, та
крім того, вона не є членом її сім'ї і
має інше житло для свого проживання,
але ж бажає мешкати саме у спірній
квартирі.

Відповідачка у категоричній формі
відмовляється звільнити належну їй
квартиру посилаючись на те, що для того,
щоб вона звільнила квартиру, її родина
повинна придбати для неї однокімнатну
квартиру у місті Донецьку.

Просила суд усунути перешкоди у
користуванні і розпорядженні нею
належної їй на праві власності
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2 та її малолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1;
позбавити права користування ОСОБА_2 та
її малолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, належною їй житловою
квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2
надати їй ключі від квартири АДРЕСА_1
та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 усі
судові витрати.

Представник позивачки ОСОБА_7 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, дав пояснення аналогічні
обставинам викладеним у позовній
заяві. Просив суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнали.
Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що
вона зі своїм малолітнім сином
мешкає у спірній квартирі, оскільки
іншого житла не неї немає. Просили
суд у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Третя особа - ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явився, про час
слухання справи був повідомлений
належним чином, надав заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність.

Представник третьої особи - Орган
опіки та піклування Ленінського
району м. Донецька, у судове
засідання не з'явився, про час
слухання справи повідомлений
належним чином, надав заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає,
що позов ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судовому засіданні встановлено, що
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1. Право власності на вказану
квартиру зареєстровано за позивачкою
з 13 грудня 2005 року у Комунальному
підприємстві Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька за
реєстровим номером: 12256156, номер запису:
124, в книзі: 3/27дк-(43), на підставі
договору купівлі- продажу квартири,
посвідченого 30 листопада 2005 року,
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
за реєстровим №7293 (а.с.11-13).

Згідно довідки з Комунального
підприємства «Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька» від
16.05.2013 року за вих. №913 у вищевказаній
квартирі на даний час зареєстрована
вона, її колишня невістка -
відповідачка ОСОБА_2 та її малолітній
онук - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Відповідачка була прописана у
вищевказану квартиру разом з її
малолітнім онуком з 05 вересня 2007 року,
так як на той час вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з її сином -
ОСОБА_5.

Як встановлено судом, позивачка
ОСОБА_4 як власниця спірної квартири
АДРЕСА_1, не заперечувала проти
реєстрації у вищезазначеній квартирі
відповідачки ОСОБА_2, як вбачається з
заяви, яка написана позивачкою
власноруч (а.с.48).

Крім того, відповідно до вимог ст. 116
ЖК України якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують
чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для
інших проживання з ними в одній
квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
проводиться без надання іншого
жилого приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України сторони повинні довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак доказів щодо систематичного
руйнування відповідачкою жилого
приміщення, або використання його не
за призначенням та таке інше,
відповідно до положень ст. 116 ЖК
України позивачкою суду не надано.
Більш того, відповідачка мешкає
разом з сином у спірній квартирі, у
яку вселилась на законних підставах,
оплачує комунальні послуги, (суду
надані квитанції), не втратила право
користування нею. Окрім того, доводи
позивачки щодо неможливості
розпорядження своїм майном при
наявності реєстрації в спірній
квартирі відповідачки, безпідставні,
вони не ґрунтуються на Законі.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вказані норми, а також
вищевказані обставини, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 116 ЖК України,
керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні і розпорядженні ОСОБА_4,
належної їй на праві власності
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1,
позбавлення права користування
ОСОБА_2 та її малолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, належною ОСОБА_4
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язання
відповідачки ОСОБА_2 надати їй ключі
від квартири АДРЕСА_1 та стягнення
судових витрат - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя: