РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/847/14-ц

Справа № 2/600/311/2014

15 серпня 2014 року

Козівський районний
суд

Тернопільської
області

в складі: головуючого судді
Боднарук Б.В.

при секретарі: Сташків
О.С.

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козова справу за
позовом ОСОБА_1 до Ішківської
сільської ради Козівського району про
визнання права власності на житловий
будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом про визнання права власності
на житловий будинок, в якому вказує, що
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, як
голові колгоспного двору належав його
батькові ОСОБА_3.

06 березня 2002 року батько позивача
ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого на
випадок смерті, все належне йому майно
заповів позивачу ОСОБА_1.

Батько позивача ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мама позивача ОСОБА_4 відмовляється від
прийняття спадщини в користь позивача.

Позивач просить визнати за ним право
власності на житловий будинок з глини,
загальною площею 66,2 кв.м., житловою
площею 32,9 кв.м., літню кухню з цегли,
загальною площею 14,8 кв.м., сарай з
каменю, загальною площею 36,6 кв.м.,
огорожу металева сітка та ворота
дерев'яні в АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просить їх
задоволити та визнати за ним право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться у АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач Ішківська сільська рада
Козівського району в судове засідання
подала відзив на позов, згідно якого
позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не
заперечує проти їх задоволення,
просять справу розглядати за їх
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
приймаючи до уваги відзив на позов
відповідача, дослідивши надані докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що 30 жовтня 1989
року ОСОБА_3 як голові колгоспного
двору, видано свідоцтво на право
особистої власності на жилий будинок в
АДРЕСА_1 (а.с.2).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності (із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 25
травня 1998 року)», спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулюють
власність цього двору. Право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні.

06 березня 2002 року батько позивача
ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого на
випадок смерті, все належне йому майно
заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.10).

Батько позивача ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач звернувся в Козівське районне
бюро технічної інвентаризації для
отримання правовстановлюючих
документів на вказаний житловий
будинок, де йому було роз'яснено, що
право власності на померлих не
видається, що підтверджується довідкою
Козівського районного БТІ №236 від 10
липня 2014 року (а.с.5).

Завідувачем Козівської державної
нотаріальної контори 08 серпня 2014 року
позивачу ОСОБА_1 відмовлено в
оформленні спадкового майна та дано
роз'яснення про те, що відповідно до п. 1
ст. 11 Закону України «Про власність»
від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, суб'єктами
права приватної власності в Україні є
громадяни України. Статтею 13 вказаного
Закону передбачено, що жилі будинки є
об'єктами права приватної власності.
Такий суб'єкт приватної власності, як
колгоспний двір, не визначений діючим
законодавством України.

У зв'язку з цим Свідоцтво про право на
спадщину на майно колгоспного двору
нотаріусом видане бути не може,
оскільки відповідно до статті 47 Закону
України «Про нотаріат», для вчинення
нотаріальних дій не приймаються
документи, які не відповідають вимогам
законодавства.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 року) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Мама позивача ОСОБА_4 відмовляється від
прийняття спадщини в користь позивача,
що підтверджується заявою від 02 липня
2014 року (а.с.8).

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
відмови власника від права власності.

Згідно ст. 347 ЦК України особа може
відмовитися від права власності на
майно, заявивши про це, або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені в
заповіті.

Оскільки визнання позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Ішківської сільської ради Козівського
району про визнання права власності на
житловий будинок, слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст.
16, 328, 346, 347, 1223 ЦК України, п. 6 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22 грудня 1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності (із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 15
від 25 травня 1998 року)», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ішківської сільської
ради Козівського району про визнання
права власності на житловий будинок -
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з глини,
загальною площею 66,2 кв.м., житловою
площею 32,9 кв.м., літню кухню з цегли,
загальною площею 14,8 кв.м., сарай з
каменю, загальною площею 36,6 кв.м.,
огорожу металева сітка та ворота
дерев'яні в АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис

З
оригіналом вірно

В.О. ГОЛОВИ СУДУ:
Б.В. БОДНАРУК

Рішення суду не оскаржувалося та
вступило в законну силу 26 серпня 2014
року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №600/847/14-ц, яка
зберігається у Козівському районному
суді Тернопільської області.

В.О. ГОЛОВИ СУДУ:
Б.В. БОДНАРУК