Провадження № 6/127/2393/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Вінницький
міський суд Вінницької областів
складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
подання головного державного
виконавця Вінницького відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов’язань, –

В С Т А Н О В И В:

25.11.2014 року до суду звернувся головний
державний виконавець Вінницького
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управляння
юстиції ОСОБА_1, з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у головного державного виконавця
Вінницького відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_1
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
документа №Ф400 від 03.05.2013 року,
виданого Управління Пенсійного фонду
України у Вінницькому районі про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФ
України у Вінницькому районні
заборгованість у розмірі 3855 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
встановлено строк на добровільне
виконання, копію постанови направлено
сторонам.

Боржником добровільно рішення суду не
виконується, кошти на погашення
заборгованості не сплачуються, а тому
станом на 25.11.2014 року заборгованість
залишається непогашеною.

За таких обставин, а також враховуючи
суму заборгованості, захист прав та
інтересів УПФ України у Вінницькому
районі, стане неможливим без вжиття
заходів забезпечення виконання
виконавчого документа.

З метою фактичного виконання боржником
своїх боргових зобов'язань перед
стягувачем в межах суми боргу,
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для забезпечення
вчасного та повного виконання
боржником вищезазначеного виконавчого
документа, а тому звернувся із даним
поданням до суду.

Відповідно до положень ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погоджене з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець Щеглова О.М. до
судового засідання не з’явилась, однак
від останньої надійшло клопотання про
розгляд подання у її відсутність.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що воно не
підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що на виконанні у
головного державного виконавця
Вінницького відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції ОСОБА_1
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
документа №Ф400 від 03.05.2013 року,
виданого Управління Пенсійного фонду
України у Вінницькому районі про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФ
України у Вінницькому районні
заборгованість у розмірі 3855 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
встановлено строк на добровільне
виконання, копію постанови направлено
сторонам.

Однак, державним виконавцем не надано
жодних доказів про те, що боржника
належним чином повідомлено про
встановлення строку для добровільного
виконання даної вимоги, а тому суд не
виключає той факт, що останній був
позбавлений можливості в
добровільному порядку здійснювати
платежі по виконанню виконавчого
документа.

Окрім того, державним виконавцем не
надано суду переконливих доказів того,
що ним вживались заходи примусового
характеру для забезпечення вчасного та
повного виконання боржником
вищезазначеного рішення суду, тобто
заходи, що спрямовані на перевірку
майнового стану боржника за місцем
проживання, на виявлення рухомого,
нерухомого майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення.

До того ж, державний виконавець не
позбавлений можливості звернутись до
суду із поданням про оголошення
розшуку боржника, якщо останній дійсно
ухиляється від виконання рішення суду,
про примусове проникнення до житла,
якщо здійснюється не допуск державного
виконавця в житло боржника.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Наведенні в поданні підстави для
задоволення подання, а саме: небажання
боржника виконувати вимоги УПФ
України у Вінницькому районі в повному
обсязі, а також, на думку державного
виконавця, значна сума боргу, є
безпідставними та такими, що не
заслуговують на увагу.

Окрім того, суд звертає увагу, що
відповідно до змісту ч.2 ст.377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та виїзду в Україну громадян
України», ст.ст. 158, 210, 377-1 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Вінницького
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов’язань –
відмовити.

На ухвала суду може бути подано
апеляційна скарга на протязі 5-ти днів з
моменту її проголошення.

Суддя: