Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

у с т а н о в и в:

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» заборгованість по квартирній платі та за надані комунальні послуги у розмірі 212,46 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що є предметом позовних вимог.

Заочним рішенням суду від 16.10.2014 року позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» був задоволений в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.12.2014 року заочне рішення було скасоване, зокрема у зв'язку з посиланням відповідача на те, що він був позбавлений можливості клопотати перед судом про застосування наслідків спливу строку позовної давності, та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити.

До початку судового розгляду відповідачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає та просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.11.2001 року по 01.07.2004 року проживав в кімнаті АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Спецжитлофонд» від 16.06.2014 року (а.с. 11).

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Як підтверджується наявними у справі доказами, за період з 01 березня 2004 року по 01 липня 2004 року у відповідача виникла заборгованість перед підприємством позивача по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 212,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по комунальним послугам та квартплаті, які приєднано до матеріалів справи (а.с. 12-17).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими. При цьому, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог застосувавши наслідки спливу строку позовної даності.

Згідно положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що борг за житлово-комунальні послуги, вартість яких просить стягнути позивач, виник в період з 01 березня 2004 року по 01 липня 2004 року, а позов пред'явлено до суду 23.09.2014 року, то строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом на час такого звернення завершився, тож заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності підлягає до задоволення, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 256, 257, 267 ЦК України. ст.68 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволення позову Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -