АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Українець
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій
В.С.

за участю
представника позивача Чернишенко Т.П.

відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Солом»янського районного суду
м.Кєва від 15 вересня 2014 року у справі за
позовом Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом»янської районної у м.Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом»янської
районної у м.Києві державної
адміністрації звернулося до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по оплаті за утримання
житла та платі за користування
комунальними послугами за період з 01
квітня 2008 року по 01 квітня 2012 року в
сумі 6287,41 грн., в тому числі - 5356,65 грн.
основного боргу, 681,82 грн. індексу
інфляції та 248,94 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1, проте не виконує належним
чином своїх зобов»язань із здійснення
оплати по утриманню житла та оплати за
користування комунальними послугами.

Рішенням Солом»янського районного
суду м.Києва від 15 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено, вирішено
стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу
в розмірі 5356,65 грн., інфляційні втрати в
розмірі 681,82 грн., 3% річних в розмірі 248,94
грн. Вирішено питання щодо судових
витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким зобов»язати ЖЕК №902
перерахувати тарифи по квартирі
АДРЕСА_1, врахувати строк позовної
давності, зобов»язати ЖЕК
відремонтувати дах і стелю зазначеної
квартири.

В апеляційній скарзі посилається на
відсутність належним чином оформлених
у письмовій формі договірних відносин
між сторонами, у зв»язку із чим
відповідальність її, як споживача,
виключається. З цих же підстав
заперечує вимоги про нарахування 3%
річних та індексу інфляції.

Посилається на те, що плата за
житлово-комунальні послуги за період з
червня 2010 року по червень 2013 року була
нарахована на підставі не чинного
розпорядження КМДА №1221 від 29 грудня 2010
року.

Посилається на те, що з 2006 року ЖЕК №902
ухиляється від обов»язку
відремонтувати дах, внаслідок
пошкодження якого у квартиру
протікають опади та на стінах з»явився
грибок.

Також посилається на те, що заявляла у
суді першої інстанції про застосування
строків позовної давності щодо вимог
за 2008 та 2009 роки.

В судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримала.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1

Відповідно до даних розрахунку
заборгованості станом на 01 травня 2013
року борг з оплати житлово-комунальних
послуг становить 6287,41 грн. та
складається з основного боргу в
розмірі 5356,65 грн.; індексу інфляції в
сумі 681,82 грн.; 3 % річних в сумі 248,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
власник, наймач квартири, житлового
приміщення, зобов»язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги, відтак вартість
спожитих, але несплачених послуг
підлягає стягненню в судовому порядку.
При цьому, відсутність письмового
договору не звільняє споживача від
обов»язку оплатити надані та спожиті
послуги згідно із затвердженими
тарифами, нечинність яких судом не
установлена. Відмовляючи у
застосуванні строків позовної
давності, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач періодично
здійснювала платежі в більшому
розмірі, ніж було визначено до сплати.
Відхиляючи заперечення відповідача з
посиланням на неякісне надання послуг,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що неналежна якість послуг не є
підставою для відмови в задоволенні
позову про стягнення заборгованості,
оскільки законом передбачений інший
спосіб захисту такого права особи та
певних порядок дій для захисту такого
права (ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи, відповідають
вимогам закону та доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

Відповідно до ст.ст. 66,67,162 ЖК України за
користування житловим приміщенням, що
належить громадянинові на праві
приватної власності, сплачується плата
за утримання будинку, прибудинкової
території та плата за спожиті
комунальні послуги.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач має право: 1)
здійснювати функції утримання на
балансі переданого йому за договором з
власником майна та управляти їм чи
передавати за договором повністю або
частково функції управління
управителю; 2) визначати порядок
утримання, експлуатації та ремонту
майна; 3) укладати договори на надання
житлово-комунальних послуг; 4) приймати
рішення щодо використання коштів на
виконання капітального та поточного
ремонтів; 5) здійснювати господарську
діяльність у порядку, визначеному
законом; 6) звертатися до суду про
звернення стягнення на майно осіб, які
відмовляються оплачувати рахунки за
споживання житлово-комунальних послуг
або відшкодовувати завдані збитки
майну, що перебуває в нього на балансі.

Споживачем згідно із цим законом
є - фізична чи юридична особа, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність такого договору, який
регулював би правовідносини сторін,
відхиляються колегією суддів, оскільки
зазначене не може бути підставою для
звільнення від обов»язку оплатити
отримані відповідачем послуги в силу,
зокрема, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», який
визначає як обов»язок споживача
оплатити житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

У порушення вимог закону
відповідач належним чином
зобов»язання щодо оплати
житлово-комунальних послуг не виконує,
у зв»язку із чим утворилась
заборгованість.

Окрім того, частиною 2 ст.625 ЦК
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно вимога позивача про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з
урахуванням втрат від інфляції та
трьох відсотків річних є також
обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного застосування тарифу
відхиляються колегією суддів, оскільки
не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги в
частині застосування строків позовної
давності відхиляються колегією суддів,
оскільки з матеріалів справи
убачається, щовідповідач періодично
здійснювала платежі в більшому
розмірі, ніж було визначено до сплати,
зокрема: в лютому 2009 року сплачено 231
гривню 50 копійок при нарахуванні 225
гривень 98 копійок; в травні 2009 року 461
гривню 26 копійок при нарахуванні 324
гривні 45 копійок; в січні 2010 року - 444
гривні 45 копійок при нарахуванні 287
гривень 41 копійку; в червні 2010 року - 907
гривень 99 копійок при нарахуванні 298
гривень 41 копійку; у вересні 2010 року - 2077
гривень 61 копійку при нарахуванні 282
гривні 42 копійки; в листопаді 2010 року 332
гривні 42 копійки при нарахуванні 282
гривні 42 копійки; в грудні 2010 року - 307
гривень 42 копійки при нарахуванні 282
гривні 42 копійки. Відтак, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції , що зазначене
свідчить про визнання відповідачем
свого боргу, а відтак є перериванням
перебігу позовної давності за
правилами ст.. 264 ЦК України.

Порядок відшкодування збитків у
зв»язку із неякісним наданням послуг
або ненаданням таких послуг визначено
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», у
встановленому цим Законом порядку
вирішується питання про здійснення
перерахунків платежів. Відтак, доводи
відповідача щодо неналежного
утримання будинку самі по собі не дають
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог про стягнення
заборгованості.

Порушень норм процесуального
права, які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

З урахуванням наведеного,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення без змін рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду
м.Кєва від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В. Болотов