АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д.,
Перепелюк І. Б.

секретар Воронюк Л.І.

за участю представника позивача
Семирозума О.І., представника
відповідача Гожди Ю.В., третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вижницькому
районі до Малого підприємства
«Синьогір», третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_3, про скасування
акта розслідування нещасного випадку
форми Н-5 від 02 жовтня 2013 року, акта про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 02 жовтня 2013 року та визнання
нещасного випадку таким, що не
пов'язаний з виробництвом, за
апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вижницькому
районі на рішення Путильського
районного суду Чернівецької області
від 17 грудня 2013 року,

встановила:

У листопаді 2013 року відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вижницькому
районі (далі - відділення Фонду)
звернулося з названим позовом до
Малого підприємства «Синьогір» (далі -
МП «Синьогір»).

Зазначало, що в період з 22 липня 2013 року
по 2 жовтня 2013 року було проведено
розслідування нещасного випадку, який
стався 7 липня 1982 року з третьою особою
ОСОБА_3

Розслідування проводилось комісією,
призначеною наказом директора МП
«Синьогір», яке є правонаступником
колгоспу «Червона Буковина», від 22
липня 2013 року № 6 на виконання припису
ТУ Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області від 18 липня 2013 року № 17.

За наслідками спеціального
розслідування 2 жовтня 2013 року було
складено два акти: акт спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 та акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Посилаючись на те, що у матеріалах
розслідування немає достовірного
підтвердження виконання ОСОБА_3
трудових обов'язків, позивач просив
скасувати вказані акти форми Н-5, Н-1 та
визнати нещасний випадок таким, що не
пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Путильського районного суду
від 17 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відділення Фонду
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

У справі встановлено, що 7 липня 1982 року
біля 19 години на хуторі Хорови
Путильського району з ОСОБА_3, який
працював бригадиром тракторної
бригади колгоспу «Червона Буковина» с.
Підзахаричі Путильського району та
перебував в автомобілі ЗІЛ - 130 д. н.
НОМЕР_1, який належав колгоспу «Червона
Буковина», стався нещасний випадок в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Внаслідок даної пригоди ОСОБА_3 отримав
тілесні ушкодження у вигляді закритого
вивиху правого стегна, перелому
вертсужної впадини, відривного вивиху
правої ступні в суглобі шефранка.

Відповідно до наказу директора МП
«Синьогір», яке є правонаступником
колгоспу «Червона Буковина», від 22
липня 2013 року № 6 на виконання припису
ТУ Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області від 18 липня 2013 року № 17 було
створено комісію з розслідування
вказаного нещасного випадку.

Комісією за результатами
розслідування нещасний випадок
визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом, та складено акти за
формою Н-5, Н-1 від 2 жовтня 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та недоведеності
позовних вимог.

Такий висновок суду є правильним.

Апелянт посилається на те, що в
матеріалах розслідування немає
достовірного підтвердження виконання
ОСОБА_3 трудових обов'язків, що свідчить
про те, що нещасний випадок не може бути
пов'язаним з виробництвом, оскільки
подія сталася поза межами робочого дня,
відсутні документи про перебування
ОСОБА_3 у відрядженні та дані про
виконання ним службових обов'язки на
час знаходження в кабіні автомобіля, що
належав колгоспу «Червона Буковина».

Такі доводи є необґрунтованими,
оскільки вони ґрунтуються на
припущеннях.

Як вбачається зі змісту акта
проведення розслідування нещасного
випадку форми Н-5 від 2 жовтня 2013 року
(а.с.4-5) висновок про обставини, за яких
стався нещасний випадок, й про те, що
нещасний випадок стався з ОСОБА_3 під
час виконання ним трудових обов'язків
комісія зробила на підставі пояснень
потерпілого ОСОБА_3, свідків нещасного
випадку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
письмових документів про факт
дорожньо-транспортної пригоди з участю
автомобіля ЗІЛ-130 д.н.НОМЕР_1, що належав
колгоспу «Червона Буковина», внаслідок
якого ОСОБА_3, як пасажир та працівник
колгоспу, отримав тяжкі тілесні
ушкодження.

Свідки нещасного випадку є колишніми
працівниками колгоспу «Червона
Буковина» й були безпосередніми
очевидцями як нещасного випадку так і
перебування на той час потерпілого
ОСОБА_3, як працівника колгоспу, у
відрядженні.

Зазначені обставини вказані свідки
підтвердили в судовому засіданні під
час розгляду справи в суді першої
інстанції і цим показанням разом з
іншими, у тому числі письмовими
доказами, суд дав належну оцінку.

Апелянт посилається на порушення
комісією вимог ст. 14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-ХІV, а також вимог п. 14 Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1232 від 30 листопада
2011 року, згідно яких у разі відсутності
підтвердження факту ушкодження
здоров'я в процесі виконання службових
обов'язків, випадок не може бути
визнаний таким, що пов'язаний з
виробництвом.

Проте оскільки комісією виконані всі
вимоги п. 14 Порядку, а за наслідками
розслідування підтверджено факт
ушкодження здоров'я ОСОБА_3 під час
виконання службових обов'язків, то
підстав відносити нещасний випадок до
такого, що не пов'язаний з виробництвом,
немає.

Суд першої інстанції у мотивувальній
частині помилково послався на Порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004
року, який втратив чинність, проте це не
вплинуло на правильність по суті
вирішення спору.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено на підставі повно
з'ясованих обставин справи, з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, є по суті
правильним, а доводи апеляційної
скарги не дають підстав для його
скасування.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. 308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Вижницькому
районі відхилити.

Рішення Путильського районного суду
Чернівецької області від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: А. Д. Галичанський

І. Б. Перепелюк