Справа № 361/8492/13-ц Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О. Провадження №
22-ц/780/183/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 14 жовтня 2013 року
за позовом ОСОБА_1 до Броварської
партійної районної організації
Всеукраїнського об'єднання "Свобода"
про захист честі, гідності та ділової
репутації,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 10.09.2013 року представники
Броварської районної організації
Всеукраїнське об'єднання «Свобода» в
кількості 15-20 чоловік поширювали серед
населення недостовірну інформації про
корупцію в «Партії регіонів» чим
порочили особисто його честь і
гідність та ділову репутацію поскільки
він є членом «Партії регіонів».

Просив захистити його цивільні права
та інтереси як громадянина і члена
політичної партії «Партії Регіонів»
щодо безпідставних звинувачень та
неправдивих відомостей про корупційну
діяльність його політичної партії та
зобов'язати відповідача спростувати
розповсюджену інформацію.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги.

Посилався на те, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку про відмову в задоволенні
апеляційної скарги виходячи з
наступного:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановив суд, 10.09.2013 року в період
часу з 12 до 13 год. навпроти будівлі
Броварського міськрайонного суду
Київської області по вул. Воз'єднання, 1
в м. Бровари Київської області,
представники Броварської партійної
районної організації Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» привселюдно
здійснювали постріли полімерними
кульками з іграшкової рушниці по
мішені, розташованій на стенді з
офіційною символікою політичної
партії «Партії Регіонів». Вказані дії
представників ВО «Свобода»
супроводжувались поясненнями, що
пов'язували офіційну символіку
політичної партії «Партії регіонів» з
корупцією.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
керувався статтею 10 Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод» 1950 року, ратифікованою Законом
України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР де
визначено, що кожен має право на
свободу вираження поглядів. Це право
включає свободу дотримуватися своїх
поглядів, одержувати і передавати
інформацію та ідеї без втручання
органів державної влади і незалежно
від кордонів та статтею 34 Конституції
України де передбачено, що кожному
гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх
поглядів і переконань. Кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір. Здійснення цих
прав може бути обмежене законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію», ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлювання оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання мовно
стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості. Якщо особа
вважає, що оціночні судження або думки
принижують її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші особисті
немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової інформації
з метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

У пунктах 15 та 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»
роз'яснено, що вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначити
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням,
якої шкоди завдає особистим немайновим
правам.

Відповідно до статті 277 ЦК України
оціночні судження, думки, переконання,
критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, будучи вираженням
суб'єктивної думки і поглядів
відповідача не є предметом судового
захисту та їх не можна перевірити на
предмет відповідності дійсності (на
відміну від перевірки істинності
фактів) і спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень статті 10
Конвенції.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що позов задоволенню
не підлягає, оскільки позивачем не
доведено, що інформація, поширена
відповідачем у публічних виступах
10.09.2013 року стосується його особисто та
порушує його особисті немайнові права.

Доводи апелянта не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає матеріалам
справи, ухвалене без порушення норм
матеріального та процесуального права
і повинно залишатися без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко