Справа № 667/481/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні Безродньої С.О. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, -

встановив:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні Безродня С.О.
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України (без вилучення
паспортного документу) громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер не відомий, - до
виконання зобов'язань за рішенням суду,
посилаючись на те, що на виконання
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсона 04.07.2012 року
надійшов виконавчий лист №2120/3635,
виданий 21.06.2012 року Суворовським
районним судом м. Херсона про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі ? частини заробітку щомісячно
до повноліття дитини.

ОСОБА_2, згідно довідки ВАДР УДМС
України в Херсонській області
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Виконавче провадження відкрито 04.07.2012
року, постанова про відкриття
виконавчого провадження направлена
боржнику рекомендованим листом.

До ВДВС боржник не з'являється,
пояснень щодо невиконання вимог
виконавчого документу не надає.

Борг по аліментам станом на 01.01.2014 року
становить 8 485, 50 грн.

Боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, будь-яких дій,
направлених на виконання рішення суду
не здійснює.

Державний виконавець вказує, що
наявність у особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за кордон. Причому
питання щодо такого обмеження
вирішується судом.

У поданні зазначається, що порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України, оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулює Закон
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
статтею 6 якого встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках. Або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Як на правову підставу своїх вимог
державний виконавець послався на ст.217
ЦПК України, п.18 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", пункт 2 Указу
Президента України "Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів" від 24.03.2008 року,
спільний лист Міністерства юстиції
України та Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 27.05.2008
року "Щодо запровадження єдиного
порядку застосування державними
виконавцями деяких норм чинного
законодавства".

Дослідивши надані суду матеріали
виконавчого провадження суд прийшов до
висновку, що подання задоволенню не
підлягає.

До такого висновку суд прийшов з
наступних підстав.

Право звернення державного до суду із
поданням за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи, за межі України - до
виконання зобов'язання за рішенням
передбачено п.18 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження".

Суд вважає, що таке у право у державного
виконавця виникає за наявності двох
умов, а саме:

1. коли боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду;

2. є дані, що боржник має намір виїхати
за межі України.

Виїзд за межі України розуміється як
виїзд на постійне місце проживання.

Державним виконавцем не надано доказів
ухиляння боржника від виконання
боржником, покладених на нього
обов'язків. Наявність невиконаного
зобов'язання не свідчить про ухиляння
від його виконання.

Суду не надано доказів того, що боржник
має намір виїхати на постійне місце
проживання за межі України, а підстави
для обмеження у праві виїзду за межі
України за інших обставин відсутні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

У поданні державний виконавець
посилався на ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України".

Вказаним законом визначено порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну.
Визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Законом України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України" не передбачено тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника у виконавчому провадженні до
виконання рішення суду за ухвалою суду.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити старшому державному
виконавцю відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні Безродній С.О. у тимчасовому
обмеженні боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.Л. Черниш