Провадження № 2/127/7549/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши заяву ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2 Мішеля на підставі
довіреності, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1,
що діє в інтересах ОСОБА_2 Мішеля на
підставі довіреності, з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 25.11.2014 року відкрито
провадження по вище зазначеній
цивільній справі.

Разом із позовною заявою позивачем
подано заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_3.

Заявник мотивує свою заяву тим, що не
забезпечивши позов існує реальна
загроза невиконання рішення суду,
оскільки відповідач вживає заходи щодо
відчуження свого рухомого на
нерухомого майна на користь третіх
осіб. Накладення арешту на майно не
позбавляє права власності відповідача,
а лише є інструментом забезпечення
прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Підставою для забезпечення позову є
заява особи, яка бере участь у справі,
відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Суд вважає , що заява про забезпечння
позову не подана у відповідності до
вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК України.

Заявником не зазначено на яке саме
майно необхідно накласти арешт і яка
вартість цього майна.

Відомості потрібні для забезпечення
позову повинні бути зазначені
безпосередньо в заяві про забезпечення
позову заявником, що передбачено ч. 2 ст.
151 ЦПК України.

Судом також враховується охорона прав
і інтересів інших осіб, які беруть
участь у справі. Цивільний
процесуальний

кодекс України враховує принцип
рівноправ’я сторін у процесі і
забезпечує захист інтересів, в тому
числі, відповідача.

Заявником не надано докази, які б
свідчили про те, що невжиття заходів
забезпечення позову призведе до
наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК
України.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши
матеріали справи, враховуючи вище
викладене, приходить до висновку, що
заява про забезпечення позову подана
не у відповідності до вимог ст.ст. 151, 152
ЦПК України.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог ст.
151 цього Кодексу, повертає її заявнику,
про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, –

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2
Мішеля на підставі довіреності, про
забезпечення позову – повернути
заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: