Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Оробова Р.І.
Справа № 2/1203/2047/2012
Провадження № 22ц/782/5624/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Дронської І.О.,
Борисова Є.А.

при секретарі : Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 26 листопада 2013
року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
вселення, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2012 року позивачка,
посилаючись на те, що є власником ?
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, але відповідач перешкоджає її
користуванню будинком, заперечує проти
її вселення, просила суд вселити її у
будинок.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції позов задоволено, вселити
ОСОБА_3 у домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 понесені судові витрати у сумі
107, 30 грн.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що
оскаржуване рішення винесено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, в матеріалах
справи не знайшли своє відображення
доводи та мотиви суду про існування
порушення або перешкод у користуванні
позивачем ? часткою спірного будинку, а
тому просить суду скасувати рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 26 листопада 2013 року,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про вселення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
сторони, розглянувши справу у межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
встановлені судом обставини у повному
обсязі відповідають матеріалам справи,
оскільки судом встановлено, що на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 14.07.1988
року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
належить сторонам в рівних частках;
обидві сторони зареєстровані у будинку
з 21.03.1989 року; будинок придбаний
сторонами під час шлюбу; з 1999 року
внаслідок виниклих конфліктних
відносин позивачка залишила спірний
будинок та з того часу сторони мешкають
окремо; шлюб між сторонами розірвано
4.04.2001 року; на даний час у будинку
мешкає відповідач із новою родиною;
затверджена житлова площа будинку у
відповідності до технічного паспорту
МКП БТІ від 20.12.1989 року складає 21, 5 кв.м.

Відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи від
6.08.2013 року, у будинку мається одна
ізольована житлова кімната (приміщення
1-5 площею 13,8 кв.м.); розділ в натурі
спірного будинку з урахуванням долей ?
та ? чи в долях з незначним відступом
від ідеальних часток технічно
неможливий без порушення вимог
державних і будівельних норм,
встановити варіанти порядку
користування житловим будинком між
двома співвласниками, за яким кожному з
них виділяється ізольована житлова
кімната неможливо.

Між сторонами тривалий час існують
вкрай неприязні конфліктні стосунки,
відповідач заперечує проти мешкання
позивача у спірному будинку, вважаючи
спільне мешкання неможливим, позивач
не має ключів від будинку.

Дотепер порядок користування будинком
не визначений і встановити такий
порядок, у відповідності до висновку
будівельно-технічної експертизи від
6.08.2013 року, неможливо.

Між сторонами склалися правовідносини
співвласників, крім того, житлові
правовідносини.

Згідно ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, на зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна, право
власності є непорушним, при здійсненні
своїх прав та виконанні обов'язків
власник зобов'язаний додержуватися
моральних засад суспільства. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.. 383 ЦК України, власник
житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї родини, інших осіб...

Позивач, як власник ? частини спірного
будинку, відповідно до ч.І ст. 317 ЦК
України, має право володіти,
користуватися чи розпорядитися
належною йому часткою.

Суд першої інстанції правомірно
визнав, порушенням прав позивача на
користування його часткою - небажання
відповідача допустити проживанні
позивачки в спірному будинку,
конфліктні стосунки між сторонами.

Власник має право захищати власність і
вимагати через суд усунення перешкод у
користуванні своїм майном, в тому числі
в такий спосіб, як вселення та усунення
перешкод.

Позов про вселення судом визнав
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у відповідності зі ст.383 ЦК
України, оскільки позивач позбавлений
в цей час можливості володіти своєю
власністю.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ

Головуючий :

Судді :