Справа № 544/1481/14-ц
№ пров. 2/544/459/2014
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючої судді - Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря - Тютюнник А.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Пирятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у липні 2014 року
звернувся у суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. У позові вказав, що на даний час
сім'я сторін фактично розпалась.
Підставою для розпаду сім'ї стало
непорозуміння та постійні сварки, у
зв'язку з чим сторони близько трьох
місяців проживають окремо, шлюбні
відносини між нами припинено. Позивач
примиритися категорично не бажає. Від
шлюбу мають повнолітніх дітей.

Позивач у судовому засідання свої
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі з підстав викладених у позові.
Додатково вказав, що примиритися з
відповідачем не бажає, оскільки має
іншу сім'ю.

Відповідач у судовому засіданні не
заперечувала проти розірвання шлюбу.
Примиритися категорично не бажає.
Просить не відновлювати їй дошлюбне
прізвище.

Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб виникає спір.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
всі зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено, що факт перебування
сторін у шлюбі підтверджується
свідоцтвом про одруження виданим 13.02.1993
Пирятинським районним відділом ЗАГС
Полтавської області (а.с. 6).

Від шлюбу мають повнолітніх дітей.

При розгляді справи про розірвання
шлюбу судом було всебічно з'ясовано
взаємостосунки сторін, дійсні мотиви
розірвання шлюбу. Спору про поділ
майна, що є спільною власністю у сторін
не виникає.

З травня 2014 року сторони проживають
окремо, спільне господарство ними не
ведеться, шлюбні відносини між
сторонами припинені.

Згідно ст. 112 СК України,суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні позивачем
було зазначено, що він має на меті
створити нову сім'ю з іншою жінкою.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у органі державної
реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
а відповідачка не заперечує проти
цього, є обґрунтованими, подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї стали неможливим, оскільки
сторони не підтримують сімейно-шлюбних
стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні
відносини наміру не мають. За таких
умов подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та моральним засадам
суспільства.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112-114 СК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Пирятин,
Полтавської області, громадянином
України, зареєстроване місце
проживання АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2
та ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою м. Пирятин, Полтавської
області, громадянкою України,
зареєстрованою та мешканкою АДРЕСА_1,
зареєстрований 13.02.1993 Пирятинським
районним відділом ЗАГС Полтавської
області, актовий запис № 13.

Дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_2 не
відновлювати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -