Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД»
про визнання майнових прав на об'єкт
інвестування, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Промінвестбанк» на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 12 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що 21
липня 2003 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Консоль ЛТД» (далі - ТОВ «Фірма
«Консоль ЛТД») та ОСОБА_4 було укладено
договір про спільну діяльність з
дольової участі у будівництві
багатоквартирного житлового будинку
та низку додаткових угод до нього.

Відповідно до умов укладеного
договору, ОСОБА_4 зобов'язався в якості
внеску у спільну діяльність з дольової
участі у будівництві, внести грошовий
внесок у розмірі 179 411,16 доларів США в
національній валюті України по курсу
НБУ, а відповідач, у свою чергу,
зобов'язався завершити будівництво
багатоквартирного будинку та передати
останньому 4-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та паркінг АДРЕСА_2, блок «В» на
другому поверсі, який знаходиться за
зазначеною адресою.

Строк закінчення будівництва та
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію згідно з умовами договору
було встановлено четвертий квартал 2009
року.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором
зі сплати пайових внесків виконав в
повному обсязі, при цьому 29 серпня 2013
року між відповідачем та ОСОБА_4 було
укладено додаткову угоду про
розірвання договору про спільну
діяльність з дольової участі у
будівництві багатоквартирного
будинку, згідно з умовами якої
ОСОБА_4 передав раніше внесений пай за
договором у розмірі 179 411,16 доларів США в
якості паю за договором від 02 вересня
2013 року та всі права на оформленя
права власності на 4-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 на нього - ОСОБА_3

02 вересня 2013 року між ним та ТОВ «Фірма
«Консоль ЛТД» було укладено договір
пайової участі у будівництві,
відповідно до умов якого сторони
зобов'язалися спільно діяти для
досягнення загальної мети, а саме:
отримання правовстановлюючих
документів, проектування, будівництво
та введення в експлуатацію
житлово-громадського комплексу
АДРЕСА_1

Враховуючи наведене та посилаючись на
те, що до узгодженої сторонами дати
відповідачем не введено будинок в
експлуатацію, що, у свою чергу, порушує
його права як інвестора, просив визнати
за ним майнові права на 4-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1, та місце паркінга у
другій черзі будівництва, блок «В»
комплексу АДРЕСА_2

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 23
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 12 червня 2014 року, позов
задоволено.

Визнано майнові права за ОСОБА_3 на
об'єкт інвестування - 4-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1

Визнано майнові права за ОСОБА_3 на
об'єкт інвестування - місце паркінга у
другій черзі будівництва, блок «В»
комплексу АДРЕСА_2

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 12 червня
2014 року, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 21 липня 2003 року
між ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_4
було укладено договір про спільну
діяльність з дольової участі у
будівництві багатоквартирного
житлового будинку та низку додаткових
угод до нього.

Відповідно до умов укладеного
договору, ОСОБА_4 зобов'язався в якості
внеску у спільну діяльність з дольової
участі у будівництві, внести грошовий
внесок у розмірі 179 411,16 доларів США в
національній валюті України по курсу
НБУ, а відповідач, у свою чергу,
зобов'язався завершити будівництво
багатоквартирного будинку та передати
останньому 4-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та паркінг АДРЕСА_2, блок «В» на
другому поверсі, який знаходиться за
зазначеною адресою.

Строк закінчення будівництва та
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію згідно з умовами договору
було встановлено на четвертий квартал
2009 року.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором
зі сплати пайових внесків виконав в
повному обсязі.

29 серпня 2013 року між відповідачем та
ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду
про розірвання договору про спільну
діяльність з дольової участі у
будівництві багатоквартирного
будинку, згідно з умовами якої ОСОБА_4
передав раніше внесений пай у розмірі
179 411,16 доларів США в якості паю ОСОБА_3

02 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Фірма «Консоль ЛТД» було укладено
договір пайової участі у будівництві,
відповідно до умов якого сторони
зобов'язалися спільно діяти для
досягнення загальної мети, а саме:
отримання правовстановлюючих
документів, проектування, будівництво
та введення в експлуатацію
житлово-громадського комплексу
АДРЕСА_1

Згідно з умовами договору пайової
участі, пайщику по завершенню
будівництва об'єкта із створеної
учасниками спільної діяльності
виділяється його доля в натурі у
вигляді 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1,
загально площею 175,3 кв. м, а також одне
місце паркінгу в даному об'єкті НОМЕР_1
та одне місце паркінгу в другій черзі
будівництва, блок «В» комплексу
АДРЕСА_2

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що до
введення об'єкта нерухомості в
експлуатацію позивачу, як інвестору,
належать майнові права на об'єкт.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
входив з того, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 грудня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва, визнано недійсним договір
іпотеки майнових прав на нерухоме
майно, а саме: житлово-суспільний
комплекс, блок «а», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 15 жовтня 2004
року між Спільним Україно-Хорватським
підприємством «ГІПЕК», ТОВ «Фірмою
«Консоль ЛТД» та Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком.

Тобто судом апеляційної інстанції
встановлено, що ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» не має
будь-яких прав на спірні майнові права,
ухвалене у справі рішення не
стосується його прав та обов'язків, а
тому у нього відсутнє право на
оскарження рішення суду.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24
жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» при поданні
апеляційної скарги особою, яка не має
передбаченого ст. 292 ЦПК України права
на апеляційне оскарження, у тому числі
особою, яка не брала участі у справі,
про права та обов'язки якої суд першої
інстанції питання не вирішував,
подання скарги на ухвалу суду, що не
підлягає апеляційному оскарженню,
суддя-доповідач відповідно до цієї
норми та частини 3 ст. 297 ЦПК України
постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті апеляційної скарги. Якщо
зазначені обставини будуть
встановлені після прийняття
апеляційної скарги до розгляду,
апеляційний суд постановляє ухвалу про
закриття апеляційного провадження у
справі за такою скаргою.

Разом з тим суд апеляційної інстанції,
залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, дійшов помилкового
висновку, що права ПАТ
«Промінвестбанк» не порушені
прийнятими у справі судовими
рішеннями, оскільки останній є
іпотекодержателем майнових прав на
вищезазначене нерухоме майно, а
рішення суду про недійсність договору
іпотеки набрало законної сили після
пред'явлення до суду позову.

Враховуючи наведене, ухвала
апеляційного суду не може вважатися
законною й підлягає скасуванню, а
справа направленню до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Промінвестбанк» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12
червня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С.
Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська