У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 січня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа - обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2», про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку та
витребування з незаконною володіння
земельної ділянки, за касаційною
скаргою обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2» на заочне рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 1 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що
відповідачу на підставі розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації від 29 березня 2010 року за
№ 825-р видано державний акт серії ЯИ №
067115 від 27 квітня 2010 року на право
власності на земельну ділянку,
кадастровий № :58:002:0575, площею 0,1000
га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 для
індивідуального будівництва. Однак,
вказаним розпорядженням
Севастопольської міської державної
адміністрації передано обслуговуючому
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» земельну ділянку,
розташовану за адресою:
Севастопольська зона ПБК 44/1-143, для
індивідуального дачного будівництва.
Рішень щодо передачі відповідачу
земельної ділянки, на яку видано
державний акт, зазначеним
розпорядженням не приймалося, заяв з
цих питань відповідачем до
адміністрації не подавалося.
Розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації,
зазначене у держаному акті як підстава
набуття ОСОБА_1 права власності на
земельну ділянку, 20 серпня 2010 року
опротестовано прокуратурою м.
Севастополя, на підставі чого
скасовано адміністрацією з підстав
відсутності у неї компетенції на
розпорядження землями в межах м.
Севастополя.

Рішенням Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 1
серпня 2013 року позов прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради
задоволено.

Визнано недійсним виданий ОСОБА_1
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану в АДРЕСА_1 серії ЯИ № 067115,
виданий головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42.

Витребувано на користь
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,1000 га, розташовану в
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0575.

Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» задоволено
частково, рішення суду першої
інстанції в частині витребування з
незаконного володіння ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у м. Севастополі, на
користь Севастопольської міської ради
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Вирішено питання судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов прокурора
Балаклавського району
м. Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради
про визнання недійсним державного акта
на право власності на земельну ділянку,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212, ЦПК України, обґрунтовано виходив з
того, що відповідачем отримано
земельну ділянку з порушенням вимог
земельного законодавства, а саме: ст.
ст. 81, 116, 118, 149 ЗК України, тому правова
підстава для набуття відповідачем
права власності на земельну ділянку
відсутня.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині витребування з
незаконного володіння ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у м. Севастополі, на
користь Севастопольської міської ради
та відмовляючи в задоволенні
зазначеної вимоги, суд апеляційної
інстанції вірно виходив з того, що
спірна земельна ділянка до виділення
її меж в натурі відповідно до
державного акта відповідача
перебувала у складі земель, які
знаходяться в постійному користуванні
Державного підприємства
«Севастопольське дослідне
лісомисливське господарство», а
відомостей про необхідність
витребування вказаної ділянки на
користь вказаного підприємства в
позові не зазначено.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2» відхилити.

Заочне рішення Балаклавського
районного суду м. Севастополя від
1 серпня 2013 року в незмінній при
апеляційному перегляді частині та
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 29 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко