Єдиний унікальний номер 267/2723/13-ц
Справа №2-др/267/2/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2014 року Гірницький районний
суд міста Макіївки Донецької області

у складі :
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі _ Хорхордіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення по справі за його позовом до
Держави Україна в особі Кабінету
Міністрів України, де треті особи:
Державна Казначейська служба України
та прокуратура Донецької області, про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я,

в с т а н о в
и в :

24 грудня 2013 року по
вказаній цивільній справі судом було
прийнято рішення, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Держави Україна в
особі Кабінету Міністрів України, де
треті особи: Державна Казначейська
служба України та прокуратура
Донецької області, про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 55 000 000
гривень, спричиненої незаконними діями
органів досудового розслідування,
прокуратури та суду, в тому числі
пошкодженням здоров'я, було відмовлено.

В порядку ст. 209 ч.3 ЦПК
України, по справі було проголошено
вступну та резолютивну частину
рішення, а складання повного рішення
було відкладено на строк п'ять днів та 30
грудня 2014 року повний текст судового
рішення було вручено сторонам по
справі, у тому числі і позивачу ОСОБА_2

27 січня 2014 року від
позивача ОСОБА_2 надійшла заява про
ухвалення додаткового рішення в
порядку ст. 220 ЦПК України, в якій він
посилається на те, що судом при
винесенні рішення 24 грудня 2013 року по
зазначеній справі не вирішені його
позовні вимоги про відшкодування йому
моральної шкоди за зараження його
важким захворюванням - туберкульозом у
період тривалого незаконного його
утримання під вартою в ІТУ м. Макіївки
та в СІЗО м. Донецька, незважаючи на те,
що з цього приводу він надавав
пояснення в судовому засіданні і
досліджувались докази.

Належним чином
повідомлені сторони по цій справі про
час і місце судового засіданні по
розгляду заяви ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення, в судове
засідання не з'явились, що не
перешкоджає розгляду питання щодо
виправлення описки в судовому рішенні.

Представник Державної
казначейської служби України Крюк Л.В.
надіслала до суду заяву про розгляд
вказаного питання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява ОСОБА_2 від 27 січня 2014 року про
ухвалення додаткового рішення у
вказаній справі задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів
ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які
беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо, зокрема : 1) стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення…

Як вбачається з
матеріалів справи 12 жовтня 2012 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Держави Україна в особі Кабінету
Міністрів України, де треті особи:
Державна Казначейська служба України
та прокуратура Донецької області, про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я.

Вказаний позов
розглядався судом після скасування
Апеляційним судом Донецької області (
ухвала від 19 березня 2013 року ) ухвали
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 17 січня 2013 року про закриття
провадження у справі на підставі ст. 205
ч.1 п.2 ЦПК України в частині позовних
вимог ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди за період з 03 червня 2003
року по 29 грудня 2006 року, тобто з дня
затримання ОСОБА_2 і до постановлення
відносно нього судом виправдувального
вироку.

По суті ОСОБА_2 були
заявлені позовні вимоги про
відшкодування йому моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я, тобто в самому позові ОСОБА_2
вже зазначені його вимоги щодо суті
моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у
фізичному болі та стражданнях, яких
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, що
відображено у рішенні суду від 24 грудня
2013 року, в якому мається посилання на
досліджені судом докази захворювання
ОСОБА_2 туберкульозом і встановлення
йому у зв'язки з цим захворюванням 2
групи інвалідності.

Настання цих негативних
наслідків - пошкодження здоров'я
позивача у вигляді захворювання
туберкульозом і встановлення групи
інвалідності, є наслідком його
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності і
незаконного взяття і тримання під
вартою протягом 30 місяців і 8 днів, що
також зазначено у мотивувальній
частині рішення суду від 24 грудня 2013
року.

І на кінець, ОСОБА_2 на
власний розсуд визначена грошова
компенсація моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я, у загальному розмірі 50 000 000
гривень, тобто і за період з 03 червня 2003
року по 29 грудня 2006 року, який
розглядався судом, і ухвалено рішення
від 24 грудня 2013 року, так і за період з 29
грудня 2006 року по 28 серпня 2007 року та з 04
червня 2009 року по 15 грудня 2011 року, за
якими ухвалено рішення Апеляційним
судом Донецької області від 11 липня 2013
року.

Розмір цієї грошової
компенсації моральної шкоди був
визначений позивачем як під час його
звернення до суду з позовом 12 жовтня 2012
року , так і в його заяві про уточнення
позовних вимог від 16 вересня 2013 року (
том № 2 а.с. 122-125 )

В судовому засіданні 06
грудня 2013 року ОСОБА_2 були збільшені
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди, розмір якої заявлений
в 55 000 000 гривень, але підставою для
збільшення позовних вимог позивач
зазначив «затягування» на його думку
розгляду цієї справи з вини третіх осіб
шляхом неявко у судові засідання та
шляхом заявлення клопотань про
витребування доказів, які не
відносяться до справи.

( том № 2 а.с. 152 )

Вказана обставина була
досліджена судом і по ній прийнято
рішення.

Тобто, позивачем як під
час звернення до суду , так і під час
судового розгляду, не були
відокремлені позовні вимоги про
відшкодування йому моральної шкоди
окремо:

1) спричиненої
незаконним його затриманням,
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності і
незаконним тривалим утриманням під
вартою та тривалим кримінальним
провадженням ( відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
незаконними діями органів досудового
розслідування, прокуратури та суду )

2) відшкодування
моральної шкоди за зараження
туберкульозом - тяжким захворюванням,
під час тривалого незаконного його
утримання під вартою в ІТУ та в СІЗО.

Отже, судом були
досліджені всі надані докази в межах
заявлених позивачем вимог, що
відображено в рішенні суду від 24 грудня
2013 року, а тому, відсутні будь-які
підстави для ухвалення додаткового
рішення по вказаній справі, у зв'язку з
чим , заява ОСОБА_2 від 27 січня 2014 року
задоволенню не підлягає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК
України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в
ухваленні додаткового рішення у справі
за його позовом до Держави Україна в
особі Кабінету Міністрів України, де
треті особи: Державна Казначейська
служба України та прокуратура
Донецької області, про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
незаконними діями органів досудового
розслідування, прокуратури та суду, в
тому числі пошкодженням здоров'я.

На ухвалу може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд міста
Макіївки протягом п'яти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
цієї ухвали.

Суддя: