Дата документу 09.10.2014
Справа № 2-4388/11
Провадження № 2/334/3062/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Нестеренко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» про стягнення
заборгованості по договору
страхування в частині стягнення пені
за несвоєчасне здійснення страхового
відшкодування -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 01 жовтня 2009 року між нею та СК
«Країна» був укладений договір
автомобільного страхування №
15/016729/ПР/2.1.5.1. згідно з яким
страхувальник має право на отримання
страхового відшкодування. 11 березня 2010
року приблизно о 19-00 годині,
застрахований автомобіль «Hyundai Gets»,
державний номер НОМЕР_1 було
припарковано і залишено біля будинку №
22 по вул. Ульянова у м. Запоріжжя.
Приблизно о 23 години 30 хвилин, вийшовши
з будинку, позивачка помітила, що
автомобіль відсутній на тому місті, де
його залишила, а знаходиться приблизно
за тридцять метрів від місця
паркування. На автомобілі були значні
технічні ушкодження. Біля автомобіля,
починаючи з місця, де він був залишений
і до місця його знаходження, на дорозі
були розкидані численні уламки
запчастин, які належали як її
автомобілю, так і іншому автомобілю,
якій здійснив ДТП. На місце аварії були
викликані співробітники ДАІ, які
оформили ДТП у встановленому законом
порядку. Також про страховий випадок
позивачка проінформувала СК «Країна».

Згідно з висновком експертного
авто-товарознавчого дослідження по
встановленню вартості матеріальної
шкоди №279/08 від 21 серпня 2010 року,
вартість ремонту автомобіля «Hyundai Gets»,
державний номер НОМЕР_1, складає 34768 грн.
39 коп. З урахуванням франшизи розмір
виплати страхового відшкодування
складає 34396 грн. 39 коп. (34 768,39 грн. - 372
грн.). Згідно з умовами договору
страхова виплата повинна була
здійснена до 27 березня 2010 року, проте до
даного часу не сплачена.

У зв'язку з цим, відповідно до заяви про
збільшення позовних вимог, просила суд
стягнути з ПАТ СК «Країна» страхове
відшкодування по договору
автомобільного страхування №
15/016729/ПР/2.1.5.1 від 01 жовтня 2009 року у
розмірі 34396 грн. 39 коп., витрати на
отримання висновку експертного
авто-товарознавчого дослідження у
розмірі 600 грн.; пеню у розмірі 20131 грн. 78
коп.; страхову суму з урахуванням
індексу інфляції у розмірі 5252 грн. 71
коп.; 3% річних у розмірі - 3901 грн. 40 коп.;
моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та
судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 березня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова
компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 69475
грн. 19 коп. спричинених збитків, які
складаються з: 34396 грн. 39 коп. - сума
виплат за договором; 20131 грн. 78 коп. -
пеня; 5252 грн. 71 коп. - інфляція; 3901 грн. 30
коп. - 3% річних від суми боргу; витрати
за проведення експертизи 5176 грн. 44 коп.
Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.07.2014р. рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22.01.2014р. та ухвалу
апеляційного суду Запорізькій області
від 25.03.2014р. у цій справі в частині
стягнення пені скасовано, справа в цій
частині направлена на новий судовий
розгляд. В іншій частині вказані судові
рішення залишені в силі.

В судовому засіданні позивач, її
представник наполягали на тому, що з
відповідача має бути стягнуто пеню у
розмірі 20131 грн. 78 коп. за період з
моменту прострочення платежу по
08.01.2014р. відповідно до уточненого
позову з підстав, викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності а
також письмові заперечення проти
позову в цілому.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази, суд дійшов до
наступного висновку.

Судом установлено, що 01 жовтня 2010 року
ОСОБА_1 та СК «Країна» уклали договір
страхування № 15/016729/ПР/2.1.5.1 автомобіля
«Hyundai Gets», державний номер НОМЕР_1 (а. с.
5). Вигодонабувачем за даним договором
було ТОВ «Простофінанс».

11 березня 2010 року поблизу будинку № 22
по вул. Ульянова у м. Запоріжжя
відбулась ДТП, а саме: наїзд невідомого
автомобіля на стоячий автомобіль «Hyundai
Gets», який належить ОСОБА_1 Відповідно до
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження від 22
серпня 2010 року №279/08 вартість
спричинених ОСОБА_1 збитків склала 34 396
грн. 39 коп. (а. с. 10-27).

Відповідно до 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) сплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судовими рішеннями, які
набрали законної сили, ОСОБА_1 виконала
всі обов'язки перед страховиком: надала
відомості про факт настання страхового
випадку; викликала представників ДАІ
для належного оформлення події;
своєчасно повідомила страхову
компанію про ДТП, у свою чергу
відповідач доказів того, що позивачка
надала неправдиві відомості про
страховий випадок, не надав.

Згідно з п. 17.2.1 Договору страхування
впродовж 10 робочих днів з моменту
держання всіх необхідних документів
для підтвердження факту настання
причин, обставин та наслідків
страхового випадку та визначення
розміру збитків, страховик складає
страховий акт із визначенням розміру
страхового відшкодування і в строк з 15
робочих днів здійснює виплату.

З урахуванням викладених обставин суди
дійшли до висновку про існування
правових підстав для виплати
страхового відшкодування, стягнувши з
відповідача на користь позивача суму
виплат за договором 34396,39 грн., інфляцію
5252,71 грн., 3% річних у сумі 3901,30 грн.,
витрати на проведення експертизи 5176,44
грн. В цій частині судові рішення
набрали законної сили.

При новому судовому розгляді позову в
частині стягнення пені за період з 28
березня 2010 року по 08 січня 2014 року у
сумі 20131, 78 коп. суд виходить з
наступного.

У п. 13.4.6 Договору зазначено, що
страховик сплачує страхувальнику пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діє на момент прострочення, від
суми заборгованості, за кожний день
прострочення платежу.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України
дає підстави для висновку про те, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах загального
строку позовної давності за основною
вимогою.

Виходячи зі змісту ст. 549 ЦК України,
пеня - це санкція, яка нараховується з
першого дня прострочення й до тих пір
поки зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Як встановлено судом, порушення права
позивача на отримання страхового
відшкодування у сумі 34396,39 грн. виникло
з 28 березня 2010 року, з позовом про
стягнення пені позивач звернулася 16
листопада 2010 року, уточнивши вимоги
позову 20.08.2012р., тобто вимоги про
стягнення пені за період з 28 березня 2010
року до 16 листопада 2010 року заявлені у
відповідності до ч. 2 ст. 258 ЦК України в
межах загального строку позовної
давності за основною вимогою, а тому
підлягають задоволенню.

Виходячи з розміру подвійної облікової
ставки НБУ 20,5%, що діяла на момент
прострочення в період з 28.03.2010р. по
07.06.2010р. (за 72 дні), сума пені за вказаний
період становить 1390,93 грн. Виходячи з
розміру подвійної облікової ставки НБУ
19,0%, що діяла на момент прострочення в
період з 08.06.2010р. по 07.07.2010р. (за 30 днів),
сума пені за вказаний період становить
537,15 грн. Виходячи з розміру подвійної
облікової ставки НБУ 17,0%, що діяла на
момент прострочення в період з 08.07.2010р.
по 09.08.2010р. (за 33 дні), сума пені за
вказаний період становить 528,67 грн.
Виходячи з розміру подвійної облікової
ставки НБУ 15,5%, що діяла на момент
прострочення в період з 10.08.2010р. по
15.11.2010р. (за 98 днів), сума пені за
вказаний період становить 1431,45 грн.

Таким чином, всього пеня, яка підлягає
стягненню за порушення права позивача
на отримання страхового відшкодування
у сумі 34396,39 грн., за період з 28 березня
2010 року по 15 листопада 2010 року включно,
становить 3888,20 грн.

З урахуванням викладеного, у
відповідності до ч. 2 ст. 258 ЦК України
та в межах загального строку позовної
давності за основною вимогою,
підлягають задоволенню вимоги про
стягнення пені за період з 28 березня 2010
року по 15 листопада 2010 року включно у
сумі 3888,20 грн. В іншій частині вимоги
про стягнення пені задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення пені
за несвоєчасне здійснення страхового
відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» на користь ОСОБА_1 пеню за
несвоєчасне здійснення страхового
відшкодування у сумі 3888,20 грн. В іншій
частині вимоги про стягнення пені
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.