Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"02" грудня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова
О.С.

при секретарі Лапчинській
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
другого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа ОСОБА_3,
про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовними вимогами звернувся
ОСОБА_2, який зазначив, що він, його
дружина а також померлий син ОСОБА_4 є
власниками в рівних частках квартири
АДРЕСА_1. Так як син позивача,
співвласник квартири, помер, ОСОБА_3
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але
виявилось, що на частину майна
накладено арешт Київським ВДВС ОМУЮ.
Посилаючись на те, що вказаний арешт
перешкоджає прийняттю спадщини,
матеріали виконавчого провадження, за
яким накладено арешт, знищені, позивач
просив зняти арешт з 1/3 частини кв.
АДРЕСА_1 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач та третя особа звернулись до
суду з заявами про розгляд справи у їх
відсутність та про те, що вимоги позову
підтримують.

Представник другого Київського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
звернувся до суду з клопотанням про
розгляд справи у його відсутність,
посилаючись на те, що матеріали
архівного виконавчого провадження за
2005 рік, в рамках якого, як стверджує
заявник, було накладено арешт, знищено.

На підставі викладеного суд дійшов до
висновку про можливість розглядати
справу у відсутність сторін та їх
представників.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Як убачається з копії свідоцтва про
право власності на житло,
зареєстрованого в КП ОМБТІ та РОН
Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 є власниками АДРЕСА_1 в рівних
частках (а.с. 7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 (а.с.
5).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Як вбачається з копії витягу з реєстру
обтяжень нерухомого майна на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 другим Київським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
12.07.2005р. накладено арешт та заборону
його відчуження майна боржника ОСОБА_4
(а.с. 9).

У зв'язку з цим ОСОБА_2 й ОСОБА_3 на їх
заяву до другого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції (а.с. 10)
було повідомлено, що матеріали
архівного виконавчого провадження за
2005 рік знищено. Відповідно до п. 9.9.
Наказу Міністерства юстиції України
«Про затвердження Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби» N 2274/5 від 25.12.2008 року,
строк зберігання завершених
виконавчих проваджень, переданих на
зберігання, становить З (три) роки, Крім
виконавчих проваджень, завершених за
постановами про накладення
адміністративного стягнення, строк
зберігання яких становить 1 (один) рік.
Обчислення строків зберігання
документів проводиться з 1 січня року,
який іде за роком завершення їх
діловодством. Виконавчі провадження,
строки зберігання яких закінчилися,
підлягають знищенню. Відсутність
матеріалів справи не дає можливості
з'ясувати, чи було арештовано майно
ОСОБА_4 (не можливо встановити факт
арешту 13 частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1),
запропоновано вирішити спір у судовому
порядку (а.с. 11).

Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майно на власний розсуд, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України
передбачено непорушність права
приватної власності. Непорушність
права власності полягає в його
недоторканості, а в водночас і в
недоторканості самого майна власності.
Всі особи мають утримуватися від
безпідставного заволодіння майном
власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема і з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Стаття 60 Закону України „Про виконавче
провадження" передбачає підстави та
випадки для зняття арешту з майна
(Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. З
майна боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу для зняття арешту. У разі
наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу для зняття арешту).

При викладених обставинах суд вважає,
що позов ОСОБА_2 про зняття арешту
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 197, 209, 212,
214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа ОСОБА_3,
про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт на 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який накладено
12.07.2005 року другим Київським відділом
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Суворовський
районний суд м.Одеси. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя