Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року Справа №607/21103/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Стельмащука
П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося, оскільки
вони люди різних характерів та
поглядів на життя, через що постійно
виникають непорозуміння. Не ведуть
спільного господарства, не підтримують
подружніх стосунків, проживають
окремо. Даний шлюб носить формальний
характер і зберегти надалі його
неможливо.

Позивач в судове засідання не
з»явилась, подала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує, щодо
застосування судом заходу як
примирення заперечила.

У судове засідання відповідач не
з»явився, подавши суду заяву про
розгляд справи у його відсутності та
про визнання ним позову, не заперечив
щодо розірвання шлюбу, проти
примирення заперечив.

Судом встановлено, що 03.08.2013року
сторони зареєстрували шлюб у відділі
ДРАЦС Тернопільського міського
управління юстиції, що стверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
актовий запис за №1202 від 03.08.2013 року.

Між подружжям склалися неприязні
відносини, сторони втратили почуття
поваги та любові один до одного,
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, не підтримують шлюбних
стосунків.

Щодо примирення сторони категорично
заперечують, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме їх інтересам.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши зібрані по
справі докази, вважає, що позов
підлягає до задоволення.

За нормами ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановлені обставини справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити та
розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 03.08.2013року відділом
ДРАЦС Тернопільського міського
управління юстиції, актовий запис за
№1202 від 03.08.2013 року.

В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід
стягнути із відповідача на користь
позивача понесені судові витрати, а
саме 229,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 213, 215, 218, 294 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 03.08.2013року відділом
ДРАЦС Тернопільського міського
управління юстиції, актовий запис за
№1202 від 03.08.2013 року.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачу ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1» .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
229,40грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
П.Я.Стельмащук