АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6835/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О. С. Доповідач -
Каратаєва Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Прозорової М.Л.,
Козлова С.П.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 січня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а:

28 січня 2014 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення часткове задоволення
позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» заборгованість за кредитним
договором №014/3174/149955/73 від 17 червня 2008
року у сумі 87306 грн.26 коп., яка
складається з заборгованості за
кредитом у розмірі 62 684 грн. 30 коп.,
заборгованості по відсоткам у розмірі 7
974 грн. 14 коп., пені у розмірі 16 647 грн. 82
коп. та вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду , ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 17
червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір №
014/3174/149955/73, згідно умов якого позивач
надав відповідачу у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності
грошові кошти у розмірі 13 738,34 доларів
США, з терміном погашення до 17 червня 2015
року, в порядку та на умовах, визначених
кредитним договором (а.с. 5-14).

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 17 червня 2008 року
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6
укладений договір поруки № 014/3174/149955/73/2,
згідно умов якого поручитель
зобов'язалася перед банком солідарно
відповідати за виконання ОСОБА_4 взятих
на себе зобов'язань, що виникають з
кредитного договору № 014/3174/149955/73 від 17
червня 2008 року (а.с. 15-17).

Відповідно до заяви на видачу готівки
№ OFKI7321 від 17 червня 2008 року ОСОБА_4
отримано в банку 6 477,31 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становило 31 442
грн. 81 коп. та відповідно заяви про
видачу готівки № OFKI6981 від 17 червня 2008
року - 7 000 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становило 33 980 грн. 10 коп., а
разом 13 477,31 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становило 65 422 грн. 91 коп.
(а.с. 18).

Згідно п. 1.3 кредитного договору
грошову суму у розмірі 261,03 доларів США
ОСОБА_4 було сплачено в якості комісії
за надання кредиту.

Таким чином, загальна сума кредитних
коштів складає 13 738,34 доларів.

Відповідачами порушуються взяті на
себе зобов'язання щодо повернення
кредиту та сплати процентів, останній
платіж за кредитним договором було
здійснено 22 квітня 2009 року, внаслідок
чого станом на 6 березня 2013 року
відповідно до розрахунку виникла
заборгованість у розмірі 14 146,70 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
становить 113 074 грн. 57 коп. (а.с. 22-24).

Позивачем на адресу відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були направлені
досудові вимоги з вимогою про сплату
заборгованості за кредитним договором
№ 014/3174/149955/73 від 17 червня 2008 року (а.с. 19,
20, 21).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі п. 2-4 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно з п. 3.13 кредитного договору банк
має право вимагати, а позичальник
зобов'язаний достроково повернути
кредит, сплатити проценти, комісії та
інші платежі, що визначені цим
договором, у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов договору, та/або договорів
застави, інших договорів, що
забезпечують погашення кредиту, у т.ч. у
випадку відмови позичальника від зміни
умов договору в порядку, передбаченому
п. 3.9-3.11, 6.3, 6.7 цього договору. Таке
дострокове погашення повинно бути
здійснене позичальником не пізніше 30
календарного дня з дня надіслання
позичальнику відповідного
повідомлення від банка з вимогою
дострокового погашення.

Відповідно до п. 10.1 кредитного договору
за порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, передбачених цим
договором, позичальник сплачує банку
пеню в розмірі 0,5 % від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочки.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 553 ЦК України
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 554 ЦПК України
передбачено, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування.

Під час розгляду справи відповідачем
ОСОБА_4 було заявлено про застосування
позовної давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач також просив солідарно
стягнути з відповідачів пеню за період
з 6 березня 2010 року по 18 лютого 2013 року у
загальному розмірі 5 306,66 доларів США, що
у гривневому еквіваленті становить 42 416
грн. 13 коп. (а.с. 23-24). Проте, позовну заяву
до суду подано 27 березня 2013 року, тому
стягненню підлягає пеня за порушення
строків погашення кредиту згідно
розрахунку за період з 18 травня 2012 року
по 18 лютого 2013 року у розмірі 1 319,77
доларів США, що у гривневому
еквіваленті становить 10 548 грн. 92 коп., і
пеня за порушення строків погашення
відсотків за період з 18 квітня 2012 року
по 18 лютого 2013 року у розмірі 763,03
доларів США, що у гривневому
еквіваленті становить 6 098 грн. 90 коп.,
загальний розмір пені з урахуванням
річного строку позовної давності
складає 2 082,8 доларів США, що у
гривневому еквіваленті становить 16 647
грн. 82 коп.

Дослідивши вказані обставини по
справі, суд першої інстанції правильно
визначився з характером правовідносин,
що виникли між сторонами, надав їм
правильну правову оцінку, дослідив всі
докази та ухвалив обґрунтоване рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Посилання апелянта на те, що ним
достроково було погашено
заборгованість за кредитним договором
з урахуванням продажу заставного
автомобіля банком за 14 949 грн. 34 коп. та
перерахування ЗАТ «СК «ТАС» банку
грошової компенсації у розмірі 58 160 грн.
45 коп. за настання 7 травня 2009 року
страхового випадку у вигляді ДТП,
колегія суддів не приймає до уваги
оскільки відповідно до розрахунку
заборгованості банком вказана сума
була зарахована на спрямована на
погашення заборгованості, пені,
штрафних санкцій. Будь-яких інших
розрахунків апелянтом не надано, про
проведення відповідної експертизи
клопотань не заявлялось.

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.. 61 цього
Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає
рішення суду першої інстанції таким, що
відповідає вимогам ст.. 213, 214 ЦПК,
підстави для скасування або зміни
рішення, передбачені ст.. 309 ЦПК -
відсутні, тому рішення підлягає
залишенню без змін, а апеляційна
скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді