Номер провадження № 22-ц/785/1057/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 16 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ПАТ УСК «Княжа»
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди. Просив суд стягнути
ПАТ УСК «Княжа» на його користь 3 895,30
грн. на відшкодування матеріальної
шкоди, пов'язаної з ДТП, а з ОСОБА_1
стягнути на його користь 79,50 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди
(франшизи), 5 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та судові витрати:
судовий збір на суму 230 грн, оплату
вартості експертизи на суму 500 грн.,
оплату на правову допомогу - 200 грн. та
транспортні витрати на суму 2 248 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 26.06.2013р., близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_1,
керуючи автомобілем марки ВАЗ 2105 д/н.
НОМЕР_1, виїжджаючи з пров.
Куяльницький, с. Куяльник, Котовського
району Одеської області на головну
дорогу, не надав перевагу у русі
автомобілю «Фольцваген Пассат» д/н.
НОМЕР_2 під його керуванням, який
рухався по головній дорозі, унаслідок
чого сталося зіткнення автомобілів, в
результаті чого його автомобілю були
завдані механічні пошкодження.

Постановою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 04.07.2013р.
винним у вчиненні цих неправомірних
дій визнано ОСОБА_1, якого притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КуАП та піддано штрафу у сумі 340
грн.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження від
22.07.2013р. №799 матеріальна шкода, завдана
йому унаслідок пошкодження автомобіля,
становить 3 974,80 грн. Також йому завдана
і моральна шкода на суму 5 000 грн.

Між ОСОБА_1 та ПАТ УСК «Княжа» було
укладено пояс обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Він звернувся до відповідачів про
відшкодування шкоди, але його вимоги
були залишені без задоволення, тому він
звернувся до суду з позовом.

ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на
відсутність своєї вини у вчиненні ДТП,
а представник ПАТ УСК «Княжа» у судове
засідання не з'явився.

Рішенням суду від 16.10.2013р. позов
задоволено частково, стягнуто на
користь ОСОБА_2: - з ПАТ УСК «Княжа» 20974,80
грн. на відшкодування матеріальної
шкоди; - з

ОСОБА_1 79,80 грн. на відшкодування
франшизи, 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди, 230 грн. витрати на
судовій збір та 500 грн. на оплату
експертизи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач, указуючи на законність та
обгрунтованість рішення суду, просить
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
заперечення позивача, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом установлено, що 26.06.2013р. у с.
Куяльник, Котовського району Одеської
області сталося зіткнення автомобілів
під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в
результаті якого було пошкоджено
автомобілі.

Винним у вчиненні зазначеного
правопорушення згідно постанови суду
від 04.07.2013р. визнано ОСОБА_1

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки ОСОБА_1 як володілець джерела
підвищеної безпеки, з вини якого було
пошкоджено автомобіль позивача, то він
на підставі ст. ст. 1167, 1187, 1194 ЦК України
повинен відшкодувати завдану моральну
шкоду, сплатити франшизу та
відшкодувати витрати на проведення
експертизи. Ураховуючи те, що між
ОСОБА_1 та ПАТ УСК «Княжа» укладено
поліс обов'язкового страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, то завдану ОСОБА_2 майнову
шкоду повинна відшкодувати Страхова
компанія.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають вимогам закону та
обставинам справи.

Ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
завдана шкода третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 61 ЦПК України
підставами звільнення від доказування
являються: обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі та вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Як видно з матеріалів справи ПАТ УСК
«Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у своїх
запереченнях на позов від 25.09.2013р.
визнала розмір страхового
відшкодування на суму 2 947,80 грн. та
просила розглянути справу без її
участі, а/с.31-33.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених ч.2 цієї
статті.

За положеннями п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням її майна

Ст. 1194 ЦК України установлено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданою нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Ураховуючи ці вимоги закону та наявні
матеріали справи, якими достовірно
встановлено, що з вини водія ОСОБА_1
було пошкоджено автомобіль позивача,
унаслідок чого ОСОБА_2 було завдано
матеріальну шкоду на суму 3 974,80 грн. і
моральну шкоду на суму 500 грн.( за
відрахування страхового
відшкодування, що підлягає стягненню
зі страховика), суд правильно стягнув з
ОСОБА_1 на користь позивача суму
франшизи та моральну шкоду, в розмірі
встановленому судом.

Доводи апеляційної скарги
вищевикладених висновків не
спростовують, а тому твердження ОСОБА_1
про те, що він не повинен нести
відповідальність за завдану
позивачеві майнову та моральну шкоду є
безпідставними.

Разом з тим, рішення суду в частині
розподілу судових витрат підлягає
зміні. Відповідно до положень ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового

збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи належать
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз.

Суд першої інстанції правильно визнав,
що судовий збір на суму 230 грн. та
витрати за проведення товарознавчого
дослідження на суму 500 грн. є судовими
витратами по справі.

Проте суд помилково провів розподіл
судових витрат, присудивши їх лише за
рахунок ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як видно з матеріалів справи суд
частково задовольнив позовні вимоги
позивача стосовно двох відповідачів,
тому судові витрати підлягають
присудженню пропорційно до розміру їх
задоволення.

За наявності таких обставин рішення
суду на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України в
частині розподілу судових витрат
підлягає зміні, а в решті - без змін.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 жовтня 2013 року в частині
розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа» на користь
ОСОБА_2 судові витрати: 120 грн. - судового
збору та 370 грн. - витрати на проведення
товарознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати: 70 грн. - судового збору
та 30 грн. - витрати на проведення
товарознавчого дослідження.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржене шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф.
Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д.Громік