Справа № 510/1331/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20.06.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.;

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явився, надав заяву в якій вказав, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні,
просив суд розглянути справу за його
відсутності.

Представник відповідача по справі, у
судове засідання не з'явився, надав до
суду лист-факс, в якому зазначив, що
проти задоволення позовних вимог
відповідач не заперечує, просив
розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія довідки Котловинської сільської
ради Ренійського району Одеської
області від 19.04.2013р. № 715; копія довідки
Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області
від 19.04.2013р. № 716; копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_2, серії НОМЕР_1; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_3,серії
НОМЕР_2; копія паспорту громадянина
України - ОСОБА_1, серії НОМЕР_3; копія
свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії
НОМЕР_4; копія заповіту від 07.05.2002р.;
копія рішення Котловинської сільської
ради Ренійського району № 43 від
08.12.1993р.; копія листа Ренійської
районної державної нотаріальної
контори від 26.03.2014р. № 132; копія
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1; копія будинкової
книги прописки громадян; копія
постанови нотаріуса Ренійської
районної державної нотаріальної
контори про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 19.02.2014р.; квитанція
про оплату судового збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його
смерті відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1. За
відомостями Котловинської сільської
ради ОСОБА_2 заповіт не залишав, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Спадкоємцями першої черги є позивач
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дружина спадкодавця),
які у встановлений законодавством
строк не звернулися до нотаріусу із
заявою про прийняття спадщини. Однак,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину
фактичним вступом в управління та
володіння майно, на підставі ст.549 ЦК
України 1963 р., про що свідчить відмітка
у будинковій книзі, в якій зазначено, що
вони були зареєстровані у спадковому
будинку. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
фактично прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_2, а саме на вищезазначений
житловий будинок по ? частині кожний,
але юридично її не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача -
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина у вигляді ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, яку вона успадкувала
після смерті чоловіка ОСОБА_2 При житті
матір позивача розпорядилась своїм
майном, 07.05.2002р. залишила заповіт,
згідно якого заповідала позивачу усе
своє майно, у чому б таке не полягало, де
б воно не знаходилося. Тому,
спадкоємство здійснюється за
заповітом. У встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини позивач не звернулась до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. Однак, після смерті матері
позивач фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном тим що,
проживав разом із нею на час відкриття
спадщини, про що свідчить відмітка у
будинковій книзі. Отже позивач ОСОБА_1
прийняв спадщину за законом після
смерті батька та за заповітом після
смерті матері. Пізніше позивач
звернувся до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину, але державний нотаріус
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину та виніс
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, посилаючись на те, що
на спадковий будинок відсутні
правовстановлюючі документи. Тому
позивач був вимушений звернутися до
суду.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд приходить до висновку, що по
справі мають місце правовідносини
пов'язані із спадкуванням за заповітом.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню частково,
виходячи із наступного: до прав і
обов'язків, що виникли до набрання
чинності новим законом, у тому числі
тих з них, що з якихось причин виявилися
не здійсненними (не виконаними) на
момент набрання чинності новим
законом, застосовується раніше діюче
законодавство. Враховуючи те, що права
и обов'язки виникли до набрання
чинності новим законом, правовідносини
між сторонами регулюються ЦК УРСР 1963
року.

У відповідності до ч.1ст.548 ЦК УРСР (1963 р.)
для придбання спадщини, необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст.549 ЦК України УРСР (1963р.) визнається,
що спадщина прийнята, якщо спадкоємець
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном. Згідно ст.
534 ЦК УРСР (1963 р.) признається, що кожен
громадянин може залишити за заповітом
все своє майно або його частину одному
або декілька особам, як тим що входять
до кола спадкоємців так і тим що не
входять до кола спадкоємців за законом,
а також державі або окремим державним,
кооперативним і громадянським
організаціям. Також, факт належності
вищевказаного будинку ОСОБА_2
підтверджується: копією технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1,
складений 18.04.2013р.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за
заповітом і після смерті спадкодавця
прийняв спадщину, вступив в управління
та володіння спадковим майном, суд
приходить до висновку про те, що його
права на спадкове майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 є
невизнаними, при тому, що спадщина
фактично прийнята. Спадщина не визнана
відумерлою. Підстав, які не дозволяють
перехід права власності від померлого
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до позивача, судом не
встановлено. Право власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 припинилось у зв'язку зі смертю,
а право власності позивача може
виникнути тільки на підставах, які не
заборонені законом, в тому числі у разі
успадкування.

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215,
224-233,294 ЦПК України, 524, 525, 534, 535, 548, 549 ЦК
УРСР (в редакції 1963 р.), суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков