Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «ЖСК «Управдом», про
відшкодування шкоди, за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, товариства з обмеженою
відповідальністю «ЖСК «Управдом» про
відшкодування шкоди, за касаційними
скаргами ОСОБА_4 на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 18
вересня 2014 року та ОСОБА_5 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 травня 2014 року і рішення Апеляційного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва із
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 03 грудня 2010 року з вини ОСОБА_5
сталося залиття його квартири
АДРЕСА_1, внаслідок прориву
пластикової труби від вхідного крану
холодного водопостачання у квартирі
відповідача, яка розташована поверхом
вище.

Внаслідок залиття йому була завдана
матеріальна шкода, яка складає 83
645,00 та моральна шкода, яку він оцінює в
30 000,00 грн.

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «ЖСК
«Управдом», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
в ніч на 03 грудня 2010 року з вини
відповідача ТОВ «ЖСК «Управдом»
сталося залиття його квартири
АДРЕСА_2, оскільки протікання води
відбулось за стіною кухні, що є зоною
відповідальності ТОВ «ЖСК
«Управдом». Крім того, ОСОБА_5 вважає, що
ОСОБА_4, без належного дозволу, зайшов
до його квартири та почав завдавати
удари по трубі холодного
водопостачання під мийкою на кухні, що
призвело до відриву пластикової труби,
внаслідок чого сталося залиття
квартири.

Внаслідок залиття квартири йому було
завдано матеріальну шкоду в розмірі 68
002,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10
000,00 грн, яку він просить стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_4 та ТОВ
«ЖСК «Управдом».

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 16 січня 2012 року вищевказані
позовні заяви об'єднані в одне
провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5
залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції, в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
скасовано, та ухвалено нове про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної
шкоди - 30 361,50 грн, на відшкодування
моральної шкоди - 2 000,00 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій, в частині
відмови в задоволенні його позовних
вимог, подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати, та в цій частині
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

ОСОБА_4, не погоджуючись з судовим
рішенням апеляційної інстанції, в
частині часткового задоволення його
позовних вимог, подав касаційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати, та в цій
частині ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційних скарг та
заперечення на них, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальних частинах оскаржуваних
рішень.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, правильно
виходив із недоведеності позовних
вимог. Крім того, судом зазначено, що
ОСОБА_5, без погодження з
експлуатаційною організацією, було
здійснено переобладнання тепло-, водо-,
та енерго- мереж, а також не надано
доказів того, що саме після втручання
ОСОБА_4 в систему водопостачання
відбулось залиття квартири ОСОБА_5

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
прийшов до правильного висновку, що
вина ОСОБА_5 у спричиненні майнової
шкоди, завданої залиттям квартири
ОСОБА_4, доведена та підтверджена
відповідними доказами, які містяться в
матеріалах справи. Розмір матеріальної
шкоди підтверджується висновками
судово-товарознавчої експертизи.
Розмір моральної шкоди судом визначено
з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду, належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_4, у зв'язку з чим скасував рішення
місцевого суду в цій частині.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 травня 2014 року, в частині, що
не скасована апеляційним судом та
рішення Апеляційного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І.
Наумчук