Справа № 336/4885/14-ц
Провадження № 4-с/336/49/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року

м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого
судді                    Дмитрюк О.В.,

при секретарі
Петров
і С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на
дії державного виконавця
Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ
ОСОБА_2. В скарзі вказує, що на підставі
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя № 336/8649/13-ц, пр. №
2/336/144/2014 від 11.02.2014 р. про визначення
місця проживання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір’ю ОСОБА_1,
05.06.2014 р. судом видано виконавчий лист,
який нею пред’явлено на виконання до
ВДВС. 13.06.2014 р. вона отримала постанову
головного державного виконавця
Шевченківського ВДВС ОСОБА_2 від 12.06.2014
р. про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Заявник вважає, що дії державного
виконавця суперечать вимогам діючого
законодавства та порушують її права, у
зв’язку з чим просить визнати
неправомірною та скасувати постанову
головного державного виконавця
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 від
12.06.2014 р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом у цивільній справі № 336/8649/13-ц,
пр. № 2/336/144/2014 та зобов’язати відкрити
виконавче провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
скаргу, просила її задовольнити.

Головний державний виконавець Іваниця
Ю.О. просив відмовити в задоволенні
скарги, оскільки постанова про відмову
у відкритті виконавчого провадження
ним винесена у відповідності до вимог
ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження»,
яка містить чіткий перечень заходів
примусового виконання рішень.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення
заявника та державного виконавця, суд
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя № 336/8649/13-ц, пр. № 2/336/144/2014 від
11.02.2014 р. було задоволено зустрічний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення
місця проживання малолітньої дитини,
суд вирішив визначити місце проживання
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
матір’ю ОСОБА_1. Ухвалою апеляційного
суду Запорізької обл. від 13.05.2014 р.
рішення залишено без змін та набрало
законної чинності.

На виконання рішення, 05.06.2014 р. судом
видано виконавчий лист, який того ж дня
ОСОБА_1 пред’явила на виконання до
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ. Постановою
від 12.06.2014 р. головний державний
виконавець відділу відмовив ОСОБА_1 у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» з посиланням на ст. 32
Закону, яка містить чіткий перечень
заходів примусового виконання рішень.

Виходячи зі змісту ст. 32 ЗУ «Про
виконавче провадження», заходи
примусового виконання рішення суду про
визначення місця проживання дитини –
відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в
діях державного виконавця
Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ
ОСОБА_2 відсутні порушення вимог ЗУ
«Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження",

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

О.В.
Дмитрюк