У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
здійсненні права власності, виселення,
стягнення майнової та моральної шкоди,
знесення самочинного будівництва за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 6 липня 2011 року, додаткове
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від

11 листопада 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від

26 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила зобов'язати ОСОБА_5 та інших
осіб не чинити перешкоди у
користуванні, розпорядженні майном,
земельною ділянкою по АДРЕСА_1;
стягнути з ОСОБА_5 завдану моральну
шкоду у розмірі 138 тис. грн. та майнову
шкоду у розмірі 2 тис. грн; виселити
ОСОБА_5 з території колишньої Шахти
«Фоміна-4 БІС», розташованої по АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_5 знести самовільно
збудоване приміщення.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
відповідно до договорів
купівлі-продажу від 17 травня 2006 року та
10 січня 2006 року вона придбала у ВАТ
«Одеське шахтоуправління» в приватну
власність нежитлові приміщення,
обладнання та механізми, розташовані
на території колишньої Шахти «Фоміна-4
БІС» площею 2,13 га, по АДРЕСА_1.
Зазначала, що вказані будівлі
розташовані на земельній ділянці, яка
перебувала у користуванні ВАТ «Одеське
шахтоуправління». Крім того, на
вказаній земельній ділянці
знаходяться незаконні споруди, які
належать ОСОБА_5 Вказувала, що після
придбання споруд до неї перейшло право
користування земельною ділянкою, однак
ОСОБА_5 перешкоджає їй у здійсненні
права власності.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 6 липня 2011 року,
додатковим рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 11
листопада 2011 року, залишеними без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26 червня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком яких погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку
про те, що після укладення ОСОБА_4
договору купівлі-продажу нежитлових
будівель від

17 травня 2006 року та реєстрації права
власності на придбані нежитлові
будівлі, до ОСОБА_4 перейшло право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування, у користуванні якими
перешкод немає.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 6 липня

2011 року, додаткове рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 11 листопада 2011 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 26 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська