Справа №519/1218/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

14.11.2014 року

Южний міський суд Одеської області у
складі:

головуючого судді - Асанової З.І.,

при секретарі - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу квартири
удаваним та частково недійсним,
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідачів про визнання договору
купівлі-продажу квартири удаваним та
частково недійсним, визнання права
власності, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідач ОСОБА_2 є її братом, і вони
у 2011 році вирішили придбати у власність
однокімнатну квартиру в м. Южне
Одеської області, в зв'язку з чим уклали
12.12.2011 року договір купівлі-продажу з
ОСОБА_3 За договором вона та її брат в
рівних частинах купили однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 41500 грн. На
момент купівлі її брат не мав грошей
для сплати вартості 1/2 частини, тому
вона сплатила усі гроші за квартиру.
Перед укладанням договору брат
пообіцяв сплатити вартість половини
квартири в сумі 20750 грн. на протязі 2012
року, але свою обіцянку не виконав.
Тобто фактично покупцем є вона та її
права власника порушені, тому що ОСОБА_2
не сплатив їй вартість 1/2 частини
вказаної квартири. Тому угода, а саме
договір купівлі-продажу квартири в
частині визначення відповідача ОСОБА_2
як другого покупця є удаваним.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явились, надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності,
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі.

В судове засідання відповідачі не
з'явились, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позовні
вимоги визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
необхідно задовольнити.

Судом встановлено, що 12.12.2011 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений
договір купівлі-продажу. Згідно якого
ОСОБА_1, ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 23,44
кв. м., вартістю 41 500 грн.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 Цивільного Кодексу.

Перед укладанням договору
купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
домовились придбати квартиру в рівних
частинах, половину вартості якої
ОСОБА_2 обіцяв сплатити ОСОБА_1 на
протязі 2012 року, але не виконав своєї
обіцянки, тобто не мав наміру
сплачувати кошти та набувати 1/2 частину
цієї квартири у власність.

Зазначена квартира фактично куплена
ОСОБА_1 у відповідача ОСОБА_3, якому вона
передала всю суму грошей вартості
вказаної квартири під час укладення
договору купівлі-продажу, що
підтверджується визнанням позову
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У відповідності до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№ 9, суд, встановивши під час розгляду
справи, що правочин вчинено з метою
приховати інший правочин, на підставі
статті 235 ЦК має визнати, що сторонами
вчинено саме цей правочин, та вирішити
спір із застосуванням норм, що
регулюють цей правочин. Якщо
правочин, який насправді вчинено,
суперечить закону, суд ухвалює рішення
про встановлення його нікчемності або
про визнання його недійсним. До
удаваних правочинів, наслідки
недійсності, передбачені статтею 216 ЦК
можуть застосовуватися тільки у
випадку, коли право чин, який сторони
насправді вчинили є нікчемним або суд
визнає його недійсним як оспорюваний.

Тобто фактично був укладений договір
купівлі-продажу вказаної квартири між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Право власності на
квартиру позивача підлягає захисту.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№ 9, правочин згідно зі статтею 217 ЦК
України не може бути визнаний
недійсним у цілому, якщо закону не
відповідають лише його окремі частини
й обставини справи свідчать про те, що
він був би вчинений і без включення
недійсної частини. У цьому разі
відповідно до ст.217 ЦК України суд може
визнати недійсною частину правочину,
з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо
у недійсній частині правочин був
виконаний однією зі сторін, суд визнає
наслідки його недійсності залежно від
підстав, з яких він визнаний недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
нікчемний право чин або право чин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 215, 217,
235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири удаваним та частково
недійсним, визнання права власності -
задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 12.12.2011 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним
нотаріусом Южненської міської
державної нотаріальної контори за
реєстром №1234 - визнати удаваним та
частково недійсним в частині
зазначення покупцем квартири
відповідача ОСОБА_2.

Визнати право власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області
З.І.Асанова