АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/3324/2013
Головуючий в І інстанції: Ковальчук О.В.
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Каланчацького
районного суду Херсонської області від
08 жовтня 2014 року у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «ПриватБанк» (далі ПАТ
«ПриватБанк» або Банк) звернулося до
суду із вказаним вище позовом,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору б/н від 03.04.2006 р.
ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 3400
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 6.5 умов надання
банківських послуг позичальник
зобов'язався погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. Зобов'язання за кредитним
договором відповідач належним чином не
виконав. У зв'язку з чим, станом на 15.05.2014
р., має заборгованість в сумі 11245,70 грн.

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 08 жовтня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "ПриватБанк",
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить оскаржуване рішення суду
скасувати і ухвалити нове, про
задоволення позовних вимог в повному
об'ємі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Як установлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
03.04.2006 року між позивачем та
відповідачем укладеного договір
згідно якого відповідач отримав кредит
у розмірі 3400 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Факт отримання кредитних
коштів сторонами не оспорюється.

Кредитний договір складається із заяви
позичальника, з якої вбачається, що
ОСОБА_5 було видано кредитну картку
НОМЕР_1, а також з Умов і Правил надання
банківських послуг, які не містять
особистого підпису позичальника.

Пунктом 9.12 зазначених умов
встановлено, що договір діє на протязі
12 місяців з моменту його підписання. У
разі якщо протягом встановленого
строку жодна із сторін договору не
проінформує іншу сторону про його
припинення, договір автоматично
лонгується на той же строк.

Разом з тим, у заяві відповідача
сторони погодили порядок погашення
заборгованості: щомісячними платежами
у розмірі 7% від суми трат. Строк дії
кредитного ліміту відповідає строку
дії карти. Відповідно до наданого
позивачем розрахунку заборгованості
останнє виконання зобов'язання за
договором відповідачем здійснено
05.01.2009 року.

Із Правил користування платіжною
карткою випливає, що договір є чинним у
межах строку дії картки.

Таким чином, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, яка є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК), а не
закінченням строку дії договору.

Як зазначено у наданій Банком копії
заяви, а саме у розділі 6 „Банківські
послуги" ( які заповнюються Банком) -
строк дії картки 03.04.2007р (а.с.7 на звор.).

Окрім того, відповідно до п. 9.12 Умов
надання банківських послуг договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той же термін. Як вбачається з
договору він підписаний 03.04.2006 року на 12
місяців, тобто до 03.04.2007р., цією датою
він пролонгований ще на 12 місяців,
тобто до 03.04.2008 року, якщо
відраховувати з цієї дати, то в квітні
2013 року строк позовної давності
сплинув, а позивач звернувся до суду з
позовом 24.06.2014 р.

Відтак судом першої інстанції
правильно вирішено питання про
застосування статей 256, 257, частин
першої та п'ятої статті 261 ЦК України
щодо строку позовної давності та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позовна давність не сплинула, оскільки
строк договору не закінчився, а строк
дії картки відповідає строку дії
договору, не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

З врахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права, які
передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування чи зміни
рішень.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду
Херсонської області від 08 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: