АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2184/11
Номер провадження 22-ц/786/609/14
Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.
Доповідач Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі -Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 15 жовтня
2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи на стороні
відповідача без самостійних вимог на
предмет спору: Комсомольська міська
рада Полтавської області, Виконавчий
комітет Комосомольської міської ради
Полтавської області, Комсомольська
державна нотаріальна контора
Полтавської області , приватний
нотаріус Комсомольського міського
нотаріального округу Полтавської
області - ОСОБА_5, КП Полтавської
обласної ради " Кременчуцьке міжміське
бюро технічної інвентаризації" про
визнання заповіту недійсним та про
визнання права на спадщину за законом,
про визнання права на 1/3 частку у
спадщині на квартиру в порядку
спадкування за законом

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського
міського суду Полтавської області від
15 жовтня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_3 - відмовлено.

З даним рішенням не погодилися
позивачки та їх представник подав на
нього апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, в
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

При цьому апелянтом зазначено, що
судом першої інстанції не було
враховано, що заповіт від 15.06.2010 року
складено з формальними недоліками, а
саме зміст заповіту не містить
вказівки щодо конкретного місця його
складання. Крім того, судом не взято до
уваги, що заповідач через фізичні вади
не міг сам прочитати заповіт, а тому
крім підпису заповідача, заповіт
повинен був бути підписаний двома
свідками. Також, апелянтом вказано, що
спірний заповіт має недоліки стосовно
форми його вчинення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін, що
з'явились в судове засідання приходить
до висновку, що остання задоволенню не
підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до акту посмертної
судово - психіатричної експертизи № 303
від 14.06.2013 року, ОСОБА_6 на момент
складання заповіту 15.06.2010 року ознак
будь - яких психічних розладів не
виявляв та міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними, а тому його
розпорядження спадковим майном було
вільне.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив та оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 помела мати позивачів
- ОСОБА_7 / а.с. 11/

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся
позивачів - ОСОБА_8 / а.с.190/.

Після смерті ОСОБА_8, відкрилась
спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1,
яка належала їй та її чоловікові -
ОСОБА_6 на праві спільної часткової
власності ./ а.с. 192/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно довідки КЖЕП № 4 ОСОБА_6 на час
смерті дружини- ОСОБА_8проживав у
спірній квартирі / а.с. 59-60/.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що матеріали справи не містять доказів
щодо відмови ОСОБА_6 від спадщини, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що він прийняв спадщину після
померлої дружини у відповідності до ч.3
ст. 1268 ЦК України.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апелянтів про
необхідність визнання недійсним
заповіту, оскільки при його укладенні,
ОСОБА_6 був тяжко хворий та не міг
усвідомлювати своїх дій виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_6 15 червня 2010 року склав заповіт,
яким заповів все належне йому майно та
майно, яке буде йому належить на день
смерті, своєму сину - ОСОБА_4 /а.с. 211/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_1, виданого Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Комсомольського міського управління
юстиції Полтавської області. / а.с. 191/.

27.09.2010 року ОСОБА_4 подав заяву до
Комсомольської державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті батька. На день смерті
ОСОБА_6залишилося спадкове майно, яке
він прийняв за заповітом, посвідченим 15
червня 2010 року приватним нотаріусом
Комсомольського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за р. № 3226.

Відповідно до ч.1ст. 1266 ЦК України,
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Також, як вбачається з листа
Комсомольської державної нотаріальної
контори від 22.09.2011 року за № 02-14 ОСОБА_1
було роз'яснено, що вона пропустила
строки на прийняття спадщини після
померлої баби ОСОБА_8 / а.с. 224/.

Однак, доказів щодо звернення до
суду ОСОБА_1з заявою про визначення
їй додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті баби ОСОБА_8
матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як було встановлено судом першої
інстанції, свідоцтво про право на
спадщину після померлого ОСОБА_6 в
Комсомольській державній нотаріальній
конторі не видавалось, що
підтверджується спадковою справою, яка
була оглянута в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачами не надано доказів щодо
вчинення ним фактичних дій спрямованих
на прийняття спадщини після померлої
баби за правом представлення.

Крім того, колегією суддів не
приймаються до уваги доводи апелянтів,
що заповіт, складений особою, яка не
мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі, оскільки вони
повністю спростовуються наступними
доказами.

Так, вбачається з акту посмертної
судово-психіатричної експертизи № 303
від 14 червня 2013 року, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент складання
заповіту 15.06.2010 р. ознак будь-якого
психічного розладу не виявляв і міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними / а.с. 169 -176/.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» заповіт є правочином,
тому на нього поширюються загальні
положення про правочини.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Більше того, відповідно до ст. 45
Закону України «Про нотаріат» та
п. 16 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України ,
нотаріально посвідчувані правочини, а
також заяви та інші документи
підписуються у присутності нотаріуса.
Заповіт має бути складений у письмовій
формі, із зазначенням місця і часу
складення заповіту, дати та місця
народження заповідача та підписаний
особисто заповідачем. Нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих технічних
засобів. Нотаріус може на прохання
особи записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним, про що зазначається ним перед його
підписом (п. 157 зазначеної Інструкції).
Згідно п. 171 зазначеної Інструкції,
відомості про заповіти підлягають
обов'язковій реєстрації в Спадковому
реєстрі в порядку, встановленому
Положенням про Спадковий реєстр,
затвердженим наказом Мін'юсту України.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що ОСОБА_6
зробив особисте розпорядження вільно,
що відповідало його внутрішній волі. До
таких висновків колегія суддів
приходить з огляду на відсутність
жодних доказів про те, що заповідач в
період складання заповіту не міг
розуміти значення своїх дій або
керувати ними.

Встановивши зазначені вище
обставини, місцевий суд дійшов вірного
висновку про відмову у задоволені
позовних ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним та про визнання
права на спадщину за законом, про
визнання права на 1/3 частку у спадщині
на квартиру в порядку спадкування за
законом.

Висновки суду першої інстанції
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, і закон який їх
регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 15 жовтня
2013 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : _____________
О.О. Буленко

Судді: ___________ Л.М. Омельченко
__________ В.М. Триголов