Справа № 304/58/14-ц
Провадження № 2/304/84/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 рокум. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Чепурнова В. О.,

при секретарі - Багара Н.М.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідача - Парашинця
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату про
поновлення на роботі й оплату за час
вимушеного прогулу. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що з 02 липня 2007 року
на основі колективного трудового
договору працювала в
Тур'я-Реметівському
психоневрологічному інтернаті.
Спочатку вона перебувала на посаді
завідуючої допоміжним господарством, а
з 02 липня 2010 року на підставі наказу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Закарпатської ОДА № 35-к та наказу
Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату № 50-к на
неї було покладено обов'язки директора
інтернату до моменту призначення на
посаду нового директора інтернату 25
квітня 2013 року - Парашинця Юрія
Юрійовича. 26 вересня 2013 року відносно
неї працівниками Управління СБУ в
Закарпатській області було складено
протокол №655/15/Б про порушення Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції». 18 жовтня 2013 року
постановою Перечинського районного
суду Закарпатської області
провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
неї за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», ст. 172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення було
закрито у зв'язку з відсутністю в її
діянні складу адміністративного
правопорушення. Однак, 22 листопада 2013
року апеляційним судом Закарпатської
області вказану постанову судді
Перечинського районного суду було
скасовано та визнано її винною у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП та
накладено стягнення у розмірі 300 грн.
штрафу. Як наслідок, наказом № 148-к від 13
грудня 2013 року директором інтернату її
було звільнено з посади з підстав п. 7-1
статті 36 КЗпП України та на підставі
вищевказаної постанови апеляційного
суду Закарпатської області. Оскільки, 03
грудня 2013 року штраф за рішенням суду у
розмірі 300 грн. нею був добровільно
сплачений, постанова апеляційного суду
не містила вимоги щодо її звільнення,
тому просить задовольнити позов та
поновити її на роботі на посаді
заступника директора по господарській
частині та стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу з моменту
незаконного звільнення - 13 грудня 2013
року й до дня її поновлення на роботі.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили позов задовольнити з наведених
у ньому підстав.

Представник відповідача - директор
Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату
Парашинець Ю.Ю. в судовому засіданні
проти позову заперечив та пояснив, що
звільнив позивачку відповідно до
наказу № 148-К від 13 грудня 2013 року на
підставі постанови апеляційного суду
Закарпатської області від 22 листопада
2013 року, згідно якої позивачка ОСОБА_1
визнана судом винною у вчиненні
корупційного адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особа, яка вчинила
корупційне правопорушення та визнана
винною судом і рішення щодо теї набуло
законної сили, підлягає звільненню з
роботи протягом 3-х днів з моменту
отримання підприємством, установою,
організацією відповідного рішення
суду. Оскільки Тур'я-Реметівським
психоневрологічним інтернатом було
отримано відповідне рішення
апедяційного суду Закарпатської
області стосовно ОСОБА_1, він, як
директор установи, повинен був
звільнити ОСОБА_1 з роботи на підставі
п. 7-1 ст. 36 КЗпП України. На підставі
вищенаведеного просив у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою апеляційного суду
Закарпатської області від 22 листопада
2013 року позивачка ОСОБА_1 визнана
винною у вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП та піддана
стягненню у розмірі 300 (триста) гривень.

Відповідно до п. 7-1 ст. 36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору слугує набрання законної сили
судовим рішенням, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення, пов'язане з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» особи, яких притягнуто до
кримінальної або адміністративної
відповідальності за корупційні
правопорушення, пов'язані з порушенням
обмежень, передбачених цим Законом,
підлягають звільненню з роботи (служби)
у триденний строк з дня отримання
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, якщо інше не
передбачено законом.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до наказу директора
Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату від 13
грудня 2013 року позивачку ОСОБА_1
звільнено з роботи днем 13 грудня 2013
року на підставі пункту 7-1 статті 36 КЗпП
України (а. с. 11).

Суд не бере до уваги доводи
представника позивачки ОСОБА_2 про те,
що апеляційний суд Закарпатської
області припустився помилкового
висновку про наявність в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, оскільки в силу
положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

На підставі вищенаведеного суд дійшов
висновку, що позивачку ОСОБА_1
звільнено з роботи на підставі чинного
закону та у відповідності до норм
Кодексу законів про працю України та
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. 36 п. 7-1 КЗпП України, ст. 22 ч. 2 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», ст. ст. 1, 4, 10, 11, 57-64,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Тур'я-Реметівського
психоневрологічного інтернату про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: Чепурнов В. О.