Справа № 335/819/14-ц 2/335/680/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2,
арбітражний керуючий ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ПАТ «КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, який під час розгляду справи
було уточнено.

В обґрунтування позову зазначено, що
04.02.2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ ZPС0G3 за яким позичальник
отримав кредит у сумі 299 212,50 грн., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 04.02.2038
року.

Щомісяця в період сплати, позичальник
повинен був надавати Банку грошові
кошти (щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, комісією та інших
витрат.

В порушення вимог договору ОСОБА_2
зобов'язання за договором належним
чином не виконував, у зв'язку з чим в
нього станом на 20.01.2014 року (з
урахуванням уточненого позову від
16.06.2014 року) утворилась заборгованість
перед Банком в сумі 1 075 189 грн. 42 коп., яка
складається: заборгованість за
кредитом - 309 158 грн. 97 коп.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 496 466 грн. 69 коп.;
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (за період з
04.02.2013 року по 20.01.2014 року) - 269 563 грн. 76
коп.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ПАТ «КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 04.02.2008 року було
укладено договір іпотеки № ZPC0G3.
Згідно з договором іпотеки, ОСОБА_2
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
3-кімнатну квартиру загальною площею
60,98 кв. м., житловою площею 41.20 кв. м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки дорівнює 398950 грн.
00 коп.

Як стало відомо позивачу, відповідно до
протоколу проведення відкритих торгів
з продажу майна від 25 листопада 2010 року,
новим власником квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 стала
ОСОБА_1

Враховуючи те, що іпотека нерухомого
майна трьохкімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_1 для нового набувача -
ОСОБА_1 є дійсною, а отже ПАТ КБ
«ПриватБанк» має право звернути
стягнення на предмет іпотеки для
задоволення своїх вимог відповідно до
укладеного договору іпотеки №
ZPC0G3 від 04.02.2008 року, незалежно від
того, хто є власником предмета іпотеки,
ПАТ «КБ «ПриватБанк», з урахуванням
уточнених позовних вимог від 16.06.2014
року, просило суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ZPС0G3 від 04.02.2008 року в сумі 1 075 189
грн. 42 коп., звернути стягнення на
квартиру загальною площею 60.98 кв. м.,
житловою площею 41.20 кв. м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № ZPC0G3
від 04.02.2008 року) ПАТ «КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені Відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, виселити
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі, а також стягнути
з відповідача судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача арбітражного
керуючого ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
позову у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві та
пояснень до позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, вважає що позовні
вимоги є необґрунтованими з підстав
викладених у запереченнях на позов.

Треті особи ОСОБА_2 та арбітражний
керуючий ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені судом у
встановленому законом порядку, причини
неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволення
не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» - іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
іпотеку», у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Судом встановлено, що 04.02.2008 року між
ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
ZPС0G3 за яким позичальник отримав
кредит у сумі 299 212,50 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення до 04.02.2038 року.

Щомісяця в період сплати, позичальник
повинен був надавати Банку грошові
кошти (щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, комісією та інших
витрат.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору в
нього утворилася заборгованість, яка
згідно розрахунку ПАТ «КБ «ПриватБанк»
станом на 20.01.2014 року складає коп., з
яких: заборгованість за кредитом - 309 158
грн. 97 коп.; заборгованість по процентам
за користування кредитом - 496 466 грн. 69
коп.; пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (за період з
04.02.2013 року по 20.01.2014 року) - 269 563 грн. 76
коп.

З метою забезпечення повного і
своєчасного виконання зобов'язань за
кредитним договором від 04.02.2008 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПриватБанк»
укладено договір іпотеки № ZPC0G3,
відповідно до якого іпотекодавець
передав в іпотеку Банку квартиру
АДРЕСА_1.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 16.08.2010 року
(Справа № 26/227/10) ФОП ОСОБА_2 визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру та призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
ОСОБА_3, якого зобов'язано здійснити
ліквідаційну процедуру згідно Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Листом від 09.11.2010 року арбітражний
керуючий ОСОБА_3 повідомив ПАТ «КБ
«ПриватБанк» про дату, час та місце
проведення повторних відкритих торгів
з продажу заставного майна боржника
ФОП ОСОБА_2

Згідно протоколу проведення відкритих
торгів з продажу майна від 25.11.2010 року,
які проводились в межах ліквідаційної
процедури, ОСОБА_1 стала переможцем
торгів, які проводилися з продажу
квартири АДРЕСА_1.

Згідно дублікату договору
купівлі-продажу квартири від 17.03.2011
року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 реєстровий № 1146,
продавець ОСОБА_2 продав, а покупець
ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1. Як
зазначено у п. 4 договору, продаж
квартири вчиняється на підставі
постанови господарського суду
Запорізької області від 16.08.2010 року,
справа № 26/277/10. Згідно протоколу
проведення відкритих торгів з продажу
майна від 25.11.2010 року продаж квартири
сторони здійснюють за 141 000 грн., які
продавець отримав від покупця до
підписання договору.

Зазначений договір зареєстровано в
державному реєстрі правочинів.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано в ТОВ «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 18.10.2012 року за ОСОБА_1
на підставі дублікату договору
купівлі-продажу квартири від 17.03.2011
року.

19.01.2011 року від ПАТ «КБ «ПриватБанк» на
ім'я ліквідатора ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3
надійшла заява про визнання грошових
вимог до Банкрута в порядку ст. 47-49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», в якій Банк
просив визнати їх грошові вимоги на
суму 564 049 грн. 07 коп., включити зазначені
вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Отримані від ОСОБА_1 грошові кошти за
продаж квартири, яка перебувала у
іпотеці ПАТ «КБ «ПриватБанк», були
перераховані на користь ПАТ «КБ
«ПриватБанк» в рахунок погашення
кредиторської заборгованості за
кредитним договором.

Зазначені вище обставини свідчать про
те, що 25 листопада 2010 року спірне
нерухоме майно втратило статус
іпотечного майна, а ОСОБА_1 на той час
правомірно набула право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Посилання представника позивача на те,
що в подальшому постановою Вищого
господарського суду України від 20.04.2011
року було скасовано постанову
господарського суду Запорізької
області від 16.08.2010 року, якою ФОП ОСОБА_2
було визнано банкрутом, суд до уваги не
приймає, оскільки вказана постанова
суду була скасована, лише 20 квітня 2011
року, тобто після продажу нерухомого
майна з торгів та укладення
нотаріального договору
купівлі-продажу майна. Угоди
відповідно до яких було відчужено
нерухоме майно є дійсними на даний час,
їх невідповідність вимогам чинного
законодавства не встановлена.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Статтею 2 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що законодавство України
про іпотеку базується на Конституції
України і складається з ЦК України, ГК
України, ЗК України, цього Закону та
інших нормативно-правових актів, а
також міжнародних договорів України.
Застосування до іпотечних
правовідносин Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не виключається.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій по всіх видах
заборгованості банкрута; укладення
угод, пов'язаних з відчуженням майна
банкрута чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому розділом ІІІ цього
Закону.

Згідно п. п. 5, 6 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
вимоги кредиторів банкрута, заявлені
ним після закінчення строку,
встановленого для їх подання, не
розглядаються і вважаються погашеними;
вимоги кредиторів,не задоволені за
недостатністю майна, вважаються
погашеними.

У п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закон
України «Про іпотеку», іпотека є
припиненою у зв'язку із припиненням
зобов'язання забезпеченого іпотекою,
через його повне або часткове
задоволення за рахунок коштів,
отриманих від продажу предмета іпотеки
в межах процедур, які проводяться у
справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи те, що предмет
іпотеки був проданий арбітражним
керуючим ОСОБА_3 - ліквідатором
боржника - ФОП ОСОБА_2, в процесі
ліквідаційної процедури на підставі
чинної на той час постанови
господарського суду Запорізької
області від 16.08.2010 року в порядку,
визначеному Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
із направленням коштів від її
реалізації на задоволення зобов'язання
ОСОБА_2 перед ПАТ "КБ «ПриватБанк»,
питання щодо визнання недійсними
торгів та договору купівлі-продажу
іпотечної квартири позивачем не
ставилось, суд приходить до висновку,
що доводи ПАТ «КБ «ПриватБанк» про те,
що в силу правил ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про іпотеку» в них збереглося право
вимагати звернення стягнення на
предмет іпотеки у набувача майна.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Пат «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є
необґрунтованими та безпідставними, у
зв'язку з чим задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа:
ОСОБА_2, арбітражний керуючий ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
К.В. Гашук