Справа № 760/5814/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
Солом?янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді
Коробенка С.В.

при секретарі
Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
зустрічними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про визначення місця проживання
дитини, третя особа Орган опіки та
піклування Солом'янської районної в м.
Києві державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 із вимогами
про визначення місця проживання їх
спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
з ним.

Обґрунтовуючи позов, Позивач зазначає,
що спільне життя з Відповідачем у нього
не склалося, шлюб між ними було
припинено у 2010 році на підставі рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09 лютого 2010 року, і після розірвання
шлюбу дочка ОСОБА_3 залишилась
проживати разом з матір'ю, тобто з
Відповідачем.

Позивач вказує, що і під час шлюбу, і
після його розірвання він зажди
намагався підтримувати добрі стосунки
з донькою, брати участь у її вихованні,
допомагати колишній дружині
матеріально утримувати ОСОБА_3.

Крім того, активну участь у вихованні
дівчини, як вказує Позивач, завжди
намагались його батьки, і з ними у
дівчини також склались добрі стосунки.

Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що
вони не змогли з Відповідачем
домовитись щодо порядку участі батька
у вихованні дитини, рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 10 червня 2011 року було встановлено
регламент побачень Позивача із дочкою,
згідно з яким він мав можливість
бачитись із ОСОБА_3 кожного понеділка
та четверга з 18.30 год. до 20.00 год, та
кожної неділі з 10.00 год. до 19.00 год. поза
межами її проживання.

Однак, як вказує Позивач, ОСОБА_2 з
вересня 2013 року почала штучно
створювати перешкоди у побаченнях
батька з дитиною, вчиняє психологічний
тиск на дитину, налаштовує ОСОБА_3 проти
нього, заставляє її говорити, що вона не
хоче бачитись з батьком.

Позивач пояснює, що така поведінка
Відповідача негативно впливає на
психічний стан дитини, а крім того
ОСОБА_3 проти її прав та інтересів на
сьогодні фактично позбавлена
необхідної їй у такому віці
батьківської любові та турботи.

У зв'язку з викладеним, враховуючи
порушення з вини Відповідача графіку
побачень батька з дочкою, та враховуючи
, що за місцем свого проживання
Позивачем створені усі необхідні умови
для комфортного проживання та розвитку
дитини, Позивач просить визначити
місце проживання ОСОБА_3 з ним.

При цьому Позивач просив врахувати, що
ОСОБА_2 вже кілька років ніде не працює,
а отже не має самостійного заробітку,
проживає з дочкою у трикімнатній
квартирі, в якій окрім них поживають ще
п'ять осіб - бабуся Відповідачки, її
мати з чоловіком та два брати.

В той же час, Позивач пояснює, що у його
квартирі для ОСОБА_3 облаштована окрема
кімната, у дівчинки склались добрі
стосунки із теперішньою дружиною (у
цивільному шлюбі) Позивача, а тому, як
переконаний Позивач, на сьогодні саме у
нього створені найбільш сприятливі
умови для проживання дочки.

До початку розгляду справи по суті
Відповідач по справі пред'явила
зустрічний позов, яким просила
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3 з нею.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 та
обґрунтовуючи свій, ОСОБА_2 вказує, що
вона ніколи жодним чином не
перешкоджала зустрічам своєї дочки з
ОСОБА_1 та його батьками. Натомість,
вони, як вказує Відповідач, вже
протягом тривалого часу переслідують
її судовими позовами про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною, які
нібито Відповідач створює.

Відповідач пояснює, що після зустрічей
з Позивачем та його батьками ОСОБА_3
завжди поверталась додому у поганому
настрої, просила більше не віддавати її
до них, говорила про психологічний тиск
на неї, погрози від батька, який
наполягав на тому, щоб дочка ставала на
його сторону під час його конфліктів з
ОСОБА_2

У ОСОБА_3, зі слів Відповідача,
внаслідок постійних переслідувань зі
сторони ОСОБА_1 та його батьків, які
посилились з початку осені 2013 року,
коли дівчина пішла в школу, погіршився
психологічний стан, дівчина боялася
йти до школи, у неї почалася істерика та
нервовий тік, у зв'язку з чим Відповідач
звернулась за допомогою до психолога.

З урахуванням таких обставин, як
зазначає Відповідач, в інтересах
дитини вона звернулась до суду із
заявою про зменшення кількості
побачень Позивача з дитиною за
регламентом, а Позивач, у відповідь,
звернувся до суду із позовом про
визначення місця проживання дитини з
ним, що абсолютно не відповідає
інтересам дитини, та її бажанню.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його
представник позов підтримали, просили
суд його задовольнити. Позивач,
допитаний за його заявою в якості
свідка, пояснив суду, що на сьогодні у
нього немає можливості спілкуватись з
дочкою, Відповідач безпідставно
налаштувала ОСОБА_3 проти нього, і
виправити таку ситуацію він може лише
шляхом постійного контакту з дочкою.
Позивач стверджує, що саме дії
Відповідача призвели до втрати зв'язку
з батька з дитиною, до погіршення
психологічного стану дитини, і саме в
інтересах дитини є зміна місця
проживання з переїздом до батька,
оскільки в його помешканні всі умови
для її розвитку створені, а крім того,
дівчина буде жити там в атмосфері
турботи та любові. При цьому, як
наполягає Позивач, він немає жодного
наміру обмежувати ОСОБА_3 у спілкування
з матір'ю. Позивач зазначив, що востаннє
бачив свою дочку у вересні 2013 року, і з
того часу Відповідач не надає йому
можливості побачитись із ОСОБА_3,
посилаючись на нібито небажання самої
дочки. Разом з тим, як наполягає
Позивач, ОСОБА_3 завжди із задоволенням
проводила час із ним та з його батьками,
вони їздили у ліс, вчились їздити на
ковзанах займались іншими цікавими для
дівчини справами. Тому різку зміну
ставлення ОСОБА_3 до нього Позивач може
пояснити лише психологічним тиском,
який чинить на нього Відповідач.

Відповідач та її представник
заперечували проти позову ОСОБА_5,
зважаючи на те, що дочка проживає з
матір'ю в належним умовах, вона завжди
доглянута, регулярно відвідує школу.
Дівчина дійсно станом на сьогодні не
бажає бачитись із батьком, як вказує
ОСОБА_2, і Відповідач заперечує свою
вину у цьому. Навпаки, як пояснила
ОСОБА_2, вона усіма силами намагається
змінити відношення ОСОБА_15 до батька,
хоча проти волі самої дитини не може
примусити її виходити на побачення з
батьком згідно з регламентом.
Внаслідок психологічних переживань у
дитини, отриманих від зустрічей з
Позивачем та його батьками, ОСОБА_2
вважає абсолютно неприйнятною вимогу
позивача про зміну місця проживання
ОСОБА_3 до нього, це може лише поглибити
травму дитини і не сприятиме
відновленню її стосунків з батьком.

Представник органу опіки та піклування
у судовому засіданні підтримав
висновок органу, згідно з яким
доцільним є визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_3 саме з
матір'ю, з якою вона проживає нині,
оскільки нею створені усі умови для
розвиту та виховання дитини,
забезпечується належний догляд та її
виховання.

У судовому засіданні була заслухані в
якості свідків батьки Позивача - ОСОБА_6
та ОСОБА_7 пояснили суду, що вони брали
активну участь у вихованні ОСОБА_3 на
рівні з її батьком. Дівчинка завжди із
задоволенням проводила час разом із
ними, і ніколи ніхто на неї тиску не
чинив. Але, як зазначила вказані свідки,
ОСОБА_2 протягом останнього року чинить
перешкоди у зустрічах дитини як з її
батьком, так і з ними, як дідом та
бабусею.

Свідок ОСОБА_8, яка пояснила, що
проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5,
зазначила також. Що вони з ОСОБА_3 добре
знайомі, здружились з нею, і вона також,
як і Позивач, хоче, щоб дитина проживала
разом зі своїм батьком та нею, оскільки
впевнена, що вони з Позивачем зможуть
створити необхідні умови для її
проживання та розвитку.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснила, що
одного разу взимку 2010-2011 року вона
разом з ОСОБА_5 та його дочкою ОСОБА_3
їздили разом з друзями в ліс, і вона
помітила, що дівчинка дуже добре
відносилась до свого батька, їм було
цікаво разом.

Свідок ОСОБА_11, класний керівник
малолітньої ОСОБА_3, повідомила суду, що
і батько, і мати цікавляться успіхами
дівчини у навчанні, відвідують
батьківські збори. Свідок пояснила, що
ОСОБА_3 виглядає доглянутою, носить
чистий одяг, охайна.

Батьки Відповідача ОСОБА_16. та ОСОБА_12
підтвердили суду, що їх онучка на
сьогодні забезпечена усім необхідним
для неї, вона отримує необхідну
турботу, увагу та матеріальне
забезпечення. Мати дівчинки працює у
приватному порядку, виконує замовлення
на пошиття речей, отримує за це плату, а
тому має заробіток. Свідки зазначили,
що були очевидцями таких випадків, коли
ОСОБА_5 приходив у дні побачень згідно з
регламентом до дитини з чужими,
незнайомими людьми, вона їх лякалась,
не хотіли виходити до нього,
відмовлялась та просила не віддавати
її ОСОБА_5 Такі дії, на думку свідків,
безперечно свідчать про наміри
Позивача лише поглибити конфлікт.

Свідок ОСОБА_13, подруга ОСОБА_2,
показала суду, що неодноразово була
свідком того, як у дні побачень,
визначених регламентом, ОСОБА_5
приходив до помешкання Відповідача,
проте ОСОБА_3 відмовлялась виходити до
нього на зустріч, боялась його. При
цьому мати дитини ніколи не забороняла
їй спілкуватись з батьком не
налаштовувала її проти нього, навпаки,
пропонувала їй поговорити з ним.

Брат Відповідача - ОСОБА_2 - пояснив, що
ОСОБА_5 сам по собі є конфліктною
людиною. Приблизно рік тому, після того
як ОСОБА_3 сказала, що не хоче з ним
більше зустрічатись, наступного разу
він прийшов зі своїми батьками,
влаштував скандал з дитиною. На
сьогодні дитина, з якою в квартирі
проживає і він, забезпечена усім
необхідним, у неї немає жодних обмежень
у пересуванні квартирою, дівчина живе в
атмосфері любові та турботи.

Крім того, судом в якості свідка була
допитана психолог Міжнародного
інституту глибинної психології
Української асоціації психоаналізу
ОСОБА_14, виносновко якої за
результатами дослідження на звернення
ОСОБА_2 міститься в матеріалах справи.
Свідок підтвердила, що вона проводила
психологічне дослідження дитини -
ОСОБА_3 на прохання ї матері. Під час
дослідження, яке вона здійснювала
наодинці з дитиною, без присутності
матері, нею було встановлено, що у
дівчини з мамою виникли партнерські
стосунки, дуже теплі. Свідок вказала, що
її методики дозволяють визначити, чи є
на дитину сторонній вплив на її оцінки
та судження, і таких обставин
психологом встановлено не було,
ніякого тиску матері щодо формування
негативного образу батька немає,
ОСОБА_3 жодного поганого слова про
батька не сказала, проте сама і не
ініціювала розмов про нього. Разом з
тим, як зазначила психолог, нею було
встановлено, що дитина не хоче
продовжувати зустрічі з батьком.
Останньою краплею була історія, коли
батько запропонував підрізати довге
волосся дівчині після аква-парку, чого
ОСОБА_3 дуже злякалась. З позиції
психолога на сьогодні абсолютно
недоцільним для дитини є зміна місця
проживання та переїзд її до батька,
оскільки з мамою у неї склалися
гармонійні відносини, і порушувати їх у
її психологічному стані призведене
лише до його погіршення.

Суд, вислухавши пояснення Сторін та
свідків вивчивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
вважає, що обидва позови не підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що у сім'ї ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка
ОСОБА_3. (а.с. 15) Після розірвання шлюбу
дочка проживає разом з матір'ю - ОСОБА_2.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 червня 2011 року за позовом
ОСОБА_1 було встановлено регламент
побачень батька з малолітньою донькою
ОСОБА_3 щомісяця кожного понеділка та
четверга з 18.30 год до 20.00 год, та кожної
неділі з 10.00 год. до 19.00 год. (а.с.24-26).

Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу
України, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до акту обстеження умов
проживання дитини, складеного 01.11.2013р.
працівниками служби у справах дітей
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, вони є
хорошими, в кімнаті, де дитина проживає
разом з матір'ю є дитячий диван,
розкладне крісло, шафа для книжок, шафи
для речей та одягу, письмовий стіл,
дитяча парта, об лаштований куточок для
ігор та заняття спортом. (а.с. 43)

Добрі умови для проживання дитини
створені і її батьком - ОСОБА_5 - за
місцем його проживання (АДРЕСА_1), де для
дитини виділена окрема кімната,
обладнана під дитячу. (а.с. 27)

У зв'язку з поданням обома батьками
заяв про надання висновку про
доцільність визначення місця
проживання ОСОБА_3 з ними, органом опіки
та піклування Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації було
вивчено дане питання, за результатами
якого складений висновок, згідно з яким
визнано за доцільне визначити місце
проживання дитини саме з матір'ю ОСОБА_2

Підтримуючи такий висновок суд бере до
уваги, що ОСОБА_2 належним чином
забезпечує дитину матеріально,
займається її вихованням, належним
чином виконує свої батьківські
обов'язки щодо неї.

Крім того, одним з визначальних
аргументів для суду є особиста
прихильність дитини до матері та ї
бажання проживати з нею, що було
встановлено як психологом ОСОБА_14, так
і працівниками органу опіки та
піклування під час безпосереднього
спілкування з дитиною.

Посилання Позивача на те, що Відповідач
не має самостійного заробітку, що є
підставою для відмови у зустрічному
позові, суд оцінює критично з огляду на
неспростовані пояснення різних
свідків про те, що дитина забезпечена
усім необхідним, завжди має охайний та
чистий вигляд.

Відповідно до Принципу 6 Декларації про
права дитини від 20 листопада 1959 р.,
дитина для повного і гармонічного
розвитку її особистості потребує
любові та розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, зростати під піклуванням
своїх батьків, і в будь-якому випадку в
атмосфері любові та моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, окрім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлученою зі своєю матір'ю.

Суд погоджується, що батьком
малолітньої ОСОБА_3 також створені
необхідні умови для проживання з ним її
дочки, проте з урахуванням наявного
висновку органу опіки та піклування, а
також того, що матір'ю дитини створені
належні умови для розвитку її
особистості, з огляду на положення
Декларації про права дитини від
20.11.1959р., суд приходить до висновку про
необхідність залишення місця
проживання малолітньої ОСОБА_3 саме з
матір'ю - ОСОБА_2.

В даному випадку суд також бере до
уваги виявлене у малолітньої ОСОБА_3
напруженого напруженого відношення до
свого батька, її небажання
зустрічатись та спілкуватись з ним, що
унеможливлює з огляду пріоритетність
інтересів дитини визначення ї місця
проживання з Позивачем. В даному
випадку нормалізація стосунків дитини
та батька не може бути здійснена через
переселення дитини до батька проти її
волі, і проблема вимагає інших методів
вирішення.

За таких обставин суд вважає
необхідним у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовити, та задовольнити зустрічний
позов ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 159-161 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11 , 57-60, 88, 212-215, 218, 226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: