АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/193/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Марцішевська О.
М. Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. УХВАЛА
13 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Гончар Н. І. суддів
Ювшин В. І. , Пономаренко В. В. при
секретаріКотолуп А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 03 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Археологічної інспекції управління
культури Черкаської обласної
державної адміністрації, третя особа:
Управління культури Черкаської
обласної державної адміністрації про
визнання правочину недійсним,
застосування наслідків недійсного
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до Археологічної
інспекції управління культури
Черкаської обласної державної
адміністрації про визнання правочину
недійсним, застосування наслідків
недійсного правочину.
В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що в квітні 2012 року звернулась
до служби охорони культурної спадщини
Управління культури Черкаської
обласної державної адміністрації із
заявою про надання висновку про
погодження проекту відведення
земельної ділянки в адмінмежах
Мліївської сільської ради.
За вимогою відповідача позивачкою за
надання вказаного висновку оплачено
425,60 грн. вказані кошти були прийняті
відповідачем без законних підстав з
порушенням Закону України «Про захист
прав споживачів» так як надання даного
висновку згідно Постанови КМУ № 1420
від 23.08.2009 року мало здійснюватись на
безоплатній основі. Просить суд
визнати недійсним правочин від 27.08.2012
року між сторонами щодо надання послуг
з археологічного обстеження земельної
ділянки, стягнути з відповідача 425,60
грн. внаслідок визнання правочину
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 03 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу в якій просить про його
скасування і ухвалення по справі
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення відповідає зазначеним вище
вимогам.

Судом встановлено, що в квітні 2012 року
ОСОБА_6 звернулась до служби охорони
культурної спадщини Управління
культури Черкаської обласної
державної адміністрації із заявою про
надання висновку про погодження
проекту відведення земельної ділянки
площею 1.98 га. в адмінмежах Мліївської
сільської ради.

Листом № Р-29/14 від 23.04.2013 року
управлінням культури Черкаської ОДА
представнику заявника ОСОБА_7 було
роз'яснено, що для погодження службою
проекту відведення земельної ділянки
необхідно провести її археологічне
обстеження, яке здійснюють
співробітники археологічної
інспекції з оформленням акту
обстеження, який є підставою для
надання висновку, оскільки обстеження
земельних ділянок як необхідна
частина комплексної діяльності з
охорони культурної спадщини.

27.08.2012 року за № 905 археологічною
інспекцією зареєстрована заява
ОСОБА_6 про проведення археологічного
обстеження земельної ділянки в с.
Мліїв, 27.08.2013 року сторонами по справі
підписаний акт обстеження про
відсутність виявлених на ділянці
памяток археології та згідно
квитанції 28.08.2012 року позивачкою були
сплачені кошти за археологічне
обстеження в сумі 425,60 грн.

27.08.2012 року ОСОБА_6 виданий висновок
служби охорони культурної спадщини про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1,9800 га. в адмінмежах Мліївської
сільської ради.

20.09.2013 року представник ОСОБА_7
звернувся до служби охорони
культурної спадщини про повернення
коштів, сплачених за археологічне
обстеження як отриманих без законних
підстав за видачу висновку погодження
відведення ділянки, який має бути
виданий безоплатно.

Листом начальника управління
культури Черкаської ОДА роз'яснено
позивачці, що висновок погодження
відведення ділянки був виданий
безкоштовно, відповідно до Закону
України «Про охорону культурної
спадщини».

Згідно п.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що не
знайшли підтвердження доводи
позивача стосовно того, що при
укладенні та виконанні оспорюваного
правочину з виконання робіт по
археологічному обстеженню до
позивачки з боку археологічної
інспекції Черкаської ОДА були
вчиненні дії з порушенням прав та
законних інтересів ОСОБА_6, що даний
правочин суперечить закону та
здійснений з використанням
відповідачем нечесної
підприємницької діяльності, при
укладенні спірного правочину
волевиявлення позивачки не було
вільним та не відповідало її
внутрішній волі.

27.08.2012 року за № 905 ОСОБА_6 власноручно
було подано заяву до інспекції про
проведення археологічного обстеження
земельної ділянки в с. Мліїв, метою
якого було встановлення, чи не
перебуває визначена для відведення
ділянка у межах пам'ятки археології.

Доводи позивачки стосовно того, що
ніякого обстеження земельної ділянки
не проводилось спростовується актом
обстеження, який було підписано
сторонами.

Виходячи із викладеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, були
предметом розгляду суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія судової
палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 03 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до Археологічної
інспекції управління культури
Черкаської обласної державної
адміністрації, третя особа: Управління
культури Черкаської обласної
державної адміністрації про визнання
правочину недійсним, застосування
наслідків недійсного правочину -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :