Провадження № 2/616/24/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2014 року Великобурлуцький
районний суд Харківської області в
складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання
- Бабак К.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Великий
Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про виселення відповідача та
про вселення позивача,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про його виселення з
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 (далі - Будинок),- та про
вселення позивачки до зазначеного
будинку. При цьому позивачка
посилалася на те, що відповідач, який є
її онуком, у вересні 2010 року
самоуправно вселився у належний їй
Будинок. Деякий час вони проживали
разом, а через шість місяців онук
виселив її до свого батька (її сина) під
приводом проведення ремонту у Будинку.
Після цього до Будинку повернутися їй
не дозволив, замінив замок на вхідних
дверях, викинув усі її особисті речі.
Наразі вона проживає у сусідньому
будинку, який належить сторонній особі.
Онук категорично відмовляється
виселятися, хоча може проживати у
квартирі за місцем своєї реєстрації
разом з батьком, або у матері своєї
дружини, яка одна живе у власному
трикімнатному будинку. Відповідач,
який є працівником міліції, у грудні 2013
року побив її у дворі Будинку, постійно
залякує, тримає собак бійцівської
породи, залякав також сусідів,
погрожуючи усіх постріляти.

Відповідач позов визнав в частині
вимоги про вселення позивачки, в іншій
частині позов не визнав, пояснивши, що у
вересні 2010 року він вселився у Будинок
за згодою відповідачки, яка є його
бабусею. Вона згодом переселилася до
свого сина (його батька), а потім до
сусіда по вулиці, який нещодавно помер.
Він зробив ремонт у Будинку, уклав з
відповідачкою спадковий договір, який
у минулому році був розірваний за
рішенням суду. У Будинку він проживає з
дружиною і малолітньою дитиною, йому
нікуди виселятися. До батька або до
тещі він переселятися не хоче.

Судом досліджені надані
сторонами докази, встановлено
обставини справи, відповідно до яких
визначені правовідносини.

Відповідач визнав те, що
власником Будинку є позивачка, а він
проживає в ньому без реєстрації. Також
відповідач визнав те, що позивачка
наразі проживає у сусідньому будинку,
який їй не належить.

Свідоцтвом про право власності на
1/2 частину Будинку та свідоцтвом про
право на спадщину за законом на 1/2
частину Будинку підтверджується те, що
єдиним власником Будинку є позивачка
(а.с. 4-5).

Зареєстрованим місцем проживання
позивачки є спірний Будинок (а.с.3).

Актами від 25.11.2013 року та від 09.01.2014
р. підтверджується те, що відповідач
проживає у Будинку з 2010 року без
реєстрації (а.с. 9, 22).

Відповідач зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК
України обставини, визнані сторонами,
не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Рішенням Великобурлуцького
районного суду Харківської області від
04.09.2013 р. у справі № 2/616/164/13 задоволено
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
спадкового договору від 25.09.2010 р.,
укладеного між сторонами (а.с. 17-21).

Предметом зазначеного спадкового
договору був спірний Будинок. При
розгляді тієї цивільної справи було
встановлено, що ОСОБА_3 не виконував
умови спадкового договору.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 392 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

За встановлених обставин, з
урахуванням визнання відповідачем
вимоги щодо вселення позивача,
відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України
підлягає задоволенню вимога про
вселення ОСОБА_1 у належний їй на праві
власності Будинок.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідач не надав доказів, які б
спростовували докази, надані
позивачем, та підтверджували його
право на проживання у Будинку.

З урахуванням наведеного позов
підлягає задоволенню і в частині
вимоги про виселення відповідача, так
як внаслідок його проживання у Будинку
без будь-яких правових підстав та
усупереч волі власника Будинку,
вчинення ним дій, що унеможливлюють
користування позивачкою належним їй
майном (Будинком), порушується право
ОСОБА_1 на користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,209,212-214
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

ОСОБА_1 вселити у жилий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 виселити з жилого будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 114 грн. 70 коп. у рахунок
відшкодування понесених судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Великобурлуцький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 3 лютого
2014 року.

Суддя
Ю.В. Нестайко