________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1468/14
УХВАЛА

06.02.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом та просив суд ухвалити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики в розмірі 482 458,10
гривень, а також витрати по сплаті
судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 29.11.2013 року відкрито
провадження по справі та призначено
судове засідання.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою, в якій просить суд
забезпечити цивільний позов шляхом
накладення арешту на нерухоме майно, що
належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на праві власності, а саме на
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачі по справі у судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце розгляду справи сповіщались
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії.

Відповідно до ч. 1. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Забезпечення позову - це заходи
цивільного процесуального припинення
дій, які можуть утруднити виконання
майбутнього рішення суду чи зробити
його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як
арешт суд захищає законні інтереси
позивача на той випадок, коли
відповідач буде діяти недобросовісно
або коли неприйняття заходів може
призвести до невиконання судового
рішення.

Заходи забезпечення позову носять
тимчасовий характер і зберігають свою
дію до фактичного виконання рішення
суду, яким закінчується вирішення
спору по суті.

Таким чином, накладання арешту
(заборони) - забезпечення позовних
вимог позивача по справі не носять
дискримінаційного характеру по
відношенню до відповідача по справі.

Застосування арешту (заборони)
здійснюється в рамках дискреційних
повноважень суду і на основі принципів
змагальності та процесуального
рівноправ'я сторін. Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК
України вбачається, що залежно від
обставин справи суд може забезпечити
позов повністю або частково.

Отже, у відповідності з зазначеними
нормами процесуального права,
враховуючи існування між сторонами
спору та зважаючи на ціну позову суд
вважає, що клопотання представника
позивача про забезпечення позову
обгрунторване та заявлене відповідно
до чинного законодавстава, а невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості - заходи забезпечення
позову.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Куриленко О. М.