Справа № 2033/5748/12
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року року
м.
Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого -судді Іващенко С.О.,

за участю секретаря судових засідань -
Новицької Я.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи - Дванадцята
Державна нтаріальна контора м. Харкова,
Шоста Державна нотаріальна контора м.
Харкова про визнання заповіту
недійсним, та визнання права власності
на частку у спадщині -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в
якому просить визнати недійсним
заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та у
разі встановлення дійсності заповіту
ОСОБА_5 визнати за нею частку у спадщині
від ОСОБА_5 у розмірі ? від усього
належного йому майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.2013 року.

22 січня 2013 року до суду надійшла заява
від адвоката ОСОБА_6 про доручення до
участі у справі правонаступника
ОСОБА_4- її сина ОСОБА_2.

Ухвалою суду ОСОБА_2 був залучений до
участі у справі як правонаступник, в
якості позивача.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6,
який діє на підставі угоди, в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги і
відмовився від позовних вимог щодо
визнання заповіту не дійсним та просив
суд визнати за ОСОБА_2, як
правонаступником частки у спадщині
від ОСОБА_5 у розмірі ? від усього
належного спадкодавцю майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача зазначив, що його
мама ОСОБА_4 мешкала з померлим ОСОБА_5
за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 і ОСОБА_4
залишилася вдовою. Вона за власні
кошти поховала ОСОБА_5 та справила
поминки.

Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4
продовжувала проживати у вказаному
будинку.

06.03.2012 року вона звернулася до
дванадцятої державної нотаріальної
контори з заявою щодо вступу в
спадщину за законом, яка залишилася від
її чоловіка.

В цей же день була зареєстрована
спадкова справа №52510145, яка
зареєстрована у спадковому реєстрі за
№139/2012.

При подачі заяви нотаріальною
конторою по спадковому реєстру була
проведена перевірка щодо наявності або
відсутності заповіту ОСОБА_5.

За результатами перевірки дані
щодо наявності заповіту ОСОБА_5 були
відсутні.

Нотаріальною конторою почалося
оформлення спадщини на ОСОБА_4

Однак, 01.07.2012 року з 12 державної
нотаріальної контори їй було
повідомлено про наявність заповіту
ОСОБА_5, який був зроблений у 2002 році на
ОСОБА_3.

Представник відповідача ОСОБА_7, який
діє на підставі довіреності, в судовому
засіданні проти позову заперечував, та
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Представники третіх осіб - Дванадцятої
державної нотаріальної контори м.
Харкова та Шостої державної
нотаріальної контори м. Харкова до
судового засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.

Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Частиною 3
ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58
Цивільного процесуального кодексу
України, належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України встановлює, що
право на спадкування мають особи,
визначені в заповіті, право на
спадкування виникає в момент відкриття
спадщини.

Заповідач не може позбавити права на
спадкування осіб, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині. Чинність
заповіту щодо осіб, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині,
встановлюється на час відкриття
спадщини (ст. 1235 ЦК України).

Стаття 1241 ЦК України визначає, що
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом.

Так, спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_5, в разі відсутності
заповіту, є його дружина - позивач за
первісним позовом ОСОБА_4 та його дочка
ОСОБА_3.

ОСОБА_4 на момент смерті свого чоловіка
- ОСОБА_5 перебувала на пенсії, а тому як
не працездатна вдова має право на
обов'язкову частку у спадщині, яка з
урахуванням положень ст. 1241 ЦК України
має складати ? частки від усього
належного майна померлому ОСОБА_5.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 став
правонаступником ОСОБА_4, то ця частка
майна повинна належати
правонаступнику ОСОБА_2.

За таких обставин суд вважає, що
уточнені позовні вимоги
правонаступника ОСОБА_2 підлягають
задоволенню.

У зв'язку з тим, що позивач відмовився
від позову в частині визнання заповіту
недійсним, провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи -
Дванадцята Державна нтаріальна
контора м. Харкова, Шоста Державна
нтаріальна контора м. Харкова в цій
частині підлягає закриттю.

Відповідно до ст.212 ЦПК України - суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Розподіл судових витрат в справі
визначається у відповідності з
положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 15, 37, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України,
ст..ст. 1217, 1223, 1241 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи -
Дванадцята Державна нтаріальна
контора м. Харкова, Шоста Державна
нтаріальна контора м. Харкова в частині
визнання права власності на частку у
спадщині - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 право власності у
спадщіні від померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4
на 1/4 частку від усього належного майна,

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи - Дванадцята
Державна нтаріальна контора м. Харкова,
Шоста Державна нтаріальна контора м.
Харкова в частині визнання заповіту
недійсним - закрити у зв'язку з
відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 403,50 грн
(чотириста три гривні п'ятдесят коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м, Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошенням особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя-