Справа № 755/2606/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувачі - АТ «Банк «Золоті Ворота»,
ОСОБА_3, про надання дозволу на
примусове проникнення до житла,

встановив:

Від ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві
надійшло подання про надання дозволу
на примусове проникнення до житла, в
якому зазначено, що у них на виконанні
знаходиться зведене виконавче
провадження № 38260204 про стягнення боргу
з ОСОБА_1. В ході проведених виконавчих
дій встановлено, що згідно
повідомлення ДПС України інформації
стосовно ОСОБА_1 щодо суми доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку,
та суму утриманого з них податку в ДРФО
відсутня. Боржнику на праві власності
належить ? частина квартири АДРЕСА_1. На
виклики до державного виконавця
боржник не завиляється, рішення суду не
виконано. З метою проведення опису
належного боржнику майна, державним
виконавцем було здійснено вихід за
місцем знаходження цього майна, та на
неодноразові дзвінки двері ніхто не
відчинив, однак, в квартирі в той час
знаходилися мешканці квартири, та
допуску до житла не надали, Так як
боржник рішення суду у добровільному
порядку не виконує, доступу до квартири
для проведення виконавчих дій не надає,
державний виконавець позбавлений
можливості провести виконавчі дії, і
виконати рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є
боржником перед АТ «Банк «Золоті
ворота» та ОСОБА_3, що підтверджено
виконавчими листами, які видані
Дніпровським районним судом м. Києва
від 02.02.2011 року та Оболонським районним
судом м. Києва від 22.05.2013 року.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що стягнення
на майно боржника полягає в його
арешті, вилученні та реалізації. В
першу чергу стягнення звертається на
кошти у гривнях та іноземній валюті. У
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

При перевірці матеріалів подання
державного виконавця було встановлено,
що в матеріалах справи відсутні докази
про направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
добровільного виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва.
Відсутні дані про повідомлення
боржника про те, що державний
виконавиць з'явиться задля опису майна
боржника. Крім того, як вбачається зі
змісту акту державного виконавця від
30.07.2013 року, при ході виконавця за
адресою - АДРЕСА_1, йому було
повідомлено мешканцями даного будинку,
що у вказаній квартирі проживають
батьки боржника. В матеріалах справи
наявна інша адреса боржника - АДРЕСА_4,
але дані, що державний виконавець
здійснював вихід за даною адресою, в
справі відсутні. Судом враховується і
те, що державний виконавець
посилається на підтвердження права
власності боржника щодо квартири
АДРЕСА_1, яка датована 18.05.2011 роком.
Документів, які підтверджують право
власності боржника на вказану квартиру
до цього часу суду не надано.

Державний виконавець як посадова особа
органу державної виконавчої влади має
діяти в межах і відповідно до законів
України, що передбачено ст. 6
Конституції України. Відповідно до ст.
30 Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла та
заборона проникнення до нього чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду, оскільки
це є невід'ємним правом особи.

Викладені вище обставини позбавляють
суд прийняти вмотивоване рішення щодо
проникнення до житла боржника задля
виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 376, 294 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувачі - АТ «Банк «Золоті Ворота»,
ОСОБА_3, про надання дозволу на
примусове проникнення до житла -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: