АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2960/2014
Головуючий в 1 інстанції - Гуменюк А.І.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 26
листопада 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у червні 2010 року.

Зазначив, що між ТОВ
«Український промисловий банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №
296/ПВ-05 від 27 вересня 2005 року, згідно з
яким відповідач ОСОБА_3 отримала кредит
у розмірі 160 000 доларів США зі сплатою 12%
річних за користування кредитними
коштами.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 27
вересня 2005 року між ТОВ «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2
було укладено договір поруки, за
умовами якого поручитель відповідає в
повному обсязі по борговим
зобов'язанням ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що
позичальником не було дотримано умов
кредитного договору, то у
останньогомутворилась заборгованість
у сумі 1 125 535,50 грн., яку позивач просив
солідарно стягнути з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 26 листопада 2013
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що 27 вересня 2005
року між ТОВ «Український промисловий
банк», правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №296/ПВ-05, відповідно
до якого ТОВ «Український промисловий
банк» надало ОСОБА_3 кредитні кошти у
сумі 160000,00 доларів США з терміном
погашення до 26.09.2025 року зі сплатою 12%
річних.

27 вересня 2005 року між ТОВ
«Український промисловий банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_3 укладено додатковий
договір до кредитного договору
відповідно до якого було внесено зміни
та доповнення до п.2.1 та 2.7 кредитного
договору №296/ПВ -05 від 27.09.2005 року.

27 вересня 2005 року між тими самими
сторонами укладено додаткову угоду до
кредитного договору №296/ПВ -05.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№296/ПВ-05

між ТОВ «Український промисловий банк»
та ОСОБА_2 укладено договір поруки
№296/ПОР-05, відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язався відповідати перед ТОВ
«Український промисловий банк» за
належне виконання відповідачем ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3
умов кредитного договору, станом на
11.06.2010 року утворилась заборгованість в
розмірі 142 021,73 доларів США що
складалась з 130 033,00 доларів США
заборгованість по кредиту, 7 366,52
доларів США простроченої
заборгованості, 11 988,73 доларів США
заборгованості по процентах, з них
10 663,46 доларів США прострочені проценти
та 1 319,89 грн. заборгованості по комісії.

Загальна сума заборгованості з
урахуванням курсу НБУ станом на 11.06.2010
року складала 1 125 535,50 грн.

Відповідно до п. 3 договору
поруки поручитель і боржник несуть
перед кредитором солідарну
відповідальність. Поручитель
відповідає перед кредитором в тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи
повернення кредиту, сплату процентів,
штрафних санкцій та відшкодування
збитків.

Відповідно ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і відповідно до умов
договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Так задовольняючи позовні вимоги щодо
солідарного стягнення з відповідачів
зазначеної суми кредитної
заборгованості суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог та
наявності правових підстав для їх
задоволення.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, апелянт зазначав що договір
поруки №296/ПОР-05 від 27.09.2005 року він не
підписував, а тому, з огляду на ч. 1 ст. 216
ЦПК України, даний договір є недійсним.
З метою доведення недійсності підпису
на укладеному договорі представником
апелянта було заявлено клопотання про
призначення у справі
судово-почеркознавчої експертизи на
визначення якої поставити питання: чи
виконано підпис в договорі поруки №
296/ПОР-05 від «27» вересня 2005 року ОСОБА_2,
від імені якого цей підпис зазначений,
або ОСОБА_2 навмисно зміненим почерком,
або цей підпис виконаний іншою особою?

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
18.03.2014 року дане клопотання задоволено.

Згідно висновку експертів КНІСЕ за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи
№7259/7260/14-32 від 28.08.2014 року підпис від
імені ОСОБА_2 в графі «___________(ОСОБА_2.) у
договорі поруки №296/ПОР-05 від 27.09.2005
року виконаний рукописним способом без
попередньої технічної підготовки чи
застосування технічних засобів. Даний
підпис виконаний самим ОСОБА_2 без
зміни ознак власного почерку.

Отже доводи апеляційного скарги про те,
що договір поруки №296/ПОР-05 від 27.09.2005
року відповідачем ОСОБА_2 не
підписувався, а тому є недійсним та
таким що не створює юридичних
наслідків, спростовуються висновком
експертів КНІСЕ №7259/7260/14-32 від 28.08.2014
року.

Інших доводів щодо упередженості та
незаконності судового рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 26
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: