Справа № 511/2853/14-ц
Номер провадження: 2/511/967/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ільяшук А.
В.,

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_3, до
приватного нотаріуса Роздільнянського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_2, треті особи
без самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
відповідача. 07.10.2014 року уточнила
позовні вимоги та просить суд визнати
відмову приватного нотаріуса в видачі
свідоцтва про право власності на
будинок в ? частині на ім'я ОСОБА_3 -
незаконною; зобов'язати приватного
нотаріуса ОСОБА_2 видати свідоцтво про
право власності на ? частину будинку в
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7. Ухвалою суду від 21.10.2014
року до участі у справі у якості третіх
осіб без самостійних вимог залучені
спадкоємці першої черги до майна
померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим,
що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 із
18.08.2009 року та мають доньку
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої
записаний ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6
помер. Після його смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок в АДРЕСА_1,
вартістю 48257 грн. Спадкоємцями першої
черги у рівних частках є четверо осіб:
ОСОБА_1, дружина померлого, ОСОБА_3,
31.07.2010 року - донька померлого та дві
доньки ОСОБА_6 від першого шлюбу -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають у
АДРЕСА_2. ОСОБА_1 відмовилася від своєї
частки в спадщині на користь доньки
ОСОБА_3, 2010 року народження. Таким чином
частка доньки збільшилася до ? частини
будинку, вказаного вище, а по ? частині
цього будинку належить її сестрам по
батькові - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Спору
відносно часток у спадщині немає. 22
вересня 2014 року відповідач листом
№982/02-14 відмовила у видачі свідоцтва
про право на спадщину та свідоцтва про
право власності на ? частину будинку на
ім'я ОСОБА_3, посилаючись на те, що у
малолітньої доньки відсутній
реєстраційний номер облікової картки
платника податків. ОСОБА_1 вважає таку
відмову не законною, а згідно ст.36 та
ст.50 Закону України «Про нотаріат»
нотаріус зобов'язана видати свідоцтво
про право власності на ? частину
будинку по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 після
смерті її батька ОСОБА_6, як
передбачається ст.27 та ст.28 ЦК України.
Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3,
2010 року народження підтримала та
просила його задовольнити. Зазначила,
що вона особисто не отримала код
платника податків через свої релігійні
переконання та має відмітку у паспорті
про цю обставину. Своїй доньці вона
також не бажає отримувати код з цієї ж
причини, але закон не передбачає
відмітку про це у свідоцтві про
народження дитини. Тому вона вимушена
звернутися до суду за захистом
порушених прав своєї малолітньої
доньки.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
частково, вказала, що вчинила
правомірно, не видала вказане
свідоцтво про право на спадщину за
законом малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки у неї відсутній
реєстраційний номер облікової картки
платника податків. В пункті 8 глави 1
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України зазначено, що якщо
особа через свої релігійні переконання
у встановленому законом порядку
відмовилася від прийняття
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, нотаріус
перевіряє цей факт за відміткою у її
паспорті. У зв'язку з тим, що документом,
який посвідчує особу малолітньої
дитини є свідоцтво про народження, в
якому не передбачено діючим
законодавством проставляти відмітку
про відмову від реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
так як і сам порядок цієї відмови
малолітньою дитиною, нотаріус не може
видати малолітній свідоцтво про право
на спадщину за законом, але якщо суд
зобов'яже її це зробити, то вона рішення
суду виконає.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилися, будучи належним
чином сповіщені про час, дату і місце
розгляду справи за місцем реєстрації,
заперечень на позов не надали.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали спадкової справи
№71/2013 до майна ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_7, давши оцінку всім доказам
по справі у їх сукупності, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню
частково.

Судом встановлено наступне.
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, перебували у шлюбі з 18
серпня 2009 року, який зареєстровано у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Роздільнянського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис №124. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер, про що 03.04.2013 року
складено актовий запис №216, місце
реєстрації Відділ ДРАЦС реєстраційної
служби по Роздільнянському району
Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області.
Після його смерті відкрилася спадщина
до складу якої, зокрема, входить
житловий будинок АДРЕСА_1, який
належить спадкодавцю на підставі
нотаріально посвідченого Договору
купівлі-продажу будинку від 26 лютого 2001
року, зареєстрованого в реєстрову
книгу №18-188 Роздільнянського БТІ 28.02.2002
року. Спадкоємцями першої черги до
майна померлого у рівних частках є
ОСОБА_1 - дружина померлого, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 - доньки
померлого. ОСОБА_1 відмовилася від
своєї частки на користь малолітньої
доньки ОСОБА_3,2010 року народження, в
результаті чого її частка у спадщині
збільшилася до ? частки. Спору відносно
часток у спадщині немає. 22 вересня 2014
року видано свідоцтво про право на
спадщину за законом ОСОБА_4 на ? частку
майна померлого ОСОБА_6, свідоцтво про
право на спадщину на ? частки житлового
будинку ще не видано. 22 вересня 2014 року
відповідач листом №982/02-14 відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на ? частину будинку на ім'я
ОСОБА_3, посилаючись на те, що у
малолітньої доньки спадкодавця
відсутній реєстраційний номер
облікової картки платника податків.
Мати дитини ОСОБА_1 через релігійні
переконання відмовилася від отримання
даного номеру відносно себе, про що
зроблено відмітку у її паспорті від
17.01.2005 року №15240081 Б та здійснено запис
про те, що вона має право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера, а також вона відмовилася від
отримання даного номера відносно своєї
доньки ОСОБА_3,2010 року народження, але
законом не передбачено відмітку про
цей факт у свідоцтві про народження
дитини, яке є єдиним документом, що
посвідчує її особу.

Як вбачається із ст.25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи виникає у момент її народження та
припиняється у момент її смерті. Згідно
ч.1 ст.27 ЦК - правочин,що обмежує
можливість фізичної особи мати не
заборонені законом цивільні права та
обов'язки, є нікчемним. За статтею 1
Конвенції про права дитини, дитиною є
кожна людська істота до досягнення нею
18-річного віку, якщо за законом, що
стосується до даної особи, вона не
досягає повноліття раніше. Стаття 6 СК
України визначає, що таке дитина, а
саме: 1. Правовий статус дитини має
особа до досягнення нею повноліття; 2.
Малолітньою вважається дитина до
досягнення нею чотирнадцяти років.
Неповнолітньою вважається дитина у
віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років. Згідно ч.7 ст.7 СК України: дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. У відповідності до ч.2
ст.14 СК України, якщо дитина або особа,
дієздатність якої обмежена, не може
самостійно здійснювати свої права, ці
права здійснюють батьки, опікун або
самі ці особи за допомогою батьків чи
піклувальника. Тобто малолітня
ОСОБА_3,2010 року народження, не може
самостійно здійснити свої права, щодо
отримання реєстраційного номеру
облікової картки платника податків і
це право повинна здійснити її мати
ОСОБА_1, яка через релігійні
переконання відмовляється це робити.
Згідно статті 35 Конституції України
кожен має право на свободу світогляду і
віросповідання. Здійснення цього права
може бути обмежене законом лише в
інтересах охорони громадського
порядку, здоров'я, і моральності
населення або захисту прав і свобод
інших людей. У ч.2 статті 3 Конституції
визначено, що права і свободи людини та
їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави. Стаття 24
Конституції закріпляє рівність
конституційних прав і свобод громадян
та їх рівність перед законом. Стаття 41
Конституції України закріплює право
кожного на володіння, користування і
розпорядження своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Ніхто не може бути позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

У разі відсутності законодавчого
регулювання питання щодо відмови у
отриманні реєстраційного номеру
облікової картки платника податків
батьками малолітніх дітей через
релігійні переконання, суд має
застосовувати аналогію права та норми
Конституції України, що мають найвищу
юридичну силу. Керуючись
вищенаведеними нормами, суд вважає, що
відмова у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом малолітній ОСОБА_3,
2010 року народження, через відсутність
даної картки не отриманої через
релігійні переконання її матір'ю,
обмежує право малолітньої, передбачене
ст.41 Конституції. Позов у цій частині
підлягає задоволенню.

Нотаріус діяла у межах правового поля,
а саме: пункту 8 глави 1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
який зазначає, що якщо особа через свої
релігійні переконання у встановленому
законом порядку відмовилася від
прийняття реєстраційного номеру
облікової картки платника податків,
нотаріус перевіряє цей факт за
відміткою у її паспорті. У зв'язку з тим,
що документом, який посвідчує особу
малолітньої дитини є свідоцтво про
народження, в якому не передбачено
діючим законодавством проставляти
відмітку про відмову від
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, так як і сам
порядок цієї відмови малолітньою
дитиною, нотаріус не змогла видати
малолітній свідоцтво про право на
спадщину за законом. За даних обставин
у суду немає підстав для визнання її
відмови - незаконною. В цій частині у
позові слід відмовити, зобов'язавши
нотаріуса вчинити певну дію за
аналогією права.

На підставі ст.35 Конституції України,
ст.36, ст.50 Закону України «Про нотаріат»
від 02 вересня 1993 року, з подальшими
змінами та доповненнями, ст.25,ст.26, ст.27
ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214,
215,217,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Роздільнянського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_2 видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2,
без реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, свідоцтво
про право на спадщину за законом на ?
частку у спадщині майна її батька
ОСОБА_6,1961 року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, у тому числі з урахуванням
? частки у спадщині, від якої
відмовилася дружина спадкодавця,
ОСОБА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Роздільнянський районний суд
Одеської області шляхом подачі
протягом 10 днів з дня його проголошення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. В. Ільяшук