У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою Ужгородської
районної державної адміністрації на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 7 жовтня 2013 року по справі за
позовом Ужгородського міжрайонного
прокурора, який виступає в інтересах
держави в особі Управління
держземагентства в Ужгородському
районі, Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області,
Закарпатської обласної державної
адміністрації, Великолазівської
сільської ради до Ужгородської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_1 про скасування розпорядження
голови районної державної
адміністрації, визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку і скасування його
державної реєстрації,-

в с т а н о в и л а :

Вищевказаним рішення позовні вимоги
прокурора задоволено.

Ужгородська РДА не погодилася з цим
рішенням, порушила питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права.

Представник апелянта в судовому
засіданні скаргу з наведених підстав
підтримав.

Прокурор, представник Закарпатської
ОДА та представник Управління
держезагентства в Ужгородському
районі вважали, що підстав для
задоволення скарги немає.

Інші особи в судове засідання не
явились, про причину неявки не
повідомили і тому суд вважав за можливе
розглянути справу у їх відсутності
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, сторін, та
дослідивши матеріали справи, а також
вивчивши висновки і мотиви, які
містяться в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ прийнятої по даній справі від 07
серпня 2013 року та висновки, які
містяться в постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року по
аналогічній справі, суд констатує
наступне.

Відповідно до ч. І ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час виникнення спірних правовідносин
до повноважень районних державних
адміністрацій не входило право
розпоряджатись держаними землями за
таким видом використання і, відповідно,
головою Ужгородської РДА перевищено
повноваження при прийнятті
оскаржуваних розпоряджень.

З даним висновком суду слід погодитися
на підставі наступного.

При вирішенні даного спору за основу
для вирішення слід брати висновки, які
зазначені в постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року:
відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені в
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Зазначеною постановою ВСУ
скасовано ухвалу ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 5
лютого 2013 р., якою відхилено касаційну
скаргу заступника прокурора
Закарпатської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства в
Закарпатській області, Закарпатської
обласної державної адміністрації,
якою, в свою чергу, залишено без змін
ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 16 листопада
2012 року про залишення без змін рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 вересня 2012
р., яким у задоволенні позову,
аналогічному даному позову -
скасування розпорядження голови
Мукачівської РДА про передачу у
власність ОСОБІ земельної ділянки в
урочищі «Червона гора» на території
Лавківської сільради Мукачівського
району - відмовлено. В цій постанові ВСУ
зазначено таке:

«Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. Х
«Перехідні положення» ЗК України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзацах другому
та четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
передбачені ст. 122 ЗК України,
відповідно до ч. 4 якої (у редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин) обласним державним
адміністраціям надано право
передавати земельні ділянки на їх
території із земель державної
власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті.

Висновки суду у справі, яка
переглядається, суперечать
вищезазначеним вимогам закону.

Ураховуючи викладене, ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2013 року підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції».

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів констатує, що голова
Ужгородської РДА, приймаючи
оскаржуване розпорядження, вийшов за
межі наданих йому повноважень,
відповідно, розпорядження голови
Ужгородської РДА №759 від 17.12.2007 року
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва жилих
будинків, господарський будівель та
споруд» є незаконним і підлягає
скасуванню, як підлягає скасуванню і
державний акт про право власності на
землю, виданий ОСОБА_1 на підставі цього
розпорядження.

Доводи апеляційної скарги не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
не спростовують висновків суду першої
інстанції та не ґрунтуються на вимогах
закону.

На підставі наведеного колегія суддів
констатує, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи та вирішив спір у відповідності
із чинним законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ужгородської
районної державної адміністрації
відхилити.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 07 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
касаційного суду протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подачі
скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді: