АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/989/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про відшкодування шкоди, заподіяної
смертю потерпілого,

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 грудня
2013 року та постановити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги до
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,
заподіяної смертю потерпілого (а.с.45-46).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року відмовлено у
задоволенні вказаних позовних вимог
(а.с.41-42).

Як на підстави апеляційної скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.45-46).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 є батьком неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням
Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 22 квітня
1999 року з ОСОБА_6 на користь позивача на
утримання дітей були стягнуті аліменти
в розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку, яке ОСОБА_6 виконував
належним чином, що підтверджується
довідкою Відділу державної виконавчої
служби Криничанського районного
управління юстиції від 11.11.2013 року.

02 квітня 2012 року ОСОБА_6, працюючи на ПП
"Новатор", загинув під час проведення
робіт на виробництві.

Вироком Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 23 травня 2013 року, який
набрав законної сили, відповідача було
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, а
саме за те, що останній, працюючи
заступником директора ПП "Новатор",
будучи посадовою особою, порушив
вимоги законодавства про працю,
внаслідок чого при виконанні
виробничих робіт наступила смерть
потерпілого ОСОБА_6

Вищезазначеним вироком суду
встановлено, що відповідач скоїв
злочин під час виконання ним своїх
службових обов'язків в якості
заступника директора в ПП "Новатор".

Відповідно до ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання нім своїх трудових
(службових) обов'язків.

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме ст.ст. 1172,1200,1202 ЦК
України, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_5 є неналежним відповідачем по
даній справі. Позивачці судом було
роз'яснено її право відповідно до ст. 33
ЦПК України на заміну неналежного
відповідача або на залучення
співвідповідача по справі, від чого
позивачка відмовилась.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що саме ОСОБА_5 є належним
відповідачем по справі та повинен
відшкодовувати завдану шкоду є
безпідставними та не знайшли свого
законного обґрунтування.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: