Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2014
м. Бар Вінницької
області

Барський районний суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Бурятинської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
підприємства «ЛеВаДа», треті особи, які
не заявляють самостійних вимог,
Барська міська рада Вінницької
області, Відділ Держземагенства у
Барському районі Вінницької області
про усунення перешкод у користуванні
власністю, встановлення факту, що має
юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2, ПП «ЛеВаДа», за
участі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, - Барської міської
ради Вінницької області, Відділу
Держземагенства у Барському районі
Вінницької області про усунення
перешкод у користуванні власністю,
встановлення факту, що має юридичне
значення. Свої вимоги обґрунтувала тим,
що з 1967 року позивач зі своєю сім'єю
заселилася у будинок АДРЕСА_1 та почала
користуватися земельною ділянкою та
збудованим на ній гаражем, що
розташований у дворі даного будинку.
Юридичною адресою земельної ділянки та
гаража є АДРЕСА_1. Гараж був побудований
за радянських часів без відповідних
документів, тому за зверненням
позивача рішенням виконкому Барської
міської ради №382 від 17.08.2001 їй було
надано дозвіл на його узаконення. У 2003
році на гараж виготовлено будівельний
паспорт. Із плану прив'язки належного
ОСОБА_1 гаража та тахеометричної зйомки
вбачається, що форма гаража має
прямокутну форму, але задня стіна
гаража має продовження від лівого краю
задньої стіни вліво довжиною 2,85 м та
шириною 1 м. Рішенням Барської міської
ради 14 сесії 6 скликання від 14.10.2011
ОСОБА_1 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0020 га у АДРЕСА_1 для
індивідуального гаражного
будівництва. Рішенням Барської міської
ради 6 скликання 32 сесії від 30.11.2012 була
затверджена технічна документація, що
виготовлена ПП «ЛеВаДа», та передано у
приватну власність ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,0026 га для
індивідуального гаражного будівництва
по АДРЕСА_1 під уже збудований гараж. На
підставі викладеного, позивач вважає,
що форма земельної ділянки повинна
відповідати формі будівлі гаража,
оскільки ОСОБА_1 набула право власності
на будівлю, то вона вважає, що до неї
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вона розташована.

Однак, при виготовленні
технічної документації ПП «ЛеВаДа»
було допущено помилку при зазначенні
координат поворотних точок у
кадастровому плані вказаної земельної
ділянки та форму гаража вказано
невірно. Після виявлення помилки
позивач зверталася до ПП «ЛеВаДа» для
виправлення помилки, однак останні
зазначили, що вправі виправити помилку
лише на підставі відповідного рішення
суду, тому позивач змушена звертатися
до суду та просила встановити факт
допущення вказаної вище помилки ПП
«ЛеВаДа» при виготовленні технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку та зобов'язати ПП
«ЛеВаДа» виправити допущену помилку.

Крім того, позивач зазначила, що
власник суміжного гаража ОСОБА_4
продала свій гараж ОСОБА_2, який під час
виконання ремонтних робіт у своєму
гаражі, розібрав частину стіни, як
вважає позивач, належного їй гаража.
Оскільки у добровільному порядку
ОСОБА_2 не бажає припинити будівельні
роботи на земельній ділянці ОСОБА_1, то
позивач змушена звертатися до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_5, яка діє на
підставі ордеру серії ВН №005301 та
витягу з договору про надання правової
допомоги (а.с. 36, 37), позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити з
підстав, що викладені у позовній заяві.
Додатково у судовому засіданні позивач
зазначила, що ОСОБА_4, у якої придбав
гараж ОСОБА_2, побудувала свій гараж
першою. Гараж ОСОБА_4 був дерев'яний.
Після ОСОБА_4 будувала гараж ОСОБА_1 і
побудувала гараж такої форми, як
вважала за потрібне. Гараж ОСОБА_1
побудований з цегли. Близько сорока
років суміжні власники користувалися
гаражами та не виникало жодних спорів.

У судовому засіданні представник
відповідача ПП «ЛеВаДа» Дікун В.Б.
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав. Пояснив,
що дійсно при виготовленні технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку ОСОБА_1, було допущено
помилку у зазначенні координат
поворотних точок у кадастровому плані
вказаної земельної ділянки. Помилка
допущена у зв'язку з тим, що на місце для
виконання замірів та тахеометричної
зйомки виходили одні працівники, а
складали документацію - інші, які
помилково не урахували даних
тахеометричної зйомки.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав
з підстав, що викладені у письмових
запереченнях (а.с. 34-35). Крім того,
вказав, що він придбав земельну ділянку
розміром 0,0015 га у ОСОБА_4 Відповідно до
даних кадастрового плану земельної
ділянки спільна межа з ОСОБА_1
становить 5,96 м, а якщо прийняти те, що
спірна частина гаража, яку ОСОБА_1
вважає своєю, дійсно їй належить, то
тоді спільна межа становитиме 4,98 м, що
буде суперечити його документації.
Звернув увагу суду, що відповідно до
рішення Барської міської ради, яким
земельна ділянка надавалася ОСОБА_4, їй
не виділено земельну ділянку для
обслуговування будівлі, що означає, що
площа гаража повинна становити 15 кв.м.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 вказав, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають
даним рішення Барської міської ради,
яким останній надавалась земельна
ділянка, та плану прив'язки, відповідно
до яких, відповідач вважає, що гараж
ОСОБА_1 має прямокутну форму, оскільки
його розміри вказані 6 м х 4м. Додатково
відповідач ОСОБА_2 зазначив, що під час
виготовлення технічної документації
ОСОБА_4 ОСОБА_1 погодила межі земельної
ділянки, відповідно до яких у
подальшому було виготовлено технічну
документацію.

На пояснення відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_1 додатково вказала, що при
погодженні меж земельної ділянки
ОСОБА_4 вони з чоловіком підписали усі
документи на прохання ОСОБА_4, навіть не
читаючи їх, оскільки між ними жодного
разу не виникало питань з приводу
користування гаражами та склалися
дружні довірчі стосунки.

У судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
- Відділу Держземагенства у Барському
районі, Юр’єв С.А., який діє на підставі
довіреності від 29.05.2014 №05-11/1394, пояснив,
що відомості до Державного земельного
кадастру були внесені відповідно до
даних технічної документації на обидві
земельні ділянки. У вирішенні спору
поклався на думку суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - Барської міської ради
Вінницької області, який діє на
підставі довіреності №836 від 05.06.2014,
перебував у судовому засіданні до
перерви, після перерви у судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи у його відсутності,
вказав, що проти позову не заперечує.

У судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснила, що працює начальником
Відділу будівництва, архітектури та
земельних відносин Барської міської
ради, та зазначила, що за зверненнями
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, комісією, до складу
якої входила свідок, було виявлено, що у
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невірно відображені
земельні ділянки у кадастрових планах.
На запитання відповідача ОСОБА_2 свідок
пояснила, що при видачі рішень Барської
міської ради щодо узаконення гаражів
та про дозвіл на виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки вказуються стандартні розміри
гаража та орієнтовна площа земельної
ділянки. Оскільки у даному випадку
земельні ділянки надаються під уже
збудовані будівлі, то форма та розмір
земельної ділянки повинні відповідати
формі та площі гаражу, тому
організації, що займаються
виготовленням технічної документації,
уточнюють розміри земельних ділянок, а
при виготовленні будівельного
паспорту, уточнюються розміри гаража.

Свідок ОСОБА_9 у судовому
засіданні пояснила, що проживає у
будинку АДРЕСА_1 з часу його
будівництва. Свідок знайома з ОСОБА_1 та
особисто була у її гаражі, яким остання
користується близько 40 років. Гараж
ОСОБА_1 не прямокутної форми, а
зворотної Г-подібної форми. З ОСОБА_4 у
ОСОБА_1 ніколи не було суперечок з
приводу гаражів. Також свідок пояснила,
що першою гараж побудувала ОСОБА_4 він
був дерев'яний, а потім останнім був
побудований гараж ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 у судовому
засіданні пояснила, що є донькою
позивача. Вказала, що у будинок АДРЕСА_1
вони переїхали у 1967 році. З ОСОБА_4
ніколи не було спору щодо користування
гаражами. Першою побудувала гараж
ОСОБА_4, її гараж був дерев'яний. Потім
до її гаражу прибудували гараж ОСОБА_1,
який був зворотної Г-подібної форми.
Жодних претензій ні у кого з сусідів, у
тому числі і у ОСОБА_4, не було. Свідок
пояснила, що її батьки користуються
таким гаражем 40-45 років.

Свідок ОСОБА_11 у судовому
засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 були
сусідами близько 30 років. Приблизно 25
років тому, свідок залишала у гаражі
ОСОБА_1 велосипед своєї доньки. Свідок
зазначила, що велосипед вони ставили
саме у кінці гаражу, де був поворот
наліво, тобто гараж був прямокутної
форми з поворотом вліво у кінці гаража.

Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_5,
представника відповідача Дікуна В.Б.,
відповідача ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до даних копії рішення
Виконавчого комітету Барської міської
ради від 17.08.2001 №332 ОСОБА_1 надано дозвіл
на узаконення гаража розміром 6,0 м х 4,0 м
у АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до даних копії
будівельного паспорту на гараж ОСОБА_1,
що зареєстрований 26.08.2003, форма гаражу
ОСОБА_1 має зворотну Г-подібну форму.
При цьому слід зазначити, що суд бере до
уваги дані копії Плану прив'язки гаража
ОСОБА_1, який виконаний на підставі
рішення виконкому міської ради №383 від
17.08.2001, що знаходиться на а.с. 71, оскільки
у судовому засіданні було оглянуто
оригінал вказаного документу. Суд не
бере до уваги дані копії плану
прив'язки гаража ОСОБА_1, що була
долучена до матеріалів позовної заяви
(а.с. 11), оскільки оригінал даного
документу відсутній, креслення у ньому
нечітке та існує розбіжність у даних п.
1 Експлікації.

Відповідно до даних копії рішення
14 сесії 6 скликання Барської міської
ради від 14.10.2011 ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку орієнтовною площею
0,0020 га у АДРЕСА_1 для індивідуального
гаражного будівництва за рахунок
земель житлової та громадської
забудови (а.с. 13).

Відповідно до даних
Тахеометричної зйомки, виконаної
працівником ПП «ЛеВаДа» при
виготовленні технічної документації
ОСОБА_1, її гараж має зворотну Г-подібну
форму (а.с. 12).

У судовому засіданні було оглянуто
оригінал технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку для індивідуального гаражного
будівництва ОСОБА_1, що виготовлена ПП
«ЛеВаДа», арх. №23-Ш.

Рішенням 32 сесії 6 скликання Барської
міської ради від 30.11.2012 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,0026 га по АДРЕСА_1 для
індивідуального гаражного
будівництва, та передано безкоштовно у
приватну власність ОСОБА_1 вказану
земельну ділянку за рахунок земель
житлової та громадської забудови міста
(а.с. 14).

Відповідно до витягу з Державного
земельного кадастру земельна ділянка
ОСОБА_1 площею 0,0026 га зареєстрована на
підставі технічної документації,
складеної ПП «ЛеВаДа» (а.с. 15-17).
Відповідно до даних експлікації
земельних угідь ОСОБА_1 0,0020 га
земельної ділянки знаходиться під
капітальною забудовою, а 0,0006 га -
прибудинкова територія (а.с. 18).

Згідно з даними копії акту
комісії з розгляду заяви ОСОБА_2 від
27.05.2014, що затверджений міським головою,
комісією було виявлено, що на земельній
ділянці, яку відповідно до договору
купівлі-продажу придбав ОСОБА_2,
знаходиться дерев'яна споруда, а за нею
вільний прохід до гаража ОСОБА_1 На
Плані прив'язки гаража ОСОБА_1, який
виконаний на підставі рішення
виконкому міської ради №383 від 17.08.2001,
дана частина вказана як частина гаража
ОСОБА_1 Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір
щодо даної частини гаражу. Оскільки
обидві земельні ділянки перебувають у
приватній власності, то комісією
рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до
суду для вирішення спору (а.с. 19).

Відповідно до даних копій листів
ПП «ЛеВаДа» №30 від 04.06.2014 та №38 від
07.07.2014 ОСОБА_1 роз'яснено, що внесення
виправлень до технічної документації
можливе лише після відповідного
рішення суду (а.с. 20, 21).

Відповідно до даних копії рішення
виконавчого комітету Барської міської
ради від 02.07.2003 №431 узаконено раніше
побудований гараж ОСОБА_4 розміром 2,5 м
х 6,0 м у дворі житлового будинку №3 та
дозволено проведення капітального
ремонту в існуючих розмірах (а.с. 45).

ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,0015 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 46-47).

Відповідно до витягу з Державного
земельного кадастру земельна ділянка
ОСОБА_2 площею 0,0015 га зареєстрована на
підставі технічної документації,
складеної ФОП ОСОБА_12 (а.с. 59-61).
Відповідно до даних експлікації
земельних угідь ОСОБА_2 0,0015 га
земельної ділянки знаходиться під
капітальною забудовою (а.с. 60 - зворот).

Відповідно до абрису гаража
ОСОБА_1, що виконаний спеціалістами
міської ради за її заявою, гараж ОСОБА_1
має зворотну Г-подібну форму (а.с. 65).

Відповідно до даних копії рішення
Виконавчого комітету Барської міської
ради від 22.08.2013 №247 ОСОБА_2 було надано
дозвіл на виготовлення будівельного
паспорту щодо реконструкції гаража
розміром 2,5 м х 6,0 м по АДРЕСА_2 (а.с. 72). У
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
зазначив, що будівельний паспорт він
виготовив, однак міська рада відмовила
йому у його затвердженні, мотивуючи
невідповідністю розмірів гаражу у
документах та у натурі, та у зв'язку з
наявністю спору. При цьому, ОСОБА_2
вважає, що його гараж повинен бути
таким, як відображено у його
правовстановлюючих документах.

У судовому засіданні було
оглянуто оригінал технічної
документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельної ділянки для
індивідуального гаражного будівництва
ОСОБА_4, що виготовлена ФОП ОСОБА_12

Вирішуючи чи підлягають
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту допущення ПП
«ЛеВаДа» помилки у технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для індивідуального гаражного
будівництва, яка розташована по
АДРЕСА_1 та про зобов'язання ПП «ЛеВаДа»
виправити помилку у технічній
документації, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 просила суд встановити факт
допущення ПП «ЛеВаДа» помилки при
виготовленні технічної документації.

У судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_1 побудувала
гараж після ОСОБА_4 Гараж ОСОБА_4 був
дерев'яний. Відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні пояснював, що за
стіною з гнилих дощок, яку він
демонтував, знаходилися речі ОСОБА_1
Зазначене повністю кореспондується з
даними акту комісії міської ради від
27.05.2014 (а.с. 19). Надаючи оцінку даним
доказам у сукупності з поясненнями
свідків, які були допитані у судовому
засіданні, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_1 побудувала цегляний гараж
зворотної Г-подібної форми впритул до
гаражу ОСОБА_4, при цьому однією зі стін
гаража ОСОБА_1 слугувала дерев'яна
стіна гаража ОСОБА_4

Крім того, суд виходить з пояснень
свідка ОСОБА_8, яка вказала, що у
рішеннях виконкому наводиться
орієнтовна площа земельної ділянки, а
її точний розмір визначається
організацією, що виготовляє технічну
документацію, відповідно до розміру
вже збудованого гаража.

Помилка, допущена організацією, що
виготовляє технічну документацію,
згідно з законом породжує юридичні
наслідки, тобто від неї залежить
виникнення майнових прав ОСОБА_1,
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку встановлення факту
допущення помилки та ОСОБА_1 не має
іншої можливості відновити порушене
право.

На підставі викладеного та ураховуючи
те, що керівник ПП «ЛеВаДа» визнав факт
допущення помилки при виготовленні
технічної документації, суд дійшов
висновку, що вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту допущення ПП
«ЛеВаДа» помилки у технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для індивідуального гаражного
будівництва, яка розташована по
АДРЕСА_1, а також вимоги про
зобов'язання ПП «ЛеВаДа» виправити
помилку у технічній документації на
підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України
підлягають задоволенню.

Вирішуючи чи підлягає
задоволенню позовна вимога про
усунення ОСОБА_1 перешкод у
користуванні земельною ділянкою
площею 0,0026 га з цільовим призначенням
для будівництва індивідуальних
гаражів, яка розташована по АДРЕСА_1,
шляхом припинення будь-яких робіт
ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці,
суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Земельного
кодексу України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

На підставі ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, зокрема, відповідно
до п. б) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, оскільки у судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_2
демонтував дерев'яну стіну, чим відкрив
доступ до гаража ОСОБА_1, заперечує
належність їй частини гаража, та у
зв'язку з допущенням ПП «ЛеВаДа»
помилки при виготовленні технічної
документації на земельну ділянку
ОСОБА_1 у частині зазначення координат
поворотних точок у кадастровому плані
земельної ділянки ОСОБА_1 та
необхідністю її виправлення, суд
дійшов висновку про задоволення
позовної вимоги про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою
площею 0,0026 га з цільовим призначенням
для будівництва індивідуальних
гаражів, яка розташована по АДРЕСА_1,
шляхом припинення будь-яких робіт
ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці.

Вирішуючи питання щодо
відшкодування судових витрат, суд
виходить з такого.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судові витрати позивача у даній справі
становлять 643,60 грн, які складаються з
243,60 грн судового збору (а.с. 1) та 400 грн
витрат на правову допомогу (а.с. 38, 75).
При цьому, розмір витрат на правову
допомогу не перевищує граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, що передбачений
ст. 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», тому
приймається судом.

Розподіляючи судові витрати, що
підлягають відшкодуванню, суд ураховує
положення п. 35 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування
судами законодавства про судові
витрати у цивільних справах»
відповідно до яких при повному або
частковому задоволенні позову
майнового характеру до кількох
відповідачів судовий збір, сплачений
позивачем, відшкодовується ними
пропорційно до розміру задоволених
судом позовних вимог до кожного з
відповідачів.

Оскільки суд дійшов висновку про
задоволення двох вимог до ПП «ЛеВаДа»,
та однієї позовної вимоги до ОСОБА_2, то
з відповідача ПП «ЛеВаДа» на користь
позивача слід стягнути судові витрати
у розмірі 429,07 грн, що становить 2/3
частини судових витрат (643,60 грн / 3 * 2), а
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача - у розмірі 214,53 грн (643,60 грн / 3).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме факт допущення ПП
«ЛеВаДа» помилки у технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для індивідуального гаражного
будівництва, яка розташована по
АДРЕСА_1, затвердженій рішенням
Барської міської ради 6 скликання 32
сесії від 30.11.2012.

Зобов'язати ПП «ЛеВаДа» виправити
помилку у технічній документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку для індивідуального
гаражного будівництва, яка розташована
по АДРЕСА_1, у частині зазначення
координат поворотних точок у
кадастровому плані вказаної земельної
ділянки.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
площею 0,0026 га з цільовим призначенням
для будівництва індивідуальних
гаражів, яка розташована по АДРЕСА_1,
шляхом припинення будь-яких робіт
ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці.

Стягнути з ПП «ЛеВаДа» на користь
ОСОБА_1 429,07 грн судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 214,53
грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: