Провадження №2/761/1327/2014
У Х В А Л А

30 січня 2014 року суддя Шевченківського
р айонного суду м. Києва Гайдук С.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тренд Компані»,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Давір-Фінанс» про
розірвання попереднього договору та
повернення грошових коштів.

28 січня 2014 року надійшла заява позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на земельну ділянку,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:097:0038.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що 07
серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тренд
Компані» укладено попередні договори
продажу квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1. Проте на даний час на
об'єкті побудовано 2 поверхи коробки
будівлі та будівельні роботи не
ведуться. Пізніше позивачу стало
відомо про наявність судових спорів
щодо зазначеною земельної ділянки, а
саме. Рішенням Апеляційного суду
Київської області від 24 липня 2013 року,
розірвано договір купівлі-продажу
земельної ділянки розміром 0,1000 га,
кадастровий номер :01:097:0038,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 від 30
грудня 2011 року, укладеного між ОСОБА_2
та ТОВ «Давір-Фінанс». Зобов'язано ТОВ
«Давір-Фінанс» повернути у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,1000
га, кадастровий номер :01:097:0038,
розташованої за адресою АДРЕСА_1. 30
липня 2013 року ТОВ «Давір-Фінанс»
відчужив земельну ділянку та
незавершене будівництво на ній ТОВ
«Тренд-Компані». Рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 22
жовтня 2013 року визнано недійсним
договори купівлі-продажу земельної
ділянки та незавершеного будівництва
від 30.07.2013 року, укладені між ТОВ
«Давір-Фінанс» та ТОВ «Тренд-Компані».
Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 13 грудня 2013 року,
витребувано земельну ділянку, площею
0,1000 га, кадастровий номер :01:097:0038,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1 із
незаконного володіння ТОВ
«Тренд-Компані». Зазначає, що
враховуючи невизначеність щодо права
власності на земельну ділянку існує
значний ризик відчуження відповідачем
земельної ділянки, що може ускладнити
виконання рішення суду.

Суддя, вивчивши позовні вимоги, заяву
про забезпечення позову, вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. (ч. 3 ст. 151 ЦПК
України)

Згідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов
може бути забезпечений забороною
вчиняти певні дії, в тому числі і
відчуження майна.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006, № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначено, що
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів, оскільки може призвести до
незворотних наслідків.

При вивченні позовної заяви та заяви
про забезпечення позову, суддя
встановив наступне.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 22 жовтня 2013 року
визнано недійсним договори
купівлі-продажу земельної ділянки та
незавершеного будівництва від 30.07.2013
року, укладені між ТОВ «Давір-Фінанс»
та ТОВ «Тренд-Компані».

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 13 грудня 2013 року,
витребувано земельну ділянку, площею
0,1000 га, кадастровий номер :01:097:0038,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1 із
незаконного володіння ТОВ
«Тренд-Компані».

Таким чином, вищевказана земельна
ділянка не перебуває у власності
відповідача ТОВ «Тренд-Компані» чи
третьої особи ТОВ «Давір-Фінанс».
Земельна ділянка витребувана з
незаконного володіння ТОВ
«Тренд-Компані» на користь ОСОБА_2, до
якого не пред'явлено позовні вимоги та
інтереси якого позовом не зачіпаються.

Враховуючи те, що майно, на яке позивач
просить накласти арешт, належить
ОСОБА_2, який не є стороною у справі,
суддя вважає, що накладення арешту
зачіпає його інтереси та призведе до
порушення його прав, тому у задоволенні
заяви про забезпечення позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 130, 151-153 ЦПК України,
суддя,

У
Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: