АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Литвинюк І.М., Савчук М.В.

секретаря Лисак О.А.

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_1 про стягнення
коштів в порядку регресу, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 18 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року Моторне (транспортне)
страхове бюро України (далі - МТСБУ)
звернулося до суду з позовною заявою
до ОСОБА_1 про стягнення коштів в
порядку регресу.

Вказувало на те, що 5 березня 2010 року у м.
Чернівці по вулиці Вільде з вини
відповідача ОСОБА_1, який керував
автомобілем „УАЗ", реєстраційний номер
НОМЕР_1, сталося зіткнення цього
автомобіля з автомобілем „Ауді А 4",
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_2

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль „
Ауді А 4" і тим самим його власнику
заподіяно шкоду в розмірі 8979 грн 69 коп.

На момент вчинення вказаного
правопорушення цивільно-правова
відповідальність відповідача як
власника наземного транспортного
засобу не була застрахована.

У зв'язку з цим на підставі п.41.1 ст.41
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних

------------------------------------------------------------------------
------------------------------

22ц - 103/14
головуючий у 1-й інстанції Волошин С.О.

категорія: 30
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

транспортних засобів" МТСБУ
відшкодувало потерпілому ОСОБА_2 шкоду
в розмірі 7483 грн 08 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просив стягнути з відповідача кошти в
розмірі 8203 грн 08 коп, з яких 7483 грн 08 коп
- розмір відшкодованої потерпілому
шкоди, 720 грн - витрати, пов'язані з
проведенням оцінки автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 18 листопада 2013
року позов задоволено: стягнуто з
ОСОБА_1 на користь МТСБУ 7483 грн 08
коп - розмір виплаченого потерпілому
відшкодування, а також витрати,
пов'язані з проведенням оцінки
автомобіля, в розмірі 720 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Вказує на те, що в протоколі огляду
транспортного засобу потерпілого не
зазначено, що в результаті ДТП було
пошкоджено решітку радіатору,
радіатор, амортизатор газовий
передній, тому розмір завданої
потерпілому шкоди становить лише 5379
грн 31 коп, а сума коштів, яка підлягає
стягненню в порядку регресу становить
4529 грн 15 коп.

Вважає, що позивач звернувся до суду з
позовною вимогою про стягнення з нього
суми страхового відшкодування після
спливу позовної давності.

Окрім того на думку апелянта, позивачем
не доведено, що потерпілий не отримав
страхового відшкодування за іншими
договорами страхування, тому не
доведена законність виплати ним
потерпілому відшкодування у розмірі 7483
грн 08 коп.

Також вважає, що суд безпідставно
стягнув з нього на користь позивача
витрати, пов'язані з проведенням
експертного дослідження, та витрати на
правову допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
вимоги апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, рішення суду в
частині його правового обґрунтування
підлягає зміні, в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
витрат, пов'язаних з проведенням оцінки
автомобіля, та витрат на правову
допомогу підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, а в решті -
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 березня 2010 року
у м. Чернівці по вулиці Вільде ОСОБА_1,
керуючи автомобілем „УАЗ",
реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив
п.10.1. правил дорожнього руху, внаслідок
сталося зіткнення його автомобіля з
автомобілем „Ауді А 4", реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

В результаті зіткнення пошкоджено
автомобіль „ Ауді А 4", чим завдано
ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 8979
грн 69 коп.

Постановою судді Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 11 червня
2010 року ОСОБА_1 визнаний винним у
вчиненні правопорушення,

передбаченого ст.124 КУпАП, і
провадження у справі закрито у зв'язку
із закінченням на момент розгляду
справи строку накладення
адміністративного стягнення.

На момент пошкодження автомобіля
ОСОБА_2 внаслідок ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 як власника
наземного транспортного засобу не була
застрахована.

Відповідно до п/п „а" п. 41.1 ст.41 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих виплатило
потерпілому ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 7483 грн 08 коп, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3365 від 16 серпня 2010 року (а.с.10).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог МТСБУ, суд першої
інстанції застосував до спірних
правовідносин положення ст.993 та ст.1191
ЦК України.

Згідно зі ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За змістом вказаної норми відбувається
заміна кредитора, тобто потерпілий
передає страховику своє право вимоги
до особи, відповідальної за
спричинення шкоди, внаслідок чого
страховик виступає замість
потерпілого, і такий перехід права
вимоги називається суброгацією.

Статтею 1191 ЦК України також
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Отже при регресі одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що позивач у відповідності до
ст.993 ЦК України має право стягнути з
відповідача в порядку суброгації
виплачене потерпілому ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 7483 грн 08 коп і
рішення суду про задоволення позову в
цій частині є обґрунтованим.

Однак при цьому суд першої інстанції
помилково послався і на ст.1191 ЦК
України як на підставу задоволення
позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилався на те, що окремі механічні
пошкодження автомобіля потерпілого,
які зазначені в протоколі огляду
транспортного засобу від 19 березня 2010
року та звіті №201-268 про оцінку
автомобіля „ Ауді А 4" від 20 березня 2010
року, складеними суб'єктом оціночної
діяльності, не зазначені в протоколі
огляду транспортного засобу від 5
березня 2010 року, який складений
працівником відділу ДАІ м. Чернівці,
тому, на його думку, розмір завданої
потерпілому ОСОБА_2 шкоди становить 5379
грн 31 коп, а сума коштів, яка підлягає
стягненню з нього на користь позивача -
4529 грн 15 коп.

Позивач при визначенні розміру
відшкодування потерпілому шкоди
виходив з висновку суб'єкта оціночної
діяльності від 20 березня 2010 року,
відповідно до якого матеріальний
збиток, завданий власнику автомобіля
Ауді А 4", пошкодженого внаслідок ДТП,
складає 8979 грн 69 коп.

Суд першої інстанції, оцінюючи
належність та допустимість наявних у
справі доказів, навів у рішенні
обґрунтовані мотиви прийняття
вказаного висновку як доказ та
відхилення розрахунку шкоди,
складеного відповідачем.

Безпідставними є також доводи апелянта
про те, що у задоволенні позову МТСБУ
слід відмовити у зв'язку із спливом
позовної давності.

У відповідності до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

При суброгації перебіг позовної
давності починається з моменту
виникнення страхового випадку.

Судом встановлено, що страховий
випадок настав 5 березня 2010 року, а з
позовом до суду МТСБУ звернулося 25
квітня 2013 року.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не було заявлено
про застосування позовної давності до
ухвалення судом рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції
безпідставно стягнув з відповідача на
користь позивача витрати, пов'язані з
проведенням оцінки автомобіля, в
розмірі 720 грн.

За змістом ст.9 Закону України від 7
березня 1996 року №85/96-ВР „Про
страхування" страхове відшкодування -
це страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування та
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку і таке
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Таким чином, у порядку суброгації
страховик не має права вимагати
відшкодування вартості експертизи у
зв'язку з тим, що такі витрати
страховика не є страховим
відшкодуванням, а спрямовані на
визначення розміру збитків. Ці витрати
належать до звичайної господарської
діяльності страховика і не підлягають
стягненню з особи, яка відповідальна за
спричинену шкоду.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд першої інстанції
необґрунтовано стягнув з відповідача
на користь позивача витрати на правову
допомогу в розмірі 750 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 на підставі довіреності
представляла інтереси МТСБУ у даній
справі.

За змістом п.2 ч.3 ст.79 та ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою участі у
справі представника сторони, не
відноситься до судових витрат і не
підлягають розподілу між сторонами в
порядку, передбаченому ст.88 ЦПК
України.

У відповідності до ст.ст.12, 56 ЦПК
України правова допомога надається
адвокатами або іншими фахівцями у
галузі права в порядку, встановленому
законом.

Оскільки ОСОБА_6 діяла як представник
МТСБУ і крім того у матеріалах справи
відсутні документи, які б підтвердили,
що вона є фахівцем у галузі права та за
законом має право на надання правової
допомоги, то немає підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідно до п.4 ст.309 ЦПК
України в частині його правового
обґрунтування підлягає зміні, а в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача витрат, пов'язаних з
проведенням оцінки автомобіля, та
витрат на правову допомогу підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 18 листопада 2013 року
в частини його правового обґрунтування
змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання суду на ст.1191 ЦК
України як на підставу задоволення
позову.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 18 листопада 2013 року
в частини з стягнення з ОСОБА_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України витрат,
пов'язаних з проведенням оцінки
автомобіля, в розмірі 720 грн та витрат
на правову допомогу в розмірі 750 грн
скасувати.

У задоволенні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення з ОСОБА_1 витрат,
пов'язаних з проведенням оцінки
автомобіля, в розмірі 720 грн відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: