Номер провадження: 22-ц/785/9721/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди за
апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_2,
подану через представника, ОСОБА_4, на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2011 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення майнової та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 30 жовтня 2010 року
внаслідок неправомірних дій
відповідача йому була завдана
матеріальна шкода, яку позивач оцінив 17
329, 36 гривень та моральну шкоду в
розмірі 10 000,00 гривень.

Позивач вказав, що згідно Постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 серпня 2011 року, 30 жовтня 2010 року у
м. Білгород-Дністровському, Одеської
області, ОСОБА_3 наніс декілька ударів
руками та ногами в область голови та
туловища ОСОБА_2 Згідно висновку
судово-медичної експертизи від 21.03.2011
року ОСОБА_2 спричинено закрита
черепно-мізкова травма у формі ушиба
головного мозку легкого ступеня,
множинні переломи кісток лицевого
черепа, тобто тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості. На
підставі п. а ст. 1, ст 6 Закону України
«Про амністію» від 08.07.2011 року ОСОБА_3
був звільнений від кримінальної
відповідальності, кримінальна справа у
відношенні нього була закрита.

В результаті отриманих
травм ОСОБА_2 проходив тривалий курс
лікування, та був змушений придбавати
велику кількість ліків на своє
лікування, варість яких вказана ним як
17 329, 36 гривень на підставі чеків, які
містяться у матеріалах справи.

Також позивач вказав, що
неправомірними діями відповідача йому
завдана моральна шкода, яка виразилася
у моральних стражданнях, які переніс
позивач, а саме: у нього змінився уклад
життя, тому що через розтрощену щелепу
він не мав змоги нормально приймати
їжу, був змущений їсти через трубочку,
що потребувало від нього та членів його
родини додаткових затрат та зусиль по
організації його життя.

Представник позивача у
судовому засіданні повністю
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, посилаючись на відсутність
доказів наявності матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Білгород-Дністровського
районного суду Одеської області від 06
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
моральної та матеріальної шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 12932, 80 грн.,
моральну шкоду 5000, 00 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржили
рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 06 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині стягнення матеріальної шкоди
та ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні позову про
стягнення матеріальної шкоди. Змінено
мотивувальну частину рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог стосовно моральної
шкоди. В решті рішення залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року
рішення апеляційного суду Одеської
області від 06 травня 2014 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційних скарг, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
і заявлених вимог колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
підлягає скасування з ухваленням
нового рішення, оскільки висновки суду
стосовно розміру матеріальної та
моральної шкоди не відповідають
обставинам справи та судом неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що постановою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 серпня 2011 року ОСОБА_3 визнаний
винним у скоєні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України та нанесенні 30
жовтня 2010 року ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень середньої тяжкості, але був
звільнений від кримінальної
відповідальності у зв»язку з
амністією, так як на момент злочину був
неповнолітнім.

Зі змісту цієї постанови вбачається та
судом установлено, що 30 жовтня 2010 року
приблизно о 23 годині ОСОБА_3 поблизу
магазину по вул. Дзержинського, 5 у м.
Білгород-Дністровську Одеської
області на грунті неприязних відносин,
які виникли між ним та ОСОБА_2, з наміром
завдання шкоди його здоров'ю, наніс
останньому численні тілесні
ушкодження, які відносяться до
категорії середньої тяжкості тілесних
ушкоджень.

Також отримання ОСОБА_2 зазначених
тілесних ушкоджень підтверджується
актом медичного обстеження, висновком
судово-медичної експертизи, медичним
висновком КУ «Одеська обласна клінічна
лікарня», висновком комп»ютерної
томографії.

У зв»язку з отриманими тілесними
ушкодженнями ОСОБА_2 з 31 жовтня 2010 року
по 22 листопада 2010 року знаходився на
стаціонарному лікуванні у відділенні
офтальмології Одеської обласної
клінічної лікарні.

Згідно довідки КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» ОСОБА_2 було придбано
за власні кошти ліки та вироби
медичного призначення для проведення
операції та медикаментозної терапії у
післяопераційний період на суму 7018 грн.
15 коп.

Також позивачем підтверджено
квитанцією до прибуткового ордеру № 239
від 08.12.2010 року про оплату 450 грн. за
проведення комп»ютерного обстеження
двох щелеп в результаті отриманих
пошкоджень цих щелеп винними діями
відповідача.

Колегія суддів вважає зазначені докази
належними та допустимими, оскільки
вони підтверджують понесені позивачем
матеріальні витрати в зв»язку з
спричиненням йому тілесних ушкоджень
середньої тяжкості відповідачем, та
вважає за необхідне стягнути на
користь позивача майнову шкоду у
розмірі 7468,15 грн. / 7018,15 + 450,00/.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_3 на
те, що ОСОБА_2 отримував безоплатну
медичну допомогу у медичному закладі є
безпідставним.

Фактично встановлено та підтверджено
довідкою КУ «Одеська обласна клінічна
лікарня», що ОСОБА_2 було придбано за
власні кошти ліки та вироби медичного
призначення для проведення операції та
медикаментозної терапії у
післяопераційний період на суму 7018,15
грн., та витрат 450 грн. на проведення
комп"ютерного обстеження.

При визначенні розміру моральної
шкоди, яку отримав позивач в результаті
неправомірних дій відповідача, в
результаті чого він отримав тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості, переносив фізичну біль,
вимушений був змінити усталений образ
свого життя, враховуючи принципи
розумності,
добросовісності,справедливості,
колегія суддів вважає що розмір
моральної шкоди 7000 грн. буде співмірним
перенесеним позивачем стражданням.

В решті позовні вимоги є недоказаними
та необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1
п.п.3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2,
подану через представника, ОСОБА_4,
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 листопада 2013 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
майнову шкоду у розмірі 7468 /сім тисяч
чотириста шістдесят вісім/ гривень 15
копійок, моральну шкоду у розмірі 7000
/сім тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення та
може бути оскаржене до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.Оверіна