Справа № 130/3614/13-ц Провадження №
22-ц/772/401/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Порощук П. П.Категорія:
37Доповідач: Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду
Вінницької області

від 27 січня 2014
року

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: судді Медяного В.М.,

Суддів : Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.,

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

за участю сторін у справі: позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Жмеринської міської ради, ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року,-

в с т а н о
в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Жмеринської міської
ради про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Посилається на те, що вона народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком являється
ОСОБА_5. З народження та до свого 4-х
річного віку, коли батьки розлучились
вона проживала в АДРЕСА_1. Після
розлучення батьків вона з матір'ю
переїхали проживати за іншою адресою, а
батько одружився вдруге, де у нього
народився син ОСОБА_3, з яким вона не
підтримує родинних зв'язків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Жмеринка помер її
батько ОСОБА_5 Однак, про смерть батька
вона дізналась випадково в листопаді
2013 року зі слів знайомих коли
повернулася із заробітків з с. Міжводне
(Крим), де перебувала з березня 2012 року
по листопад 2013 року. При зверненні до
нотаріальної контори їй стало відомо,
що після смерті батька відкрилась
спадщина, яка складається з квартири
АДРЕСА_1. Також завідуюча нотаріальної
контори відмовилась прийняти у неї
заяву про прийняття спадщини у зв`язку
з пропуском строку для прийняття
спадщини та відмовилась надати
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, мотивуючи це тим, що
до січня 2014 року вона не приймає заяв у
зв`язку із завантаженістю.

Вважає, що її необізнаність про смерть
батька, а також її тривала відсутність
за місцем проживання та не
повідомлення її про смерть батька є
поважними причинами, через які вона
пропустила строк для прийняття
спадщини.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 11 грудня 2013
року до участі в справі в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_3 (а.с.33).

Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено (а.с.42).

В апеляційній скарзі позивач у справі
ОСОБА_2 просить рішення суду першої
інстанції від 23 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права (а.с.46).

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції скаржник
позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу
повністю підтримала та просила її
задовольнити, посилаючись на викладені
в ній доводи.

Відповідач ОСОБА_3 апеляційну
скаргу не визнав та заперечив проти її
задоволення, посилаючись на її
безпідставність та необґрунтованість.

Представник відповідача
Жмеринської міської ради Вінницької
області до суду не з'явився, однак був
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи, тому відповідно
до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України справа
розглянута у його відсутність,
оскільки його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції встановив
та виходив з того, що позивачка в
позовній заяві та судовому засіданні
зазначила, що при зверненні до
нотаріальної контори, в усній формі
завідуюча нотаріальної контори
відмовилася прийняти у неї заяву про
прийняття спадщини в звязку із
пропуском строку для прийняття
спадщини та відмовилася надати
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, мотивуючи це тим, що
до січня 2014 року нотаріальна контора не
приймає заяв у звязку із загруженістю.
Крім того, на запит адвоката ОСОБА_8 від
26.11.2013 року, завідуюча Жмеринської
міської нотаріальної контори також не
надала відповіді, хоча лист був
рекомендований та направлений 28.11.2013
року.

Судом не було прийнято до уваги такі
твердження позивачки, оскільки це
спростовується позовною заявою де дата
звернення до суду зазначена 27.11.2013 року,
запитом адвоката від 26.11.2013 року, який
був направлений до нотаріальної
контори відповідно до квитанцію лише
28.11.2013 року, тобто на час перебування
справи в суді, звернення до суду із
зазначеним позовом передує дню
звернення до нотаріальної контори
подачі заяву про прийняття спадщини.

Також суд першої інстанції виходив з
того, що позивач та її представник в
судовому засіданні зазначали про те, що
ОСОБА_2 стало відомо про смерть батька
випадково від сторонніх людей,
оскільки вона тривалий час перебувала
на заробітках в Криму в с. Міжводне, що
підтверджується показами свідка
ОСОБА_9, який являється чоловіком
позивачки. Однак, будь-яких
підтверджуючих документів щодо
перебування ОСОБА_2 в зазначеному
населеному пункті суду надано не було.
Крім того, не було надано також
будь-яких підтверджуючих даних щодо
неможливості для позивачки через
об'єктивні, непереборні, істотні
труднощі вчинити певні дії, а саме
подати заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори з тих підстав, що
їй не повідомили про смерть батька.
Тому суд вважав, що цей факт слід
віднести до суб'єктивних причин,
оскільки цей факт залежав від самої
позивачки та її ставлення до померлого,
як батька та спадкодавця.

Також місцевий суд виходив з того, що із
спадкової справи померлого ОСОБА_5
видно, що відповідач у справі ОСОБА_3
21.09.2013 року звернувся до Жмеринської
міської нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5. На час розгляду справи
свідоцтва про прийняття спадщини йому
не видано. Крім того, в матеріалах
спадкової справи не міститься
будь-якої інформації щодо звернення
позивачки ОСОБА_2 із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Таким чином, місцевий суд, враховуючи
Постанову Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про практику
у справах про спадкування», ст.1269 ЦК
України, Інструкцію про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, прийшов до висновку, що
вказані ОСОБА_2 причини пропуску строку
для прийняття спадщини є неповажними.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки судом першої
інстанції правильно визначені
правовідносини, що склалися між
сторонами, їх об'єктивний склад, права
та обов'язки сторін, вірно застосовані
норми матеріального права та не
порушені норми процесуального права, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
достатніх підстав для скасування
рішення суду.

Так зокрема, відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народженні живими після відкриття
спадщини.

Частиною 1 ст.1261 ЦК України визначено,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_5,
відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1, виданого повторно 20.11.2013
року помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Жмеринці Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області складено
відповідний актовий запис №163. Після
смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове
майно, а саме квартира АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач
ОСОБА_3 є рідними дітьми ОСОБА_5 та
спадкоємцями за законом першої черги,
однак від різних дружин.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Зі змісту п. 3.5 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що
письмову заяву про прийняття спадщини
може бути надіслано поштою.

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №254/2012 р. до майна
померлого ОСОБА_5, заведену 21.09.2012 року
Жмеринською міською державною
нотаріальною конторою Вінницької
області, відповідач ОСОБА_3 із
додержанням передбаченого законом
строку подав до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини, із
зазначенням в ній про відсутність
після смерті батька інших спадкоємців
за законом. Позивач ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини з ОСОБА_5 не
проживала, і з заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
зверталась, оскільки їй не було відомо
про смерть батька, так як вона
перебувала неофіційно на роботі в
іншому регіоні України та не було
відомо про наявність спадкового майна.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тому з урахуванням наведеного,
якщо спадкоємець пропустив
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин, закон гарантує йому право на
звернення до суду з позовом про
визначення додаткового строку на
подання такої заяви.

Пунктом. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування»роз'яснив судам, що,
особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої статті 1272 ЦК України.
Зазначене положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи питання про визначення
особі додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Частиною 2 ст.59 ЦПК України
визначено, що обставини справи, які за
законом мають бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування .

Таким чином, колегія суддів
вважає, що безспірних доказів
поважності причин пропуску строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини позивач суду не надала, саме
по собі перебування неофіційно на
роботі в с. Міжводне Чорноморського
району Автономної Республіки Крим, яке
підтверджується лише показами свідка,
необізнаність про смерть батька, з яким
родинні зв`язки вона взагалі не
підтримувала, а також необізнаність
про наявність спадкового майна не
свідчить про існування об'єктивних,
непереборних перешкод для звернення її
із заявою про прийняття спадщини. Також
наявний в матеріалах справи
адвокатський запит від 26.11.2013 року до
Жмеринської нотаріальної контори щодо
надання ОСОБА_2 постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з
пропущенням нею строку прийняття
спадщини не свідчить про звернення
ОСОБА_2 до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.10, 57, 60 ЦПК
України суд вирішує цивільно-правовий
спір на засадах змагальності, кожна
сторона зобов'язана доказами довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів прийшла
до висновку, що посилання скаржника на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
застосування норм матеріального та
процесуального права є безпідставним,
не обґрунтованим та таким, що
суперечить вимогам Закону та
матеріалам справи. Доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують та не є обґрунтованими
підставами для скасування ухваленого
судом рішення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 23 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана
касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :підпис.
В.М. Медяний

Судді :підписи.
О.В. Ковальчук

В.В. Жданкін

З оригіналом вірно.

Суддя: