РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/6184/14-ц

Пров. №2/668/1754/14

19.11.2014

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Двіняніній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виділ частки
житлового будинку в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виділ частки
житлового будинку в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому просила
провести виділ в натурі належної їй
частини житлового будинку АДРЕСА_1 та
визначити порядок користування
земельною ділянкою, наданої в
користування для обслуговування цього
будинку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
подала зустрічний позов до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому також
просила провести виділ в натурі
належної їй частини житлового будинку
АДРЕСА_1 та визначити порядок
користування земельною ділянкою,
наданої в користування для
обслуговування цього будинку.

Відповідно вимог ст. 123 ЦПК України
зустрічний позов прийнято до спільного
розгляду з первісним.

Позовні вимоги первісного та
зустрічного позовів мотивовано тим, що
позивачі та відповідачі є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1. У зв'язку з існуванням
суперечностей відносно володіння та
користування цим майном, позивачі
бажають поділити будинок в натурі між
співвласниками та визначити порядок
користування земельною ділянкою.
Домовитись в позасудовому порядку
сторони не можуть, від укладання
нотаріально посвідченого договору
відповідачі ухиляються, що змусило
позивачів звернутись до суду.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом позовні
вимоги первісного та зустрічного
позовів, з урахуванням заяв про їх
уточнення, підтримали повністю,
просили виділити в натурі належну їм
частину будинку відповідно до
запропонованого експертом варіанту та
визначити порядок користування
земельною ділянкою.

Представник відповідача ОСОБА_8 позові
вимоги первісного та зустрічного
позовів не визнав, не погодився із
запропонованими експертом варіантами
виділу частини домоволодіння та
порядку користування земельною
ділянкою, проти задоволення позовів
заперечував, оскільки позивачами
здійснено самочинне будівництво,
просив відмовити у задоволенні як
первісного, так і зустрічного позовів.

Інші відповідачі в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи
повідомлялись неодноразово, причини
неявки суду не відомі, письмових
заперечень проти первісного та
зустрічного позовів не надходило.

Заслухавши учасників процесу, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні первісного та зустрічного
позовів слід відмовити з урахуванням
наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності сторонам у справі.

ОСОБА_1 є власником 10/100 частин цього
житлового будинку, а ОСОБА_2 є
власником 6/100 його частин.

Житловий будинок розташований на
земельній ділянці, яка виділялась
рішенням Херсонського міськвиконкому
від 17.04.1954 року (загальною площею 1018,2
кв.м).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 32/14
від 09.10.2014 року (а.с. 173) та листа
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області від 28.07.2014 року (а.с.
140) в частині житлового будинку літ. «В»,
яка перебуває в фактичному володінні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ведеться
реконструкція. В порівнянні з наданою
технічною документацією БТІ
конфігурація реконструйованої будівлі
змінена. Також надбудовано другий
поверх. Будівельні роботи ведуться без
реєстрації в інспекції повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт, що є порушенням п. 1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно вимог ч.ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. У разі виділу
співвласником у натурі частки із
спільного майна для співвласника, який
здійснив такий виділ, право спільної
часткової власності на це майно
припиняється. Така особа набуває право
власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 376
ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно правових висновків Верховного
Суду України, викладених у постанові
від 04.12.2013 року у справі №6-130цс13, у
розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК самочинним
будівництвом є не тільки новостворений
об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який
виник в результаті реконструкції,
капітального ремонту, перебудови,
надбудови уже іс нуючого об'єкта,
здійснених без одержаного дозволу
місцевих органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування,
розробленої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, до зволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектур но-будівельного контролю,
оскільки в результаті таких дій об'єкт
втра чає тотожність з тим, на який
власником отримано право власності.
Об'єкти нерухомого майна, до складу
яких входять самочинно збудовані
(реконструйовані, переплановані)
об'єкти, не є об'єктами права власно сті
(ч. 2 ст. 376 ЦК), а тому не можуть бути
предметом поділу (виділу) згід но із
нормами ст.ст. 364, 367 ЦК.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проводиться реконструкція частини
житлового будинку літ. «В», яка
перебуває в фактичному їх володінні,
без реєстрації відповідного
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, тобто здійснюється
самочинне будівництво. Відтак, вимоги
про виділ в натурі належної їм частини
будинку без оформлення будівельної
документації є передчасними та
неправомірними, тому не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 120 ЗК
України якщо жилий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Положення статті 88 ЗК України
визначають порядок володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності.

Зокрема, частинами 1, 3 та 4 цієї статті
визначено, що володіння, користування
та розпорядження земельною ділянкою,
що перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку. Учасник спільної часткової
власності має право вимагати виділення
належної йому частки із складу
земельної ділянки як окремо, так і
разом з іншими учасниками, які
вимагають виділення, а у разі
неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

У зв'язку з неврегульованістю питання,
положення статті 88 ЗК України можуть
бути засновані за аналогією закону до
відносин щодо порядку користування
земельною ділянкою, що перебуває у
спільному користуванні кількох осіб,
зокрема, в частині щодо виділу в
користування частини земельної
ділянки, що перебуває у спільному
користуванні.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, викладеній в п. 22
постанови Пленуму «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» № 7 від 16.04.2004 року, якщо до
вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

Враховуючи те, що позивачами за
первісним та зустрічним позовом
здійснюється самочинне будівництво,
розмір та конфігурація частини будинку
були змінені, в результаті чого об'єкт
фактично втратив тотожність з тим, на
який ними отримано право власності, що
потягло за собою зміну розміру часток у
праві власності на житловий будинок,
позовні вимоги про визначення порядку
користування земельною ділянкою є
також передчасними та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст.
364, 376 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 209, 213-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виділ частки
житлового будинку в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про виділ частки житлового
будинку в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою -
відмовити

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяГаврилов Д. В.