Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/778/3904/14
Головуючий у 1-й інстанції Онищенко Е.А.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:
головуючого Бондара М.С.
суддів Воробйової І.А.,
при секретарі Мельник З.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
Житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-6» на рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 17
жовтня 2002 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Житлово-будівельного
кооперативу «Кристал-6», треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності в порядку спадкування
У червні 2002 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ЖБК «Кристал-6», треті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.
В обґрунтування позову, позивач
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивача - ОСОБА_7 Після його смерті
залишилась спадщина у вигляді
нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1.
Заповіт не складався. Спадкоємцями за
законом є - ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_5
(мати), ОСОБА_6 (дружина), які не
претендують на спадщину.
На підставі викладеного позивач
просила суд, визнати за нею право
власності на спадкове майно - квартиру
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7,
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2002 року
позов задоволено, визнано за ОСОБА_3
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_7

Не погоджуючись з рішенням суду, ЖБК
«Кристал-6» подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов»язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності -на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
вирішити, зокрема, питання щодо
наявності обставин, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими обставинами.

У рішенні суду обовязково повинні
зазначатися встановлені судом
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Проте ухвалене по справі рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до ЖБК
«Кристал-6» про визнання права
власності на спірну квартиру в порядку
спадкування за законом, суд першої
інстанції керуючись ст.529 ЦК України,
виходив із того, що ОСОБА_3 є дочкою
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, інші
спадкоємці не заперечують щодо
визнання за нею права власності на
спірну квартиру.

Однак такий висновок зроблено судом у
зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції,
що діяла на момент спірних
правовідносин, спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно із вимогами ст. ст. 529 ЦК УРСР в
редакції 1963 року при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти, дружина і батьки
померлого.

Статтею 555 ЦК УРСР (1963 року) передбачено,
що спадкове майно за правом
спадкоємства переходить до держави,
якщо у спадкодавця немає спадкоємців
ні за законом, ні за заповітом.

Розглядаючи спір за позовом ОСОБА_3 до
ЖБК «Кристал-6» про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, суд першої інстанції не
встановив, у чому саме полягає
порушення прав позивачки як спадкоємця
з боку зазначеного нею відповідача ЖБК
«Кристал-6» та які правовідносини між
ними виникли. Не наведено з цього
приводу жодного мотиву як у позовній
заяві, так і в поясненнях позивачки.
Суд першої інстанції не вірно
визначився з характером спірних
правовідносин та обсягом прав
спадкодавця на момент смерті, не
правильно визначився із нормою
матеріального права, що регулює
спадкування вказаної спірної квартири
і не з'ясував обставини, що підлягають
встановленню з урахуванням
правовідносин сторін, дійшовши
передчасного висновку про наявність
правових підстав для задоволення
заявленого позову до ЖБК «Кристал-6» з
посиланням на ст.529 ЦК України.

Крім того, до спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Як вбачається з
матеріалів справи, позивачем взагалі
не доведено право власності померлого
ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції невірно
встановив характер правовідносин
сторін, зміст і підставу позовних вимог
та норму, яка підлягає застосуванню до
цих правовідносин, не замінив
первісного відповідача належними
відповідачами - спадкоємцями та не
залучив до участі у справі інших
спадкоємців як співвідповідачів.

За таких обставин, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
фактично виник спір з приводу
спадкування, позов заявлено до
неналежного відповідача, у суду першої
інстанції не було передбачених законом
підстав для задоволення позовних
вимог.

Ураховуючи, що судом при вирішенні
спору неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
судове рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів ,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
«Кристал-6» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2002 року у
цій справі скасувати. Ухвалити нове
рішення яким відмовити в задоволені
позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: