Справа № 286/7383/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Першко А. А.,

за участю відповідача 1 ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_2 до відповідача 1
редактора газети «Овруцький голос»
ОСОБА_1, відповідача 2 редакції газети
«Овруцький голос» про спростування
недостовірної інформації, , -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивач ОСОБА_2
просить: 1).Зобов'язати редакцію газети
«Овруцький голос» та редактора газети
ОСОБА_1 протягом місяця з дня набрання
рішенням законної сили спростувати
наступну недостовірну інформацію про
ОСОБА_2: «…колишній генеральний
директор підприємства протягом всього
періоду перебування на цій посаді, а
також і до цього періоду, перебуваючи
на посаді комерційного директора,
проводив діяльність, яка завдавала
шкоди інтересам підприємства: не
виплачував ні суму кредиту, яку взяв
ГЗК «Кварцит» у банку, ні відсотки по
ньому, чим навмисно нарощував борги за
цим кредитом; без погодження з
акціонерами і наглядовою радою
підприємства здійснював відчуження
майна за заниженими цінами; більшість
закупівель для потреб підприємства,
навмисно, здійснював через декілька
фізичних осіб-підприємців за
збільшеними цінами; звітував лише про
прибуткову діяльність і жодного разу
не доповідав, що веде збиткову
діяльність. А банку-кредитору ще й
надав письмову пропозицію здійснити
стягнення за кредитним договором
шляхом передачі права власності на
майновий комплекс.»; «Але, звільнений
керівник не хотів заспокоїтися, він,
уже не перебуваючи на цій посаді, видає
ряд наказів, і за спиною власників, за
допомоги головного інженера цього ж
підприємства, коїть протиправні дії,
фактично підробляючи документи для
передачі майнового комплексу
«Кварцит» в руки банку.»; «А знаєте до
чого призвели такі дії цих осіб? Вони
призвели до лютневих подій, коли
ввечері, невідома група людей зі зброєю
увірвалась на територію підприємства,
виставила на вулицю всіх працівників
підприємства, чим фактично здійснила
захоплення підприємства і зупинила всю
його виробничу діяльність.»; «Роботу
ГЗК «Кварцит» з колективом близько 300
осіб було повністю паралізовано,
паралізовано амбіційністю однієї
людини, яка пішла ще далі, та звернулась
ще й до суду з позовом про протиправне
звільнення його з посади, яку й
програла...»; «Колишній генеральний
директор ГЗК «Кварцит» реєструє на
своє ім'я нове підприємство, основним
видом діяльності якого є добування
корисних копалин, а потім бере у банку в
оренду майновий комплекс підприємства,
на якому працював багато років.»; «А
чому колишнє керівництво «Кварциту» не
виплачувало зарплатню, це при тому, що
на рахунках були гроші, я відповіді не
маю, відповісти може лише воно», яка
була поширена ОСОБА_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2» у газеті «Овруцький
голос» НОМЕР_1; 2).Спростування зробити
шляхом публікації того, що вищевказана
інформація «…», яка була поширена
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті в
статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» у газеті
«Овруцький голос» НОМЕР_1 є
недостовірною; 3).Спростування
здійснити на тій самій шпальті в газеті
«Овруцький голос» й тим самим шрифтом,
що й спростовувана інформація, без
власних коментарів та зауважень;
4).Судові витрати покласти на
відповідачів.

Позов мотивований тим, що обставина
недостовірності інформації,
надрукованої ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті
«Овруцький голос» НОМЕР_1 у статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2», встановлена в судовому
порядку рішенням Овруцького районного
суду Житомирської області від 18.08.2014
року та рішенням Апеляційного суду
Житомирської області від 13.10.2014 року у
справі № 286/5336/13-ц; відповідно до ст.277 ЦК
України фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації має право на
спростування цієї інформації.

Відповідач 1 подав письмові
заперечення, в яких просить у
задоволенні позову ОСОБА_2 до редактора
газети «Овруцький голос» ОСОБА_1 та
редакції газети «Овруцький голос» про
спростування недостовірної інформації
відмовити; справу № 286/7383/14-ц Овруцького
районного суду Житомирської області за
позовом ОСОБА_2 до редактора газети
«Овруцький голос» ОСОБА_1 та редакції
газети «Овруцький голос» про
спростування недостовірної інформації
закрити з причини спливу строків
позовної давності і через те, що суд
першої інстанції вже розглядав справу
з цього приводу, звільнити його від
сплати судового збору, як учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії,
мотивуючи тим, що рішенням
Апеляційного суду Житомирської
області рішення Овруцького районного
суду Житомирської області в частині
задоволення вимог позивача про
спростування недостовірної інформації
скасовано; редакція газети «Овруцький
голос» не є юридичною особою; спірна
публікація була надрукована в газеті
ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач звернувся з
позовом в суд про її спростування 12.11.2014
року, тобто через 1 рік та майже 4 місяці,
а відтак, пропустив встановлений ст.37
Закону України «Про друковані засоби
масової інформації» та п.2.ч.2 ст.258 ЦК
України однорічний строк звернення до
суду з приводу спростування
недостовірної інформації. Відповідач 1
також подав заяву про закриття
провадження у справі на підставі ст.205
ЦПК України, оскільки з приводу спору
між тими ж сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав є судові
рішення, що набрали законної сили.

Позивач та його представник в судове
засідання не прибули. Натомість
представник позивача подав заяву про
розгляд справи без його участі та
участі позивача, при цьому зазначив, що
позовні вимоги позивач підтримує в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач 1 проти
вимог та доводів позовної заяви
заперечив, з мотивів, викладених у
письмових запереченнях та заяві про
закриття провадження у справі.

Заслухавши думку відповідача 1 та
заслідивши докази у справі, суд дійшов
наступних висновків.

Рішенням Овруцького районого суду
Житомирської області від 18.08.2014 року у
справі № 286/5336/13-ц задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
спростування недостовірної
інформації. Визнано інформацію, а саме:
«... колишній генеральний директор
підприємства протягом всього періоду
перебування на цій посаді, а також і до
цього періоду, перебуваючи на посаді
комерційного директора, проводив
діяльність, яка завдавала шкоди
інтересам підприємства: не виплачував
ні суму кредиту, яку взяв ГЗК «Кварцит»
у банку, ні відсотки по ньому, чим
навмисно нарощував борги за цим
кредитом; без погодження з акціонерами
і наглядовою радою підприємства
здійснював відчуження майна за
заниженими цінами; більшість
закупівель для потреб підприємства,
навмисно, здійснював через декілька
фізичних осіб-підприємців за
збільшеними цінами; звітував лише про
прибуткову діяльність і жодного разу
не доповідав, що веде збиткову
діяльність. А банку-кредитору ще й
надав письмову пропозицію здійснити
стягнення за кредитним договором
шляхом передачі права власності на
майновий комплекс»; «Але, звільнений
керівник не хотів заспокоїтися, він,
уже не перебуваючи на цій посаді, видає
ряд наказів, і за спиною власників, за
допомоги головного інженера цього ж
підприємства, коїть протиправні дії,
фактично підробляючи документи для
передачі майнового комплексу
«Кварцит» в руки банку.»; «А знаєте до
чого призвели такі дії цих осіб? Вони
призвели до лютневих подій, коли
ввечері, невідома група людей зі зброєю
увірвалась на територію підприємства,
виставила на вулицю всіх працівників
підприємства, чим фактично здійснила
захоплення підприємства і зупинила всю
його виробничу діяльність.»; «Роботу
ГЗК «Кварцит» з колективом близько 300
осіб було повністю паралізовано,
паралізовано амбіційністю однієї
людини, яка пішла ще далі, та звернулась
ще й до суду з позовом про протиправне
звільнення його з посади, яку й
програла...»; «Колишній генеральний
директор ГЗК «Кварцит» реєструє на
своє ім'я нове підприємство, основним
видом діяльності якого є добування
корисних копалин, а потім бере у банку в
оренду майновий комплекс підприємства,
на якому працював багато років.»; «А
чому колишнє керівництво «Кварциту» не
виплачувало зарплатню, це при тому, що
на рахунках були гроші, я відповіді не
маю, відповісти може лише воно»
опубліковану в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» в
газеті «Овруцький голос» НОМЕР_1
недостовірною та такою, що принижує
честь, гідність і ділову репутацію.
Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_4
опублікувати у газеті «Овруцький
голос» не пізніше десяти днів з дня
набрання рішенням законної сили
спростування тим же шрифтом
українською мовою, що й спростовувана
інформація, під заголовком
«Спростування» та на тому ж місці
шпальти, де містилося повідомлення, яке
спростовується, інформацію наступного
змісту: ««Спростування» «В статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2» в газеті «Овруцький
голос» НОМЕР_1 було розміщено наступну
недостовірну інформацію «<...>».
Відповідно до судового рішення ОСОБА_1,
ОСОБА_4 спростовують дану недостовірну
інформацію». Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 458,82
грн.

Рішенням Апеляційного суду
Житомирської області від 13.10.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково, скасовано рішення Овруцького
районного суду Житомирської області
від 18.08.2014 року у справі № 286/5356/13-ц в
частині задоволення позовних вимог про
публікацію спростування інформації і в
цій частині ухвалено нове рішення -
відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про спростування інформації.

Рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 13.10.2014 року у
справі № 286/5356/13-ц в касаційному порядку
не оспорювалось.

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до редактора
газети «Овруцький голос» ОСОБА_1 та
редакції газети «Овруцький голос» про
спростування недостовірної
інформації, який і розглядається судом
у цій справі № 286/7383/14-ц.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України
відповідачами у справі можуть бути
фізичні і юридичні особи.

Згідно з п.9 постанови Пленуму
Верховного суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
відповідачами у справі про захист
гідності, честі чи ділової репутації є
фізична або юридична особа, яка
поширила недостовірну інформацію, а
також автор цієї інформації; якщо позов
пред'явлено про спростування
інформації, опублікованої в засобах
масової інформації, то належними
відповідачами є автор і редакція
відповідного засобу масової
інформації чи інша установа, що виконує
її функції, оскільки згідно зі статтею
21 Закону України «Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні»
редакція або інша установа, яка виконує
її функції, здійснює підготовку та
випуск у світ друкованого засобу
масової інформації; у разі, коли
редакція друкованого засобу масової
інформації не має статусу юридичної
особи, належним відповідачем є
юридична особа, структурним
підрозділом якої є редакція; якщо
редакція не є структурним підрозділом
юридичної особи, то належним
відповідачем виступає засновник
друкованого засобу масової інформації.

Судовими рішеннями у справі № 286/5356/13-ц,
які набрали законної сили та мають
приюдиційний характер, зокрема
рішенням Апеляційного суду
Житомирської області від 13.10.2014 року,
встановлено, що частина інформації,
опублікованої ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті
«Овруцький голос» НОМЕР_1 в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2», яка представляє собою
інтерв'ю, надане ОСОБА_4 головному
редактору та засновнику газети ОСОБА_1,
є недостовірною; однак, фізичні особи
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не є тими суб'єктами,
на яких згідно з чинним законодавством
має бути покладений обов'язок про
спростування недостовірної
інформації, поширеної у друкованому
засобі; ОСОБА_2 до редакції газети
«Овруцький голос» з позовом про
спростування інформації не звертався.
Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Проте, як пояснив відповідач 1 в
судовому засіданні та вбачається з
матеріалів справи, зокрема копій
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.12.2014 року та
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від
29.05.2007 року, редакція газети «Овруцький
голос» немає статусу юридичної особи
та не є структурним підрозділом
юридичної особи; засновником газети
«Овруцький голос» є ОСОБА_1, як фізична
особа-підприємець, тобто такої посади
як редактор газети «Овруцький голос» в
конкретному випадку не існує, оскільки
ФОП ОСОБА_1, будучи засновником та
видавцем газети «Овруцький голос»,
просто виконує функцію редактора
газети. Позов до ФОП ОСОБА_1, як
засновника газети «Овруцький голос»,
про спростування недостовірної
інформації, ОСОБА_2 не пред'являвся, а у
вирішеній судами першої і апеляційної
інстанцій справі № 286/5356/13-ц він був
відповідачем як фізична особа без
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності.

Таким чином, з огляду на викладене в
сукупності, суд дійшов висновку, що
редакція газети «Овруцький голос», яка
немає статусу юридичної особи, є
неналежним відповідачем у справі, а
тому у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до редакції газети «Овруцький
голос» про спростування недостовірної
інформації слід відмовити. Щодо цих же
позовних вимог ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації, заявлених до
редактора газети «Овруцький голос»
ОСОБА_1, то суд вважає, що в цій частині
позову провадження у справі слід
закрити відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України з підстави наявності такого, що
набрало законної сили рішення суду,
ухваленого з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих же підстав.

Тому керуючись 10, 11, 60, 61, 88, 158, 196, 205, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
редакції газети «Овруцький голос» про
спростування недостовірної інформації
- відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до
редактора газети «Овруцький голос»
ОСОБА_1 - провадження у справі закрити.

На рішення суду до Апеляційного суду
Житомирської області через Овруцький
районний суд Житомирської області може
бути подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. І. Вачко