АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/418/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. УХВАЛА
03 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Гончар Н. І. суддів Вишня
Н. В. , Пономаренко В. В. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 11 грудня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої вимоги тим, що 19 січня 2006 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір, згідно
умов якого позивач надав відповідачу
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 16,80 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. В порушення умов договору
відповідач взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконав, внаслідок
чого виникла заборгованість станом на
складається з наступного: 7560,89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2400,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1303,05 грн. штраф
(процентна складова).
Враховуючи наведене, позивач просив
суд стягнути з відповідача
кредитним договором від 19.01.2006 року та
судові витрати.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 грудня 2013 року
позов задоволено. Ухвалено стягнути з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 19.01.2006 року станом на 08.10.2013
року в сумі 27864,07 грн. та судовий збір в
сумі 278,64 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне та неправильне
встановлення обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк».

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
19 січня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір, згідно умов якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 25000
грн. у вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 16,80 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами та правилами надання
банківських послуг складає між ним і
банком, договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України, строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України,
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Якщо в зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, останній платіж, як вбачається
з розрахунку ним було здійснено 27.02.2009
року (а.с. 12), у зв'язку з чим виникла
заборгованість за кредитним договором,
що станом на 08 жовтня 2013 року в сумі
27864,07 грн. яка складається з наступного:
7560,89 грн. - заборгованість за кредитом,
16100,13 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 2400,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1303,05 грн. штраф
(процентна складова).

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що суд, ухвалюючи рішення про
стягнення суми боргу з відповідача,
обґрунтовано виходив з того, що строк
позовної давності позивачем не
пропущений, оскільки укладеним між
сторонами договором, зокрема п. 9.12 Умов
та правил надання банківських послуг
було визначено, що договір діє протягом
12 місяців з моменту підписання, і якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

Як встановлено в судовому засіданні, і
апелянт даний факт підтвердив, що із
заявою про припинення дії кредитного
договору від 19.01.2006 року він до Банку не
звертався.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість вимог Банку і
стягнення заборгованості, адже
позивачем доведено факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання за
кредитним договором та надано
відповідний розрахунок суми
заборгованості, який відповідачем не
спростований.

Позичальник порушив свої зобов'язання
за вказаним договором та не виконав їх
належним чином, в зв'язку з чим
позивачем проведено нарахування як
відсотків за користування коштами так
і штрафних санкцій, розмір яких
визначений в Умовах та Правилах
надання банківських послуг.

Колегія суддів критично оцінює
посилання апелянта на те, що при
проведенні нарахування заборгованості
Банком не було враховано, що в лютому 2009
року він повністю погасив
заборгованість по кредиту та сплатив
кошти в сумі 29 847 гривень, оскільки із
наданого Банком розрахунку вбачається,
що вищевказана сума дійсно була
апелянтом сплачена та врахована Банком
при проведенні розрахунку і дійсно
станом на березень 2009 року він не мав
ніякої заборгованості по кредиту /а.с.
12/. Заборгованість, про стягнення якої
заявив даний позов Банк виникла з
урахуванням сум, які були отримані
позивачем по даній кредитній картці
після 05.03.2009 року.

Колегія суддів також не може прийняти
до уваги твердження апелянта про те, що
кошти із карткового рахунку в період з
05.03.2009 року по 25.03.2009 року він не знімав,
кредитною карткою не користувався,
оскільки доказів того, що кредитна
картка після погашення заборгованості
в лютому 2009 року була здана Банку,
останній суду не надав, а
відповідальність за її зберігання та
використання лежить саме на ньому.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не знаходить підстав для скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 грудня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :