АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №682/2517/13-ц
Провадження №22-ц/792/239/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В.,
Юзюка О.М.,

при
секретарі Байдичі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - виконавчий
комітет Славутської міської ради
Хмельницької області, про визначення
місця проживання дитини за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 листопада 2013 року,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання їх дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ним.

ОСОБА_1 зазначив, що з 9 листопада
1996 року до 29 січня 2002 року він перебував
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від
спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народилася дочка ОСОБА_3, яка на
даний час проживає з відповідачкою.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не
дозволяє дитині бачитися з позивачем і
перешкоджає їх зустрічам. Неповнолітня
ОСОБА_3 не відвідує школу та не ночує
дома, а ОСОБА_2 втратила контроль над
особистим життям дочки. В свою чергу,
позивач працює, забезпечений житлом,
спроможний створити належні умови для
проживання та виховання дитини.

Суд залучив виконавчий комітет
Славутської міської ради Хмельницької
області (далі - орган опіки та
піклування) до участі у справі як третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору.

Рішенням Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 листопада 2013 року в
позові відмовлено.

Суд виходив з того, що місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою, а неповнолітня ОСОБА_3 висловила
бажання проживати з матір'ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Учасники процесу, які в
установленому законом порядку
оповіщені про час і місце судового
засідання, до суду не з'явилися. Від
сторін до апеляційного суду надійшли
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, а відповідачка ОСОБА_2
подала суду письмові заперечення проти
апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що з 9 листопада 1996
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
за рішенням Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 29 січня
2002 року. Сторони мають неповнолітню
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний
час проживає з відповідачкою.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 проживають окремо.

Рішенням органу опіки та
піклування від 20 травня 2011 року № 213
визначені способи участі ОСОБА_1 у
вихованні дочки та спілкуванні з нею -
встановлені дні зустрічі та особистого
спілкування позивача з дочкою щосуботи
з 14 години до неділі 18 години.

Зазначені обставини
підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами та показаннями
свідка ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, вільно обирає собі
місце проживання, за винятком обмежень,
які встановлюються законом.

В силу ч. 3 ст. 160 СК України якщо
батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Аналіз змісту вказаних правових
норм дає підстави для висновку, що у
випадку окремого проживання батьків
дитина, яка досягла чотирнадцяти років,
самостійно визначає того з них, з ким
вона бажає проживати.

Неповнолітній ОСОБА_3 виповнилось
чотирнадцять років, вона бажає
проживати з матір'ю ОСОБА_2 та
категорично заперечує можливість
проживання з позивачем.

За таких обставин суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
відсутні підстави для зміни місця
проживання дитини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують даного висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Маршал
І.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 46