ЗАЛІЗНИЧНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
вул. Хромченка, 6-а, тел./факс (0652) 22-82-68,
Справа № 122/1126/14-ц
Провадження по справі 6/122/79/14
У Х В А Л А

10 лютого 2014
року Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого, судді - Шильнова М.О.,

при секретарі - Іоновій А.О.

розглянувши у залі суду у м.
Сімферополі подання головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції АР Крим про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Головний Державний виконавець Відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції АР Крим Чусов С.В.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі території України
до виконання ним зобов'язань за судовим
рішенням, мотивуючі подання тим, що у
провадженні Відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
районного управління юстиції АР Крим
знаходиться виконавче провадження №
39686432, з примусового виконання
виконавчого листа Сімферопольського
районного суду АРК № 116/2372/13-ц, виданого
05.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 67940 грн. 50 коп. Державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження, про що повідомлено
сторони виконавчого провадження з
наданням часу на добровільне
виконання, однак боржник на теперішній
час рішення суду не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає,
що подання не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Положенням ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
встановлено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України", громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених цим
Законом. Такі випадки передбачені у
статті 6 Закону, одним з яких є ухилення
громадянина від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи), звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

При цьому, "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи)" означає такі діяння
(дії чи бездіяльність) особи боржника,
які полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. Особа, що має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежного. Зокрема, про "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
на боржника рішенням" можуть свідчити
будь-які свідомі діяння боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини.

Частиною 6 статті 12 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлений
перелік обов'язків боржника, як
учасника виконавчого провадження, а
саме:

- утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання

рішення;

- надання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;

- своєчасно заявлятися за
викликом державного виконавця;

- письмово повідомляти
державного виконавця а заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Ретельно дослідивши матеріали подання,
суд дійшов до висновку, що вони не
містять відомостей, які б могли
свідчити про те що боржник порушив
обов'язки встановлені частиною 6 статті
12 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме самостійне
невиконання боржником зобов'язань
протягом строку, вказаного державним
виконавцем в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

Отже, матеріали подання не містять
жодного доказу щодо ухилення ОСОБА_1
від виконання зобов'язань, покладених
на нього виконавчим листом
Сімферопольського районного суду АРК
№ 116/2372/13-ц, виданим 05.09.2013 року.

За таких обставин не має підстав
визначених законом для задоволення
подання, оскільки заявник не довів факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Керуючись статтею 377-1 Цивільного
процесуального Кодексу України,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції АР Крим про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя