АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/650/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27» січня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 21 листопада 2013 року по
справі за позовом Споживчого
товариства по спільній експлуатації
гаражів, місць зберігання
автотранспортних засобів «РОДНІК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Споживче товариство по
спільній експлуатації гаражів, місць
зберігання автотранспортних засобів
«РОДНІК» звернувся до суду з
зазначеним та у подальшому уточненим
позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що
Споживче товариство по спільній
експлуатації гаражів, місць зберігання
автотранспортних засобів «РОДНІК» є
самостійною організацією громадян, яке
на добровільних засадах членства та
взаємодопомоги з'єдналися для
спільного господарства членів
товариства у послугах по належному
зберіганню транспортних засобів. Майно
товариства складається із внесків
членів товариства, яке придбано в
результаті здійснення статутної
діяльності. Згідно Статуту товариства
вищим органом управління товариства є
загальні збори, на яких 22.01.1994 року
прийнято рішення про стягнення пені за
несплату внесків, яка стягується за
поточний місяць в наступному місяці до
15 числа із розрахунку 1% за добу, а з 15
числа кожного місяця - 3% за добу. Розмір
щомісячного грошового внеску
встановлено правлінням товариства,
який склав з квітня 2007 року 25,00 грн., з 01
травня 2009 року - 35,00 грн., з 01 червня 2010
року - 40,00 грн., з 01 квітня 2011 року - 47,00
грн., з 01 квітня 2012 року і по теперішній
час 55,00 грн. ОСОБА_1 є членом товариства,
користується гаражем № НОМЕР_1. З 01.12.2007
року ОСОБА_1 припинив сплачувати
щомісячні внески та станом на 01.11.2013
року заборгованість по внескам склала
3705, 66 грн., з них по внескам 1159,00 грн., по
пені - 2546,66 грн., яку позивач просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 21 листопада 2013 року
позовну заяву СТ «РОДНІК» задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача заборгованість по щомісячним
внескам у розмірі 1159,00 грн. та
заборгованість по пені у розмірі 524,00
грн., а всього 1683,00 грн. та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 104,20
грн., в іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення суду - скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити. Посилався на
порушення норм процесуального та
матеріального права. Вважав, що суд
першої інстанції не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
увагу на те, що з 01.04.2011 року у позивача
змінився номер розрахункового рахунку
та на прохання надати новий номер
позивач не відреагував, у зв`язку з чим
вважав, що заборгованість за період з
01.04.2011 року по 30.09.2013 року в розмірі 1560,00
грн. виникла не з його вини. Зазначив, що
всі внески з грудня 2007 року вносив
вчасно і підстав для нарахування пені
не було, про проведення загальних
зборів членів СП «РОДНІК», якими була
встановлена пеня 1% та 3% за добу, не знав
і його ніхто не повідомляв. Вказав, що
ніяких розрахунків, за якими
нарахована пеня позивач не навів.
Зазначив, що позивачем пропущено строк
позовної давності для стягнення пені.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки ОСОБА_1 не сплатив своєчасно
щомісячні внески, він зобов'язаний
сплатити їх з урахуванням пені.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Споживче
товариство по спільній експлуатації
гаражів, місць зберігання
автотранспортних засобів «РОДНІК» є
самостійною організацією громадян,
створеною на базі товариства
«Автомотолюбитель», яке
самоліквідувалося, (а. с. 17). На підставі
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи воно зареєстровано
16.04.1993 року. Пунктом 4.3. Статуту
товариства передбачено, що вищим
органом управління товариства є
загальні збори. Із протоколу загальних
зборів товариства від 22.01.1994 року
вбачається, що за несплату внесків
визначено розмір пені, яка стягується
за поточний місяць в наступному місяці
до 15 числа із розрахунку 1% за добу, а
після 15 числа кожного місяця - 3% за добу,
включаючи і попередні дні наступного
місяця. Згідно протоколу засідання
правління товариства від 31.03.2007 року,
14.03.2009 року, 07.05.2010 року, 11.03.2011 року,
25.02.2012 року визначено розмір
щомісячного грошового внеску на
утримання гаражів, місць зберігання
автотранспортних засобів, який склав з
квітня 2007 року 25,00 грн., з 01 травня 2009
року - 35,00 грн., з 01 червня 2010 року - 40,00
грн., з 01 квітня 2011 року - 47,00 грн., з 01
квітня 2012 року та по теперішній час 55,00
грн. Із облікової картки ОСОБА_1
вбачається, що ОСОБА_1 є членом
товариства, користується гаражем №
НОМЕР_1, внески сплачував несвоєчасно,
тому і нараховувалася пеня, яку він
сплачував, тобто про те, що
нараховується пеня за несвоєчасно
внесені внески та її розмір він знав, (а.
с. 96 - 101). Із матеріалів справи
вбачається, що на адресу ОСОБА_1
неодноразово товариство направляло
листи щодо наявності у нього
заборгованості, які він отримував, (а. с.
33, 34,102 - 109). Із розрахунку, який
міститься на аркуші справи №№ 14-16
вбачається, що з урахуванням сплати
ОСОБА_1 24.10.2013 року та 31.10.2013 року внесків
- відповідно 1560,00 грн. та 165,00 грн., сума
заборгованості ОСОБА_1 з листопада 2010
року по листопад 2013 року склала 1159,00
грн. по внескам та 524,00 грн. пені за один
рік. Із листа товариства від 14.06.2011 року
на аркуші справи № 53 вбачається, що
ОСОБА_1 відомі були банківські
реквізити товариства, на які він
перерахував заборгованість за грудень
2007 рік в сумі 1453,00 грн. і було
запропоновано погасити суму
заборгованості через касу товариства,
тому доводи ОСОБА_1, викладені в
апеляційній скарзі є необґрунтованими
та судовою колегією не приймаються,
оскільки спростовуються матеріалами
справи. Так, на аркуші справи №№ 14 - 16
міститься розрахунок, в якому
помісячно зазначено, яку суму
необхідно сплатити, яку суму не
сплачено та яка сума заборгованості з
урахуванням пені виникла, а на аркуші
справи №№ 28 - 30 міститься завірена
належним чином копія протоколу
загальних зборів товариства від 22.01.1994
року, який є чинним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
його представник доказів
необгрунтованості наданого розрахунку
не надали.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо грошове зобов'язання не
виконується в строк, відповідно до ч. 3
ст. 549 ЦК України за кожен день
прострочення його виконання
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання пеня.

Із матеріалів справи вбачається, що
розмір та строки внесення щомісячних
внесків, розмір пені передбачено
протоколами засідання правління
товариства від 31.03.2007 року, 14.03.2009 року,
07.05.2010 року, 11.03.2011 року, 25.02.2012 року та
протоколом загальних зборів
товариства від 22.01.1994 року, які
проведені на підставі Статуту
товариства, (а. с. 5 - 12,20 - 30).

Оскільки ОСОБА_1 не сплачував з грудня
2007 року по листопад 2013 року щомісячні
внески, йому судом першої інстанції з
урахуванням заяви про застосування
строку позовної давності та часткової
під час розгляду справи в суді першої
інстанції сплати заборгованості
обґрунтовано визначено суму
заборгованості по щомісячним внескам з
листопада 2010 року по листопад 2013 року в
розмірі 1159,00 грн. та пеню з 01.10.2012 року по
01.10.2013 року в розмірі 524,00 грн.

У зв'язку з чим судова колегія вважає,
що оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни або скасування не вбачається.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Питання про стягнення судового збору
вирішено судом першої інстанції
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст.
308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 21 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: