Справа № 1001/240/2012 Головуючий у І
інстанції Лисюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1258/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів Приходько К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Баришівського районного суду
Київської області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа: приватне
підприємство «GRАIN" про визнання
договору поруки недійсним,

встановила:

У квітні 2012 року позивачі пред»явили
в суді названий позов посилаючись на
те, що 25 жовтня 2005 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ПП «GRАIN» було укладено
кредитний договір згідно якого ПАТ КБ
«ПриватБанк» надав ПП «GRАIN» кредит в
сумі 569568,12 доларів США для придбання
сільськогосподарської техніки (сіялки
пневматичної).

У забезпечення виконання
зобов»язань позичальника за цим
договором між Банком та поручителями
«Корпорація Термінал» та ОСОБА_1 25.10.2005
року був укладений договір поруки
згідно якого, ОСОБА_1, на виконання ПП
«GRАIN» своїх зобов»язань, поручився
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за їх належне
виконання .

Посилаючись на ту обставину, що
договору поруки ОСОБА_1 не укладав та
не підписував, поручителем за
зобов»язаннями ПП «GRАIN» не виступав,
позивачі просять суд постановити
рішення, яким визнати договір поруки №
ДП-КГ8Д-2 від 25.10.2005 року, недійсним.

Рішенням Баришівського
районного суду Київської області від 28
листопада 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано недійсним з моменту
укладення договір поруки №ДП-КГ8Д-2 від
25 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк « ПриватБанк».

В задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Стягнуто з публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 4341
(чотири тисячі триста сорок одну) грн. 10
коп.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Зокрема
наголошує на тому, що висновок
експертизи є одним із доказів і не є
обов»язковим для суду. Суд при
ухваленні рішення мав також прийняти
до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 брав
участь у судових засіданнях в якості
відповідача при розгляді справи за
позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ПП
«Grain», ТОВ «Корпорація Термінал»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. При цьому
підставою для його відповідальності
був договір поруки, який є предметом
оскарження в даній справі. При цьому
ОСОБА_1 в ході судового засідання
жодного разу не посилався на те, що він
не підписував договір поруки.

У зв»язку із наведеним, відповідач
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 25.10.2005 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ПП «GRАIN» був укладений
кредитний договір № КГ8Д (а.с 10-15) згідно
якого, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ПП
«GRАIN» кредит в сумі 569 568,12 доларів США
для придбання сільськогосподарської
техніки (сіялки пневматичної
суцільного посіву «HORSCH - АГРО-СОЮЗ »
модель FG - 18.30 ) у ТОВ ІІ « НОВОФАРМ»
(Трактор Кейс STX - 500 ).

У забезпечення виконання
зобов»язань позичальника за цим
договором між Банком та поручителем
ОСОБА_1 25.10.2005 року був укладений
договір поруки.

Згідно висновку експертів
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз №
7405/12-33/7405/12-32 від 31.10.2012 року підпис у
договорі поруки № ДП-КГ8Д-2 від 25.10.2005
року укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«ПриватБанк», виконаний рукописним
способом пастою кулькової ручки без
застосування способів технічного
відтворення підписів в графі «
Поручитель» у рядку «_____ ОСОБА_1»
виконано самим ОСОБА_1

Оскільки, для експертів було
надано ряд документів, в яких підписи
ОСОБА_1 були виконані не рукописним
способом за допомогою пишучого
приладу, а нанесені факсимільним кліше,
що унеможливлювало їх використання у
якості зразків підпису ОСОБА_1, а інші
документи, які надані для дослідження,
виключно пов»язані із укладенням та
виконанням оспорюваного договору
поруки, а відповідно, в цих матеріалах
не могли бути відображені графологічні
особливості підпису, притаманні
особі-підписанту в повсякденному
житті, за клопотанням позивача була
призначена додаткова
судово-почеркознавча екпертиза з
урахуванням нових матеріалів із
зразками підпису ОСОБА_1

Відповідно до висновку № 1543/02 від
30.05.2013 року (а.с. 117-119) підпис від імені
ОСОБА_1 у наданому на експертизу
договорі поруки № ДП-КГ8Д-2 від 25.10.2005
року укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «
ПриватБанк» в особі пана Дублета О.В.
розміщений у розділі «Поручитель» в
графі «ОСОБА_1» виконаний не самим
ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням
підпису ОСОБА_1 шляхом попереднього
тренування.

Враховуючи ту обставину, що
висновки проведених експертиз носили
взаємно протилежний характер, за
клопотанням представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» (а.с.134-136) по справі була
призначена ще одна експертиза,
проведення якої, з урахуванням думок
сторін, з метою усунення будь-яких
сумнівів у її достовірності, була
доручена Кримському
науково-дослідному інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України.

Відповідно до висновку
комісійної судово-технічної
експертизи документів від 04.09.2013 року
підпис від імені ОСОБА_1, розміщений у
графі «ОСОБА_1» на досліджуваному
документі «Договір поруки № ДП-КГ8Д-2»
від 25.10.2005 року виконаний рукописним
способом пастою для кулькових ручок
без застосування засобів та прийомів
технічного відтворення підписів (а.с.
166-167)

Відповідно до висновку № 1896
комісійної додаткової
судово-почеркознавчої експертизи від
16.10.2013 року підпис від імені ОСОБА_1
розташований в графі «Поручитель» у
рядку «ОСОБА_1» на лицьовій стороні
договору поруки № ДП-КГ8Д-2 від 25.10.2005
року , виконаний не ОСОБА_1, а іншою
особою ( а.с. 173-176).

На виконання досліджуваного
підпису впливали, імовірно, тимчасові
внутрішні збиваючі фактори штучного
характеру, до яких, зокрема, може
відноситись виконання підпису з
наслідуванням на око або після
попереднього тренування.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд
виходив з того, що в судовому засіданні
знайшло своє підтвердження пояснення
ОСОБА_1 про те, що він особисто не
укладав та не підписував договору
поруки № ДП-КГ8Д-2 від 25.10.2005 року.

Судова колегія погоджується із такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони зроблені на підставі
досліджених судом першої інстанції
доказів із правильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 215
Цивільного кодексу України,
роз»яснень, які надані у п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 і 6 ст. 203 ЦК
України (ч. 1 ст. 215 ЦК України) тобто
недодержання вимог щодо відповідності
змісту правочину нормам ЦК України та
іншим актам цивільного законодавства
саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 203
Цивільного кодексу України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

За правилами ч.3 ст.60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Двома висновків експертів різних
експертних установ було встановлено,
що ОСОБА_1 не підписував договір поруки.
Тобто позивач довів свої позовні
вимоги.

Посилання ПАТ «КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі на ту обставину, що
ОСОБА_1 при розгляді Жовтневим
районним судом справи про стягнення
кредитної заборгованості у
м.Дніпропетровськ не порушував питання
про недійсність договору поруки у
зв»язку з тим, що він його не
підписував не можуть слугувати
достатньою підставою для скасування
рішення суду, оскільки матеріали
справи не містять доказів на доведення
вказаної обставини. Таким доказом не
може вважатись копія Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська із
змісту якого не вбачається чи був
присутнім представник ОСОБА_1 у
судовому засіданні та його правова
позиція з приводу заявленого позову.

Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлені
способи захисту цивільних прав.
Обрання способу захисту цивільного
права належить саме позивачу.

Таким чином, позивач може захищати
своє право пасивно шляхом заперечення
позову пред»явленого до нього, або
активно шляхом пред»явлення свого
позову про оскарження правочину.
Законодавством не обмежено права
позивача захищати своє право у різні
способи, а також пред»являти позови
про оскарження одного і того ж
правочину з різних підстав.
Користуючись наданим йому законом
право на захист своїх порушених
цивільних прав позивач звернувся до
суду з даним позовом в обраний ним
спосіб захисту свого цивільного права,
такі його дії відповідають цивільному
законодавству, а тому участь його в
іншій цивільній справі в якості
відповідача не може бути підставою для
відмови у задоволенні його позову,
оскільки він довів у судовому
засіданні свої позовні вимоги
належними і допустимими доказами.

За наведених обставин судова колегія
відхиляє апеляційну скаргу ПАТ «КБ
«ПриватБанк» і рішення сулу першої
інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства « Комерційний
Банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду
Київської області від 28листопада 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді Голуб С.А.

Таргоній Д.О.

Приходько К.П.