УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Стрижеуса В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки профспілок МВС України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

у с т а н о в и в :

07.11.2014 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки профспілок МВС України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Вимоги заяви мотивовано тим, що позивач не з'явився в судове засідання з поважних причин, через хворобу своєї дружини ОСОБА_3 - відповідачки у справі, а підтверджуючих документів хвороби своєї дружини до клопотання про перенесення розгляду справи він не міг додати, оскільки і він, і його дружина є пенсіонерами та при виклику лікарів не беруть від них жодних підтверджуючих документів. Крім того, відповідач посилається на те, що у відповідності до положень ст. 169 ЦПК України, суд лише у разі повторної неявки відповідача має право прийняти заочне рішення, при цьому оскаржуване рішення було прийняте при першій неявці відповідачів в судове засідання. Також відповідач зазначає, що у надісланій на його адресу претензії позивач зазначав суму боргу в розмірі 5222,77 грн., а в позові просив стягнути 44274,89 грн., з чим відповідач не згоден. Водночас відповідач звертає увагу суду, що позивачем до позовної заяви не додано копій документів, що підтверджують його правоздатність про знаходження в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та крім того, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23.07.2013 року №2386 позивачу відмовлено у видачі ліцензії на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. За наведених умов відповідач просить скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за відсутності представника позивача, просить залишити заяву відповідача без задоволення, а також подав до суду письмові заперечення на заяву відповідача за змістом якої позивач вважає, що суд прийняв заочне рішення у справі в повній відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Позивач заперечує проти тверджень відповідача щодо відсутності правоздатності позивача, на підтвердження чого додав до письмових заперечень витяг з ЄДР, а також наголошує на тому, що надання кредитів членам кредитної спілки за рахунок власних коштів та/або внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунку ліцензії не потребує. Також представник зазначає, що різниця між сумою боргу вказаною у претензії та в позовній заяві викликана тим, що спочатку позивач запропонував відповідачу погасити поточну заборгованість за кредитом і надалі дотримуватись графіку погашення кредиту, а до суду звернувся вже з вимогою про стягнення всієї суми виданого кредиту та процентів за користування кредитними коштами, оскільки вимог претензії відповідачі не виконали.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 19.09.2014 року всі відповідачі не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином особисто отримавши судову повістку на вказану дату 06.09.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотними повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с. 44-46). Тому враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, що міститься у письмовій заяві до суду (а.с. 52), суд прийняв у справі заочне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, суд визнав неповажними причини неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_1, оскільки до клопотання не було додано жодних підтверджуючих викладені у клопотанні обставини. Не надав таких доказів відповідач ОСОБА_1 і при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення, хоча не був позбавлений можливості отримати їх у лікарів, що приїздили на виклик вже після отримання копії заочного рішення.

Стосовно посилань відповідача на відсутність реєстрації позивача в ЄДР, суд вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 48).

Не заслуговують на увагу на думку суду і посилання відповідача на те, що позивачу відмовлено у видачі ліцензії на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, адже зі змісту заяви вбачається, що відповідач не оспорює укладення договору кредиту та отримання кредитних коштів, що також підтверджується наявною матеріалах справи копією видаткового касового ордеру від 09.07.2013 року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач скористався наданим ч. 2 ст. 1050 ЦК України правом і звернувся до суду з вимогою дострокового повернення всієї суми виданого кредиту на процентів за користування кредитними коштами. При цьому, в порядку позасудового врегулювання спору позивач пропонував відповідачам сплатити лише поточну заборгованість у загальній сумі 5222,77 грн. та надалі дотримуватись графіку погашення заборгованості (а.с. 28), тож посилання відповідача ОСОБА_1 на невірність зазначеної до стягнення суми боргу є безпідставними.

Наведеними посиланнями та твердженнями відповідач фактично не погоджується з висновками суду по оцінці доказів викладеними в рішенні суду, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки профспілок МВС України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -