Справа № 215/219/13-ц
У Х В А Л А

07.02.2014 року
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу

у складі: головуючого, судді
- Тарасенко О.В.

при секретарі
- Ковалевської Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі № 5
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу без фіксації судового процесу
технічними засобами у відповідності з
ч.2 ст. 197 ЦПК України скаргу
Комунального підприємства «Житлово -
експлуатаційна організація № 14» м.
Кривого Рогу на дії державного
виконавця Тернівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Овчаренко А.О.,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 року КП «ЖЕО № 14» м. Кривого Рогу
звернулося до суду зі скаргою на дії
державного виконавця Криворізького
міського управління юстиції Овчаренко
А.О., вважаючи незаконною постанову
державного виконавця від 19.11.2013 р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження. В обґрунтування скарги
вказує, що воно звернулося до
Тернівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції з заявою
про примусове виконання судового
наказу від 21.02.2013 року винесеного
Тернівським районним судом м. Кривого
Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь
КП «ЖЕО № 14» м. Кривого Рогу
заборгованості.

19.11.2013 року державним виконавцем
Овчаренко А.О. була винесена постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з тим, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме:
відсутність ідентифікаційного коду
боржника. Вказана постанова надійшла
на їх адресу 27.01.2014р..

Вважає, що постанова винесена з
порушенням норм законодавства,
зокрема, Згідно Податкового кодексу
України ст..63, п.70.15 ст.70 дані про номер
картки платника податків які містяться
в Державному реєстрі фізичних
осіб-платників податків є інформацією
з обмеженим доступом, та підлягають
поширенню органами податкової служби
виключно для здійснення контролю за
дотриманням податкового законодавства
України, що виключає можливість
стягувана самостійно отримати дані від
податкового органу. В свою чергу,
стягувач при здійсненні діяльності з
надання житлово-комунальних послуг не
наділений правом витребовувати
інформацію про РНОКПП, враховуючи той
факт, що господарська діяльність
підприємства не передбачає напрямків
використання даної інформації,
визначених п.70.12 ст.70 Податкового
кодексу України. Таким чином, державний
виконавець Овчаренко А.О. не мав
законних підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження і
своїми діями порушив законні права
стягувана на пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

У судове засідання представник
заявника не з'явився, будучи
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Державний виконавець Тернівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Овчаренко А.О. в судове
засідання не з'явився, будучи
повідомленим належним чином.

Дослідивши скаргу, долучені до неї
матеріали, суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України,
виконавчий лист, що є виконавчим
документом, має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ та
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документу до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
виконавчої служби за належним місцем
виконання рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст.18 цього
Закону.

Відповідно до змін внесених Законом
України від 04.07.2012 р. за № 5037-VI до п. 3 ст.
18 Закону України «Про виконавче
провадження» (08.08.2012 р. набрання
чинності), зазначено зміст виконавчого
документа який повинен містити:
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Виконавчий документ - не відповідав
вимогам передбаченим ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме у виконавчому документі був
відсутній ідентифікаційний номер
боржника, тому державним виконавцем в
рамках чинного законодавства прийнято
рішення про відмову у прийнятті даного
виконавчого документа до виконання та
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з судового наказу від
21.02.2013 р., виданого Тернівським районним
судом м. Кривого Рогу про стягнення з
ОСОБА_2, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь КП «ЖЕО № 14»
заборгованості, що в даному
виконавчому документі зазначені не всі
необхідні дані для виконання,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» в редакції
станом на 21.02.2013 р. - дату його
оформлення та видачі.

Дата видачі судового наказу настала
після набрання чинності 08.08.2012 р.
Законом України від 04.07.2012 р. за № 5037-VI
про внесення змін до п. 3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст.
58 Конституції України зазначена вимога
(наявність у виконавчому документі
ідентифікаційного номеру) стосується
виконавчих документів, виданих після
08.08.2012 р..

Аналізуючи викладені норми права та
враховуючи той факт, що виконавче
провадження відкривається на підставі
виконавчого документу, відсутність
таких відомостей у виконавчому
документі, який за формою та змістом не
відповідає вимогам ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження» в
редакції, що діяла саме на час видачі
виконавчого листа, виключає
можливість проведення виконавчих дій,
а відповідно суд приходить до висновку,
що не має підстави визнати дії
державного виконавця Тернівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Овчаренко А.О. незаконними та
такими, що не відповідають Закону
України «Про виконавче провадження»,
так як у тому числі можливе внесення
змін до тексту виконавчого листа судом,
що передбачається ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

У даному випадку вказана скарга не
підлягає задоволенню, так як не
ґрунтується на діючому законодавстві.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Таким чином, ЦПК України передбачає
стягнення судового збору за розгляд
судом скарги на дії державного
виконавця залежно від наслідку
розгляду скарги. При цьому, відділи
державної виконавчої служби не
звільнені від сплати судового збору у
випадку, коли оскаржуються дії
посадових осіб відповідного органу
ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру
встановлено ставку судового збору на
рівні 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, що станом на момент
звернення до суду становить 243,60 грн.

Таким чином, оскільки в задоволенні
скарги відмовлено, судовий збір слід
стягнути зі скаржника у розмірі 243,60
грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.10;
11; 60; 209-210 ЦПК України, на підставі
ст.383-388 ЦПК України, ст.6; 11; 18 Закону
України „Про виконавче провадження",
суд, -

УХВАЛИВ:

У скарзі Комунального підприємства
«Житлово - експлуатаційна організація
№ 14» м. Кривого Рогу на дії державного
виконавця Тернівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Овчаренко А.О. - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово - експлуатаційна організація
№ 14» м. Кривого Рогу на користь держави
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 243,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Тернівський районний
суд м. Кривого Рогу, шляхом подання
апеляційної скарги в 5-ти денний строк з
дня її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: