Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №611/1757/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на
рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 12 грудня
2013 року та на додаткове рішення
Коростишівського районного суду
Житомирської області від 11 січня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду з даним позовом,
мотивуючи його тим, що вона є власником
земельної ділянки площею 0,1000 га, що
розташована по АДРЕСА_1 для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку від 19.07.2006 року. У 2011 році ОСОБА_2
почав проводити на її земельній
ділянці будівельні роботи, чим порушив
її права землевласника. Позивачка
просила зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою, шляхом демонтажу
приміщення, господарських споруд,
житлового будинку та фундаменту.

Рішенням Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 12 грудня 2013 року позов задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити вказану
земельну ділянку, провівши за власні
кошти демонтаж належного останньому
приміщення, господарських споруд,
житлового будинку та фундаменту, що
розташовані на земельній ділянці
ОСОБА_3 Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 107,30 грн. судового збору.

Додатковим рішенням цього ж суду
від 11 січня 2014 року стягнуто із ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 4284,00 грн. судових
витрат, пов'язаних з проведенням
судової експертизи.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2
просить скасувати вищевказані рішення
суду першої інстанції і ухвалити нове,
яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог та стягненні судових
витрат, пов'язаних з проведенням
судової експертизи.

Апеляційні скарги обґрунтовує тим, що
рішення суду є незаконними,
необґрунтованими та такими, що
ухвалені з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Судом не
встановлено усіх обставин, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначав, що судом в
оскаржуваному рішенні взагалі не
вказано, якими саме діями відповідач
перешкоджав у користуванні земельною
ділянкою ОСОБА_3, чим порушив її права
власника.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга в
частині оспорення стягнення витрат на
проведення експертизи підлягає
задоволенню, в решті - відхиленню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником земельної ділянки площею
0,1000га, що розташована,по АДРЕСА_1 для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку від 19.07.2006 року. Власником
сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 є
відповідач - ОСОБА_2, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 29.12.2009
року та витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 22.12.2009
року.

З акту обстеження земельної
ділянки управлінням Держкомзему у
Коростишівському районі Житомирської
області від 13.07.2011 року вбачається, що
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 побудовано
приміщення, житловий будинок та
фундамент під будинок, які займають
орієнтовно 0,1 га земельної ділянки, що
належить ОСОБА_3.(а.с.4). Цим актом
встановлено факт, що відповідач
самовільно зайняв земельну ділянку
позивача. Вказану обставину також
підтвердив у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, який безпосередньо приймав
участь в обстеженні земельної ділянки
позивача та є старшим державним
інспектором з контролю за
використанням та охороною земель
Коростишівського району Житомирської
області.

Крім цього, згідно протоколу № 40
комісії по земельних спорах
Коростишівської міськради від 25 серпня
2011 року у присутності конфліктуючих
сторін, при проведенні контрольних
промірів західної сторони присадибної
земельної ділянки АДРЕСА_1 було
виявлено, що частина новозбудованої
капітальної споруди розміщена
частково на земельній ділянці заявниці
- позивача по справі.

Також, факт проведення
будівельних робіт на вищевказаній
земельній ділянці позивача частково
підтверджується фотознімками, з яких
вбачається, що проводяться будівельні
роботи та розібрано паркан.

Відповідно до висновку
земельно-технічної експертизи №241/14
від 04.06.2014 року встановлено, що фактичне
користування земельною ділянкою
власника домоволодіння ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1 не відповідає
правовстановлюючим документам на дану
земельну ділянку (а.с.225-234).

У відповідності до ст.321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні та згідно ч.2 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, а судом встановлено, що
відповідач провів будівельні роботи
частково на земельній ділянці
позивача.

Відтак, колегія суддів приходить
до висновку про наявність порушень
ОСОБА_2 прав ОСОБА_3 на належну їй
земельну ділянку.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, рішення суду від 12
грудня 2013 року є законними,
обґрунтованими, та такими, що ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Постановивши по суті спору
законне рішення, суд першої інстанції
ухвалив додаткове рішення, яким в
порушення вимог гл.8 ЦПК України
стягнув кошти за проведення
експертизи. Оскільки по справі
експертиза проведена не була,
відповідний висновок відсутній,
підстав для покладення на відповідача
обов'язку по відшкодуванню витрат по її
проведенню у суду першої інстанції не
було. Відтак, додаткове рішення
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 12 грудня
2013 року відхилити, а на додаткове
рішення цього ж суду від 11 січня 2014 року
задовольнити.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 12 грудня
2013 року залишити без зміни.

Додаткове рішення Коростишівського
районного суду Житомирської області
від 11 січня 2014 року скасувати та
постановити нове рішення про відмову
ОСОБА_3 у задоволенні заяви про
стягнення витрат, пов'язаних з
проведенням судової експертизи у сумі
4284,00 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: