22-ц/772/2859/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сичук М. М.Категорія
47Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
свідоцтва про спадщину за законом на
земельну ділянку та визнання права
власності, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 02 вересня
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовною заявою до ОСОБА_3 про
визнання частково недійсним свідоцтва
про спадщину за законом на земельну
ділянку та визнання права власності.

Свій позов ОСОБА_2 мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати -
ОСОБА_4, якій належало 23/50 часток
житлового будинку АДРЕСА_1 та 0,0230га
земельної ділянки за тією ж адресою.
Так позивач ОСОБА_2 за заповітом
успадкував ? частини належної ОСОБА_4
будинку, а відповідачка ОСОБА_3 ?
частину (обов'язкова доля). Оскільки
земельна ділянка не була включена до
заповіту, то її успадкували ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за законом по ? частки кожен.
Позивач ОСОБА_2 посилався на положення
ст.120 ЗК України, а саме що у разі
набуття права власності на жилий
будинок право на земельну ділянку
визначається пропорційно до частко
осіб у праві власності жилого будинку
та просив визнати часткового недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_3, визнати за ним
право власності на ? частку земельної
ділянки.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 02 вересня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
свідоцтва про спадщину за законом на
земельну ділянку та визнання права
власності, відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі зазначає,
що рішення не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а тому просив його скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення і
заперечення присутніх сторін,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги у межах вимог ст. 303
ЦПК України, колегія суддів приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 17).

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
ЯЛ №747665 ОСОБА_4 належала на праві
власності земельна ділянка площею
0,0230га розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва №1556 про право
приватної власності на будівлі від
24.09.2003 року ОСОБА_4 належало 100 відсотків
домоволодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Відповідно до Договору дарування від
20.10.2007 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 27/50
часток житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель і
споруд, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно заповіту від 23.07.1992 року ОСОБА_4
заповіла належну їй половину жилого
будинку з відповідною часткою
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_2 (а.с. 56).

Як вбачається із свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.12.2012 року
ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 ?
спадкової частки будинку
розташованого по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 14.12.2012 року
ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_4
? частку спадкової частки зазначеного
будинку (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 17.12.2012 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 успадкували по ? частці
земельної ділянки, загальною площею
0,0230га в межах з планом, яка
розташованого АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно роз'яснення п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування»
відповідно до ст.1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст.1245 Цивільного кодексу
України частина спадщини, що не
охоплена заповітом, спадкується
спадкоємцями за законом на загальних
підставах. До числа цих спадкоємців
входять також спадкоємці за законом,
яким інша частина спадщини була
передана за заповітом.

Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, судом першої інстанції
було вірно встановлено факт того, що
ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на
спадщину у встановленому законом
порядку.

Крім того, рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
22.05.2014 року виділено в натурі у
власність ОСОБА_3 її частку у праві
спільної часткової власності на
земельну ділянку площею 0,0230га по
АДРЕСА_1 згідно варіанту №3 розподілу
земельної ділянки висновку судової
будівельно-технічної експертизи №44
від 17.02.2014 року, проведеної ТОВ
«Подільський центр судових експертиз»,
а саме: земельні ділянки площею 100 кв.м.,
зазначені зонами 5,3,4,6 - рожевого
кольору та виділено в натурі у
власність ОСОБА_2 його частку у праві
спільної часткової власності на
земельну ділянку площею 0,0230га по
АДРЕСА_1 згідно варіанту №3 розподілу
земельної ділянки висновку судової
будівельно-технічної експертизи №44
від 17.02.2014 року, проведеної ТОВ
«Подільський центр судових експертиз»,
а саме: земельні ділянки загальною
площею 130 кв.м., зазначені зонами 1, 2
зеленого кольору, враховуючи
можливість виходу на АДРЕСА_1 через
прохід загального користування.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
компенсацію за відхилення від
ідеальної частки житлового будинку в
розмірі 335,00 гривень та земельній
ділянці - 5895,00 грн. (а.с. 41-43).

Ухвалами апеляційного суду Вінницької
області від 26.06.2014 року та Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24.09.2014 року зазначене рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22.05.2014 року залишено без
змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуюче наведене вище, судова
колегія приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на нормах матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 02 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______
Луценко В.В.

Судді: _______
Денишенко Т.О.

_______
Зайцев А.Ю.