Справа № 397/792/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2014 року Олександрівський
районний суд Кіровоградської області
в складі : головуючого судді
КОМЛАЧ О.Ф.,

при секретарі
РУМ'ЯНЦЕВІЙ О.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ПІК» про
визнання договору оренди землі
недійсним

в с т а
н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом в якому просить визнати
недійсним договір оренди землі від 05
липня 2006 року, так як він його не
підписував.

Позивач позовні вимоги
підтримав, суду пояснив, що він в 2006
році не підписував договору, не бачив
його та не знав про його укладення.
Орендну плату отримував щороку як і всі
люди. Віддав землю в оренду в 2000 році за
договором укладеним з підприємством
"Пік" під керівництвом Пісного. Про
новий договір нічого не знав. Хто
користується земельною ділянкою на
даний час йому не відомо. У відділі
земельних ресурсів не був та не
підписував договору. Бажає віддати
земельну ділянку синові. Просить
визнати договір недійсним, оскільки
він його не підписував.

Представник позивача
підтримав позовні вимоги, суду пояснив,
що позивач передав в оренду земельну
ділянку Пісному. З 2000 року дана
земельна ділянка знаходилася в нього в
оренді і позивач отримував орендну
плату. В 2012 році син повідомив позивача
про те, що в 2006 році було укладено новий
договір, вказано строки оренди, розмір
орендної плати. З позивачем строки
оренди та розмір орендної плати не
обговорювалися. Новий договір
позивачем не підписувався. Позивач
передав землю агрофірмі "Землевласник"
під керівництвом Пісного. В новому
договорі орендарем вказано СТОВ "Пік".
Договір та акт передачі позивач не
підписував. Позивач вважав, що
отримував орендну плату в Пісного за
договором, який було укладено раніше.
Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача
позовні вимоги не визнала, суду
пояснила, що окрім власника земельної
ділянки ніхто не може надати документи
на укладення договору. Є певний перелік
документів, які подаються на
реєстрацію. Реєстрація договору
відбулася. Один примірник договору
зберігається в реєстраційній справі,
другий в орендаря, а третій у власника.
Надавалися відомості про те, що позивач
отримував орендну плату за 2010-2012 роки
та зерно з СТОВ "Пік". Якби позивач не
надав згоди, то договір та акт
прийому-передачі землі не пройшов би
державної реєстрації. Договір
підписувався в земельному відділі.
Договір реєстрував представник СТОВ
"Пік", який мав право підписувати
договір. Про те, що земельна ділянка
знаходилася в оренді у "Землевласника"
їй не відомо. І якби земельна ділянка
знаходилася в оренді за іншим
договором, то вони б не змогли
зареєструвати даний договір. З 01 січня
кожного року позивач отримував орендну
плату, ставив свій підпис у відомості
особисто, жодних звернень та скарг від
нього не надходило. 03.04.2013 року Пісний
вийшов з засновників СТОВ "Пік" і
розрахувався з посади директора.
Позивачем пропущено строки звернення
до суд за захистом своїх прав. А тому,
просить застосувати строки позовної
давності та в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення
учасників процесу та вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні було
достовірно встановлено, що позивач є
власником земельної ділянки
кадастровий номер :02:000:0036, що
підтверджено копією Державного акта
на право приватної власності на землю
(а.с.14).

Встановлено, що 05 липня 2006 року
було укладено Типовий договір оренди
землі з СТОВ "Пік", який зареєстрований
Кіровоградською регіональною філією
ДП "Центр ДЗК" в Державному реєстрі
земель 28 листопада 2006 року відповідно
за №92 (а.с.12-13, 30-36).

Відповідно до акту
прийому-передачі земельних ділянок від
05 липня 2006 року передано земельну
ділянку відповідачу (а.с.16, 37).

Позивач отримував орендну
плату (а.с. 38-43, 54-62)

Згідно висновку експерта
№1583 судово-почеркознавчої експертизи
від 23 грудня 2013 року підпис в
оригіналі Типового Договору оренди
землі від 05 липня 2006 року в Розділі
"Реквізити сторін" в графі
"Орендодавець" та в оригіналі Акту
прийому-передачі земельних ділянок від
05 липня 2006 року в графі "Орендодавець"
виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою
(а.с.174-178). Відповідно до
ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.1-5 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.»

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України
сторони, відповідно до статті 6 цього
Кодексу, є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України
сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.13 Закону
України «Про оренду землі» договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст.14 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

В судовому засіданні було
достовірно встановлено, що Типовий
договір оренди землі від 05 липня 2006
року та акт прийому-передачі земельних
ділянок від 05 липня 2006 року, підписаний
не позивачем, а іншою особою.

Оскільки позивач фактично
не підписував договір та не передавав
земельну ділянку у користування
відповідачу з чого вбачається
відсутність його волевиявлення на
укладення договору, тому даний договір
є недійсним.

Представник відповідача в
судовому засіданні вказував на те, що
позивач отримував орендну плату
протягом 2010-2012 років за вказаним
договором та ставив власний підпис у
відомостях про її отримання, і тим
самим не заперечував щодо договірних
відносин між сторонами, а тому просив
застосувати строки позовної давності
та відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Як було встановлено в
судовому засіданні, позивач вважав що
оренду плату отримував за договором,
укладеним в 2000 році, що підтверджується
й матеріалами справи, а саме договором
оренди земельної ділянки від 24.02.2000
року, укладеним між позивачем та ТОВ
"Агрофірма Землевласник" (а.с. 98). А тому
й ставив свій підпис у вищевказаних
відомостях. Про наявність договору,
укладеного 05 липня 2006 року між ним та
відповідачем довідовся лише в 2012 році.
А тому, клопотання представника
відповідача про застосування строків
позовної давності не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Таким чином, суд вважає, що
вимоги позивача про визнання недійсним
Типового договору оренди землі від 05
липня 2006 року підлягають задоволенню,
так як останній його не підписував, не
було узгоджено умови договору, тобто
не було волевиявлення позивача на його
укладення.

Керуючись ст.ст.10, ст.11, ст.60, ст. 214,
ст.215, ст.218 ЦПК України суд ,-

в
и р і ш и в :

Задовольнити позов: визнати
недійсним Договір оренди землі від 05
липня 2006 року, який зареєстровано у
Державному реєстрі земель 28 листопада
2006 року за №92.

На рішення суду може бути
подана через Олександрівський
районний суд в Кіровоградський
апеляційний суд апеляційна скарга
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи які брали участь у справі,
але не були присутні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградскої області
О.Ф.
КОМЛАЧ

Рішення набрало законної сили
__________________________________.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі №397/792/13-ц (н/п 2/397/79/14).

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ