АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6282/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/512/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі:
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 26 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про припинення права власності на
частку квартири, стягнення вартості
частки квартири, визнання права
власності на частку квартири

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в праві
користування спільною частковою
власністю, припинення права власності
на частку квартири, визнання права
власності на частку квартири,
стягнення вартості частки квартири.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_2
звернулася із зазначеним позовом до
ОСОБА_1, в якому просила стягнути з
останнього 100 600 грн. компенсації за
належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В ліпні 2013 року позовні вимоги
змінила, просила припинити за ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, стягнувши з неї на користь
відповідача 100 600 грн. вартості
належної йому 1/2 частки даної квартири.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири, що належала ОСОБА_1

Після проведення судової
будівельно-технічної експертизи з
визначення вартості спірної квартири,
позовні вимоги в частині розміру
грошової компенсації співвласнику
належної йому 1/2 частини майна
уточнила, просила стягнути з неї на
користь ОСОБА_1 82 999 грн.

В серпні 2013 року ОСОБА_1 подав
зустрічний позов та просив усунути
перешкоди в праві користування
спільною частковою власністю шляхом
видачі ключів до квартири, припинити за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, визнати за ним право
власності на вказану квартиру,
стягнувши з нього на користь ОСОБА_2
вартість 1/2 частини квартири.

Ухвалою суду від 07 серпня 2013 року
вказані позови об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Октябрського районного
суду м. Полтави від 26 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Припинено за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 вартість належної йому 1/2
частини спірної квартири в сумі 82 995
грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_1

В задоволенні зустрічних
позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 829 грн. 95 коп.

Дане рішення в апеляційному
порядку оскаржив відповідач за
первісним та позивач за зустрічним
позовом - ОСОБА_1, який посилаючись в
апеляційній скарзі на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його зустрічні позовні
вимоги в повному обсязі, а позов ОСОБА_2
відхилити за безпідставністю.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 2 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення згідно ст. 309
ч. 1 п.п. 2, 3, 4 ЦПК України є недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями першої
черги за законом ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих державним
нотаріусом 20 січня 2012 року та 19 вересня
2012 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули право
спільної часткової власності - по 1/2
частині кожний на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 07
жовтня 2013 року ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 без урахування ПДВ
складає 165 990 грн.

07 листопада 2013 року ОСОБА_2, а 18
грудня 2013 року ОСОБА_1 внесли на
депозитний рахунок суду по 82 995грн.
кожний вартості 1/2 частки спірної
квартири.

Ухвалюючи рішення про
задоволення первісного позову ОСОБА_2
та відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції вважав доведеним факт
неподільності спірного нерухомого
майна, неможливості спільного
володіння та користування квартирою та
те, що припинення права власності не
завдасть істотної шкоди співвласнику
ОСОБА_1 При цьому місцевий суд виходив з
того, що ОСОБА_2 першою протягом
тривалого часу намагалася врегулювати
спір в досудовому порядку та першою
внесла кошти на депозитний рахунок
суду.

Колегія суддів з такими
висновками місцевого суду погодитись
не може, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного
відшкодування їх вартості.

Аналогічна за змістом
норма міститься в ст. 321 ЦК України.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено
підстави, за наявності яких суд може
задовольнити позов про припинення
права особи на частку у спільному
майні: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі, річ є неподільною,
спільне володіння і користування
майном є неможливим, таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що
для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1-3 частини
першої статті 365 ЦК України, за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї (постанова Верховного Суду
України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Проте, задовольняючи позов ОСОБА_2, суд
першої інстанції не встановив з
достатньою повнотою наявність
обставин, що дають підстави для
припинення права іншого співвласника
на частку у спільному майні, а висновок
суду, що право ОСОБА_2 потребує судового
захисту, оскільки вона у досудовому
порядку намагалася розв'язати спірне
питання та першою внесла на депозитний
рахунок суду вартість частки
співвласника у спільному майні, не
ґрунтується на нормах матеріального
права та встановлених судом обставинах
справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
надав належної правової оцінки тому
факту, що кожній із сторін належить по
1/2 частини спірної квартири, отже,
частки співвласників є рівними,
спірною квартирою вони не
користуються, мають інше житло, тобто
права та інтереси сторін стосовно
спірної квартири є рівними, а
виняткових обставин, що дають підстави
до припинення права на частку одного із
співвласників по справі не встановлено
і суду не доведено.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Обґрунтовуючи змінені позовні вимоги,
ОСОБА_2 послалася як на обставину, що
унеможливлює спільне володіння та
користування спірним майном, її
постійне проживання в м. Кривий Ріг, що
ускладнює вирішення питання
користування спадковим майном, проте
такі доводи не можуть слугувати
підставою для припинення прав іншого
співвласника.

Висновок суду що таке припинення не
завдасть істотної шкоди правам та
інтересам одного із співвласників є
немотивованим та таким, що не
відповідає обставинам справи та
особливостям об'єкту права спільної
часткової власності сторін.

Як вбачається із зустрічних позовних
вимог, ОСОБА_1 має намір проживати у
спірній квартирі, проте, за відсутності
доведеного факту чинення йому перешкод
у користуванні спільним майном з боку
ОСОБА_2, своє право не здійснює, як не
здійснює своє право і ОСОБА_2, отже, по
справі відсутні підстави вважати право
сторін порушеним.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3
ЦПК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки сторонами по справі не
доведено факту порушення, невизнання
або оспорювання їх права на володіння
та користування спільним майном,
підстав до застосування способів
судового захисту цивільного права
колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, ухвалене по справі
рішення в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову повністю.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його зміни чи
скасування колегією суддів не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 26 грудня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 -
скасувати та постановити в цій частині
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про припинення права власності на
частку квартири, стягнення вартості
частки квартири, визнання права
власності на частку квартири -
відмовити повністю.

В іншій частині рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 26 грудня
2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді:

З оригіналом згідно: