Справа № 370/1607/13-ц Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О.Провадження №
22-ц/780/1252/14 Доповідач у 2
інстанції КасьяненкоКатегорія 49
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Макарівського районного
суду Київської області від 19
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору- Служба у
справах дітей Макарівської РДА
Київської області, Прокуратура
Макарівського району Київської
області про позбавлення батьківських
прав,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом
посилаючись на те, що відповідачка з
сином не спілкується, не цікавиться
його життям та здоров»ям, не підтримує
його матеріально та ігнорує свій
обов»язок з виховання та утримання
дитини.

Тому просив позбавити батьківських
прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього
сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, стягнути з останньої
аліменти в розмірі 1/3 всіх видів
доходів, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідно віку.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 19 грудня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
06.09.2008 року по 21.10.2011 року. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на
даний час проживає з позивачем.

Відповідно до положень ст. 164 СК України
та роз»яснень Пленуму Верховного Суду
України, викладених у п.п. 15, 16 постанови
№3 від 30 березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав»з наступними
змінами, позбавлення батьківських прав
є крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов»язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об»єктивного з»ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухвалюючи рішення по відмову в позові,
суд першої інстанції правомірно
виходив з положень ст.ст. 164, 214 СК
України, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування», оскільки позивачем не
доведено передбачених п.2 ч.1 ст. 164 СК
України підстав для позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
ОСОБА_2

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростовували висновки
суду, викладені у рішенні.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 19 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: