У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на 1/2 частку квартири в
порядку поділу майна подружжя за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Київської області
від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що в період з 13
листопада 2007 року до 23 жовтня 2012
року перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7 В період шлюбу 30 липня 2010
року вони придбали на ім'я чоловіка
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, тому
вона має право на 1/2 частку цієї
квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7
помер, після смерті якого спадщину за
заповітом прийняла дочка померлого -
ОСОБА_5, яка не визнає її право на 1/2
частку квартири. Також зазначала, що не
може отримати в нотаріальній конторі
свідоцтво про право власності на 1/2
частку квартири як частку в майні
подружжя, оскільки на день смерті
ОСОБА_7 вони не перебували у шлюбі.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила
суд встановити факт, що квартира
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
подружжя та визнати за нею право
власності на 1/2 її частку.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 22 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково та визнано за
ОСОБА_4 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1. У решті позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд частково
задовольняючи позов ОСОБА_4, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), застосувавши положення ст. ст.
60, 70 СК України, дійшов до правильного
висновку про те, що спірна квартира
набута позивачем у період
зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_7, тому є
їх спільною сумісною власністю.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 22 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта