22.10.2014 Справа № 756/7652/14-ц
№2/756/3397/14
№756/7652/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
Оболонський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді -
Шевчука
А.В.,

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом Концерну радіомовлення,
радіозв»язку та телебачення до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором позики,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до позичальника ОСОБА_1
про дострокове повернення позики із
врахуванням інфляційних втрат та 3%
річних від простроченої суми. В
обґрунтування позову вказували, що
30.01.2008 року між Концерном
радіомовлення, радіозв»язку та
телебачення (далі - Концерн РРТ) та
ОСОБА_1 було укладено Договір №3 Про
надання безвідсоткової позики, згідно
якого останній отримав 400 000 грн. для
інвестування будівництва житла з
терміном повернення коштів протягом 144
місяців починаючи з лютого 2008 року.

Позику було надано шляхом
перерахування всієї суми за
відповідною заявою ОСОБА_1 від 01.02.2008
року на рахунок Комунального
комерційного унітарного підприємства
«Фінансова компанія «Житло-інвест»
Київської міської державної
адміністрації.

ОСОБА_1, взяті на себе зобов'язання за
договором щодо сплати щомісячних
платежів належним чином не
виконуються.

Лист-вимога Концерну РРТ про погашення
існуючої заборгованості залишився без
відповідного реагування відповідача,
що й стало підставою для звернення до
суду з даним позовом.

Таким чином, позивач просить стягнути з
ОСОБА_1 залишок суми боргу за позикою в
розмірі 228 207 грн. 26 коп., 3% річних від
простроченої суми у розмірі 830 грн. 64
коп., інфляційні втрати у розмірі 2 221
грн. 54 коп. та понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги з підстав
зазначених у позовній заяві.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не
заперечував існуючих зобов»язань
перед Концерном РРТ та їх порушення з
його сторони, при цьому заперечував
проти позову вказуючи про неможливість
повернення коштів.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, встановив
наступне.

30.01.2008 року між Концерном РРТ та ОСОБА_1
було укладено Договір №3 Про надання
безвідсоткової позики, згідно якого
останній отримав 400 000 грн. для
інвестування будівництва житла з
терміном повернення коштів протягом 144
місяців починаючи з лютого 2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що
Концерн РРТ виконав свої зобов'язання
за Договором №3 Про надання
безвідсоткової позики у повному
обсязі, а саме: за відповідною заявою
ОСОБА_1 від 01.02.2008 року перерахував 400 000
грн. для сплати вартості квартири на
рахунок Комунального комерційного
унітарного підприємства «Фінансова
компанія «Житло-інвест» Київської
міської державної адміністрації, що не
заперечувалося сторонами в судовому
засіданні і підтверджується заявою
відповідача від 01.02.2008 року та
платіжним дорученням №131 від 01.02.2008
року.

У порушення умов Договору №3 Про
надання безвідсоткової позики,
відповідач ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання належним чином не виконує,
а саме прострочує сплату платежів.

Так, листом-вимогою від 19.02.2014 року
№692/9-08 Концерн РРТ вимагав у ОСОБА_1
терміново погасити існуючу
заборгованість та попереджав
останнього про наміри дострокового
стягнення заборгованості.

Згідно п. 6.1 Договору №3 Про надання
безвідсоткової позики, позика підлягає
поверненню шляхом щомісячного
утримання з заробітної плати
позичальника сум визначених у графіку
платежів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу
тощо), або утриматися від виконання
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
зобов'язання.

Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у
зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник
зобов»язаний виконати свій обов»язок,
а кредитор - прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із
суті зобов»язання чи звичаїв ділового
обороту.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.
Одностороння відмова від зобов'язань
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК
України.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором передбачено обов»язок
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому згідно із ст.
1048 цього Кодексу.

Із довідки-розрахунку Концерну РРТ
вбачається, що в 2013 році ОСОБА_1 в
рахунок повернення позики сплачено
лише 21 058 грн. 02 коп., а в 2014 році не було
здійснено жодної проплати.

Згідно п. 9 Договору №3 Про надання
безвідсоткової позики від 30.01.2008 року
сторони не несуть відповідальності за
порушення своїх зобов»язань за цим
договором, якщо воно сталося не з їх
вини. Сторона вважається невинуватою,
якщо вона доведе, що вжила всіх
залежних від неї заходів для належного
виконання зобов»язання.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона по справі зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

При цьому, відповідачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу на підтвердження наявності
обставин які виключають
відповідальність платника за
порушення ним своїх зобов»язань за
договором позики.

Твердження ОСОБА_1 про його звільнення
з роботи і віднесення цієї обставини до
поважних причин порушення умов
договору позики судом не беруться до
уваги, оскільки спростовуються
положеннями самого ж договору за яким у
випадку звільнення позичальника з
роботи (з ініціативи адміністрації чи
за власним бажанням позичальника) -
тобто у випадку припинення трудових
правовідносин між позичальником та
кредитором - до моменту повернення
всієї суми позики, позичальник
зобов»язується в подальшому
виконувати умови договору.

З огляду на зазначене, положення
Договору №3 Про надання безвідсоткової
позики від 30.012008 року та зміст ст. 1050 ЦК
України, позовні вимоги про дострокове
стягнення з ОСОБА_1 228 207 грн. 26 коп.
залишку позики є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_1 за період
прострочення платежу 3% річних із
заборгованої суми у розмірі 830 грн. 64
коп. та інфляційних втрат у розмірі 2 221
грн. 54 коп. підлягають до задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
сума сплаченого судового збору сплата
якого підтверджується відповідними
квитанціями.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 509, 525, 526, 527, 530, 625, 629,1050 ЦК України, ст.
ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну радіомовлення,
радіозв»язку та телебачення до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код: НОМЕР_1), проживає в АДРЕСА_1 на
користь Концерну радіомовлення,
радіозв»язку та телебачення 228 207
(двісті двадцять вісім тисяч двісті
сім) грн. 26 коп. заборгованості за
договором про надання безпроцентної
позики, 2 221 (дві тисячі двісті двадцять
одну) грн. 54 коп. інфляційних втрат та 3%
річних у розмірі 830 (вісімсот тридцять)
грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код: НОМЕР_1), проживає в АДРЕСА_1 на
користь Концерну радіомовлення,
радіозв»язку та телебачення 2 312 (дві
тисячі триста дванадцять) грн. 59 коп.
сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Суддя
Шевчук А.В.