Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину яка продовжує
навчання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулася до
суду із позовом у якому просила
стягнути з відповідача на свою користь
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у
розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позовної заяви до суду та до
досягнення донькою двадцяти трьох
років.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони
з відповідачем перебували у шлюбі з 10
вересня 1995 року по 25 жовтня 2000 року. Від
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася
дочка ОСОБА_3. За рішенням суду на її
користь стягувалися аліменти до
повноліття дочки, однак на даний час на
даний час дочка є повнолітньою, у
зав'язку з чим припинилася виплата
аліментів. З 1 вересня 2014 року дочка
продовжує навчання, строк навчання по 30
червня 2018 року.

Добровільно надавати допомогу на
утримання дочки відповідач
відмовляється, чим ставить їх в скрутне
матеріальне становище, оскільки
забезпечення навчання дитини потребує
багато коштів, що становить більше 1 800
грн. на місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила про їх
задоволення.

Відповідач позов визнав частково та
пояснив, що на даний час він працює на
посаді водія ФОП «ОСОБА_4» стабільний
дохід складає 1 300 грн. інших джерел
доходів, крім зарплати, у нього не має.
Крім того за рішенням суду з нього
стягуються аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 550 грн.
щомісячно. Погодився сплачувати
аліменти на утримання доньки у розмірі
? частини від заробітної плати, за
виключенням аліментів у розмірі 550 грн.,
які він сплачує на сина, що становить
близько 200 грн.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільною дитиною ОСОБА_1
та ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, видане 14 серпня 1996 року
Димерською селищною радою
Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 34 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу від 25 жовтня 2000 року серії НОМЕР_2
шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було
розірвано (а.с.4).

Відповідно до довідки виданої
Київським університетом імені Бориса
Грінченка від 17 вересня 2014 року № 361,
ОСОБА_3 навчається в Київському
університеті імені Бориса Грінченка на
платній та денній формі навчання,
термін навчання з 1 вересня 2014 року
по 30 червня 2018 року, загальна вартість
навчання становить 37 000 грн. (а.с. 3).

Згідно довідки виданої ФО-П «ОСОБА_9»
від 14 листопада 2014 року № 2103 ОСОБА_2 з 1
червня 2012 року працює водієм на
постійній формі. Заробітна плата якого
складає 1 302 грн. 40 коп. на місяць (а.с.18).

Відповідно до рішення Вишгородського
районного суду від 10 вересня 2014 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягуються
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у розмірі 550 грн.
щомісячно, починаючи з 21 липня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 19)

Як вбачається з матеріалів справи,
дочка проживає разом з матір'ю та
перебуває на її утриманні.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно частини 3 статті 199 СК України
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій формі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Положенням статті 199 СК України чітко
визначено, що аліменти на утримання
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, стягуються лише
за умови, що батьки можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дочки, на період
її навчання, однак не в тому розмірі, в
якому просила ОСОБА_1

При встановленні розміру аліментів,
суд бере до уваги матеріальне
становище відповідача те, що розмір
його заробітної плати становить 1302 грн.
40 коп. на місяць (а.с.18), а також те, що
останній сплачує аліменти на утримання
сина у розмірі 550 грн. щомісяця до
досягнення ним повноліття (а.с. 19).

В контексті статті 60 ЦПК України
позивачем суду не доведено, що
відповідач має іншу заробітну плату
(дохід), ніж та яка зазначена в довідці
від 14 листопада 2014 року № 2103, ФО-П
«ОСОБА_9».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що з відповідача по
справі необхідно стягувати аліменти на
утримання його доньки, яка продовжує
навчання, у розмірі 500 грн. щомісячно.

Крім того, відповідно до статті 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Таким чином, суд
приходить до висновку про те, що
аліменти з відповідача необхідно
стягувати з 30 вересня 2014 року.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину яка продовжує
навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у
розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позовної заяви до суду, а
саме: 30 вересня 2014 року та до досягнення
ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Решта позовних вимог задоволенню не
підлягає.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах стягнення платежу за один
місяць у відповідності до пункту 1
частини 1 статті 367 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя