Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
складі: головуючого судді -Борис О.Н.,
при секретарі Хазієвій Т.В., за участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК РЕНЕСАНС
КАПІТАЛ" про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом про розірвання
кредитного договору та стягнення з
нього на користь банку заборгованості
за кредитним договором. Обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що у вересні 2013 року
між позивачем та ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС
КАПІТАЛ» ( надалі Банк) був укладений
кредитний договір про отримання
позивачем кредиту в сумі 30000 грн на
строк - 36 місяців зі сплатою процентів
за ставкою 16% річних. У своєму позові
позивач посилається на те, що текст
документів, який був наданий
працівником Банку надрукований
дрібним шрифтом і містить незрозумілі
для неосвіченого позичальника
спеціальні терміни , вказані різні
комісії , що значно збільшувало реальну
процентну ставку платежів на погашення
кредиту. Проте пропозиції Банку його
влаштували , він на них погодився і
уклав вказаний договір. Згодом одержав
від Банку 30000 грн та після здійснення
першого місячного платежу , уважно
прочитавши умови договору за допомогою
збільшувального скла , зрозумів , що
уклав договір , який включає
несправедливі умови, оскільки разова
комісія склала 1500 грн і сума наданого
кредиту , яка підлягає стягненню
склала 31500 грн , фактично на руки
отримав 30000 грн, також Банк
безпідставно застосував ануїтетні
платежі щодо погашення наданого
кредиту. Відповідно до п.7 «Загальних
умов договорів кредитування ,
відкриття та ведення рахунків»
позичальник має право повернути
кредит достроково у будь- який час у
порядку , прописаному Банком. Але
розрахунок Банку щодо розміру суми
повернення кредиту його не влаштовує ,
оскільки фактично було отримано 30000 грн
і вважає що судом з нього повинно бути
стягнуто на користь Банку 29166 грн 67 коп.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив задовольнити , посилаючись на ті
самі обставини. Додатково вказав, що
дійсно між ним та Банком було укладено
договір кредиту , проте його не
влаштовують розмір процентів та
комісії, оскільки вони є
несправедливими. Він бажає повернути
кошти у судовому порядку , оскільки у
добровільному порядку Банк
відмовляється.

Відповідач направив до суду заяву , у
якій просив справу розглянути у його
відсутність, з урахуванням наданих
письмових заперечень. Обґрунтовуючи
заперечення представник Банку вказав,
що кредитний договір було укладено у
письмовій формі з дотриманням вимог
законодавства, його умовами були
зафіксовані всі істотні умови, що
визначені законодавством як істотні та
необхідні для договорів даного виду, є
ясними та чіткими і позивач після
ознайомлення з умовами таких договорів
повністю погодився, що підтверджується
його підписом на кредитному договорі.
За таких обставин, сторони у належній
формі уклали кредитний договір та
досягли згоди з усіх умов, на підставі
яких такий договір повинен був
виконуватись, отже відсутні будь-які
підстави вважати, що позивач не знав
(був введений в оману, тощо) щодо сум
платежів по договору. Вимоги щодо
розірвання кредитного договору є
безпідставними та такими що суперечать
законодавству. Що ж стосовно
відкликання споживачем згоди на
укладення договору кредитування, то
Законом України «Про захист прав
споживачів» передбачено єдиний строк у
14 календарних днів з моменту отримання
примірнику договору кредитування, під
час якого споживач має право
відкликати свою згоду. Вважаючи, той
факт, що примірник договору споживачем
було отримано 16.09.2013 року під час його
укладення і він власноруч про це
розписався - то останнім днем
відкликання своєї згоди на підписання
договору кредитування від 16.09.2013 року є
30.09.2013 року. При цьому Законом України
«Про захист прав споживачів»
встановлено, що відкликання згоди
оформлюється виключно письмовим
повідомленням, яке споживач
зобов'язаний подати особисто чи через
уповноваженого представника або
надіслати кредитодавцю до закінчення
14-ти денного терміну з моменту
отримання примірнику договору
кредитування. Але позивач своїм правом
відкликання згоди на підписання
договору кредитування від 16.09.2013 року
не скористався . Крім цього позивач у
своїй позовній заяві просить стягнути
з самого себе заборгованість за
кредитним договором у незрозумілій
сумі 29 166,67 грн. Це питання взагалі
суперечить закону, оскільки прохання у
позовній заяві про стягнення боргу
може ставитись тільки у тій ситуації,
коли добровільно цю суму заплатити
особа не хоче або не може. При цьому
Позивач з незрозумілих підстав ігнорує
вимоги Закону України «Про захист прав
споживачів», яким передбачено, що
навіть у випадку відкликання згоди за
договором кредитування споживач
сплачує відсотки за період між
моментом одержання коштів та моментом
їх повернення за ставкою встановленою
в договорі. Тобто проценти повинні бути
розраховані та сплачені на дату
фактичного повернення всієї суми
боргу. У задоволенні позовних вимог
просить відмовити у повному обсязі.

Заслухавши позивача, дослідивши
письмові матеріали справи , суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що між позивачем
та відповідачем 16 вересня 2013 року був
укладений кредитний договір №GP -5080860,
копія якого міститься в матеріалах
справи (а.с. 6-9). Згідно даного договору
позивачу був наданий кредит у сумі 31500
грн , в тому числі 30000 грн - на споживчі
цілі, 1500 грн- для сплати разової комісії
на строк 36 місяців з 16 вересня 2013 року,
розмір процентної ставки 16% річних, а
позивач зобов'язався повернути кредит
та сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлені кредитним
договором.

За умовами вказаного кредитного
договору відповідач надав кредит
позивачу шляхом і у межах суми,
визначеної у договорі.

Прийнявши грошові кошти, позивач
погодився з умовами даного договору.

Отримуючи кредит, позивач не пред'являв
до відповідача вимог щодо зміни умов
кредитування, порядку та строків
сплати кредиту чи недійсності
укладення кредитного договору.
Зазначені умови кредитного договору є
суттєвими і оговорені в самому
договорі, а його форма та зміст
відповідають положенням ст. 203 ЦК
України.

У спірній угоді передбачено, що
погашення заборгованості здійснюється
в сумі та згідно з графіком погашення, в
якому чітко зазначена сума та валюта
погашення кредиту. Крім того, при
підписанні договору позивач
усвідомлював наслідки укладення
договору .

Під час укладання кредитного договору
позивач не був позбавлений можливості
особисто перевірити умови, а тому його
твердження про те, що відповідачем були
порушені вимоги частин 4-11 статті
Закону України «Про захист прав
споживачів», є безпідставними.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи позивача у судовому засіданні
спростовуються матеріалами справи та
законодавством. Так, 16.09.2013 р. між
сторонами було укладено кредитний
договір, згідно якого позивачу був
наданий кредит у сумі 31 500 грн, в тому
числі 30 000 грн. - на загальні споживчі
цілі, 1500 грн. - для сплати разової
комісії. Кредитний договір було
укладено у письмовій формі з
дотриманням вимог статті 1055 Цивільного
кодексу України, щодо форми Кредитного
договору, шляхом направлення позивачем
Пропозиції укласти договір (оферти) та
акцептування її Банком у відповідності
до статті 638 Цивільного кодексу
України.

Укладений Кредитний договір
складається з Пропозиції укласти
договори (оферти) та Загальних умов
кредитування відкриття та ведення
рахунків, що є невід'ємною частиною
Пропозиції укласти договори (оферти) та
належно підписаний Сторонами.
Кредитним договором були зафіксовані
всі його істотні умови, що визначені
законодавством як істотні та необхідні
для договорів даного виду. Позивач
ознайомившись з умовами договорів
повністю погодився з ними, що
підтверджується його підписом на
кредитному договорі. Позивач та
відповідач під час укладення
кредитного договору були вільними в
його укладенні, оскільки інших доказів
суду не надано, та могли укласти
договір на визначених умовах,
запропонувати внести зміни до договору
щодо пунктів, з якими сторони не
погоджуються, або ж відмовитись від
його укладення взагалі та укласти
договір з іншим контрагентом.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї з сторін у разі
істотного порушення (коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється, того на що
вона розраховувала при укладенні цього
договору) договору другою стороною та в
інших випадках, встановлених
договором, чи законом.

Законом України «Про захист прав
споживачів» передбачено єдиний строк у
14 календарних днів з моменту отримання
примірнику договору кредитування, під
час якого споживач має право
відкликати свою згоду. Оскільки
примірник договору споживачем було
отримано саме 16.09.2013 року під час його
укладення і він власноруч про це
розписався - то останнім днем
відкликання своєї згоди на підписання
договору кредитування від 16.09.2013 року є
30.09.2013 року. При цьому Законом України
«Про захист прав споживачів»
встановлено, що відкликання згоди
оформлюється виключно письмовим
повідомленням, яке споживач
зобов'язаний подати особисто чи через
уповноваженого представника або
надіслати кредитодавцю до закінчення
14-ти денного терміну з моменту
отримання примірнику договору
кредитування. Але позивач своїм правом
відкликання згоди на підписання
договору кредитування не скористався
і строк ним пропущений з неповажних
причин.

Також , згідно Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів , що виникають з
кредитних правовідносин» п.15
зазначено, що при вирішенні спорів щодо
розірвання кредитного договору з
посиланням , зокрема , на світову кризу
чи інші суттєві обставини суд маж
враховувати положення частини другої
статті 652 ЦК і виходити з того, що закон
пов`язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин , а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених
частиною другою цієї статті , при
істотній зміні обставин. Для
розірвання договору в разі істотної
зміни обставин необхідно наявність
наступних умов одночасно: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не
настане;2) зміна обставин зумовлена
причинами , які заінтересована сторона
не могла усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від неї вимагалися;3)виконання
договору порушило б співвідношення
майнових інтересів сторін і позбавило
б заінтересовану сторону того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору;4) із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик
зміни обставин несе заінтересована
сторона.

Позивачем, відповідно до ст. 60 ЦПК
України, не доведено наявності всіх
чотирьох умов, необхідних для
розірвання кредитного договору у
зв`язку з істотною зміною обставин,
якими сторони керувались під час
укладення договору.

За наведених вище обставин позовні
вимоги задоволенню не підлягають , а
судові витрати необхідно віднести на
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 203,204,215,216,625,638,651,652,654 ЦК
України, ЗУ «Про захист прав
споживача», ст.ст. 10,11, 60,88, 212,214-215 ЦПК
України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" про
захист прав споживача відмовити у
повному обсязі.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з моменту
проголошення. Особи, які приймали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. Н. Борис