АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

20 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами рішення
суду у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Житлобуд -
1» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 18 липня 2014 року,

встановила:

у березні 2014 року представник заявник
звернулась до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 19 лютого 2013
року.

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 18 липня 2014 року в
задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
заявник подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу та
постановити нову, якою заяву
задовольнити, посилаючись на порушення
норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Оболонського районного суду
м.Києва від 19 лютого 2013 року позов ТОВ
«Житлобуд-1» задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за
оплату житлово-комунальних послуг в
розмірі 17 341 грн. 56 коп. та судовий збір.
Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 04
червня 2013 року вказане рішення
залишено без змін.

У березні 2014 року представник ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про перегляд
за нововиявленими обставинами
вказаного рішення, посилаючись на те,
що задовольняючи позов, суд виходив із
розрахунків боргу наданих позивачем за
відсутністю у матеріалах справи будь -
яких первинних документів
бухгалтерського обліку та належних
банківських розрахунків. Зазначав, що
ОСОБА_1 у статусі потерпілої особи при
ознайомленні з матеріалами
кримінального провадження №0007228
15 березня 2014 року з письмових пояснень
директора ОСОБА_2 та головного
бухгалтера ОСОБА_3 ТОВ «Житлобуд - 1»,
стало відомо про те, що посадові особи
знали про обов'язковість проведення
перерахунків за фактично надані у
будинок послуги, проте реально таких
перерахунків не здійснювали, що
суперечить даним розрахунків, на
підставі яких судом було задоволено
позов, та вважав, що вказані обставини є
нововиявленими та мають істотне
значення для справи. Крім того, заявник
зазначав, що у будинку №?16д по вул.
Героїв Сталінграду у м. Києві
господарська діяльність позивача по
справі не відповідає встановленому
законом порядку і позивач не має
належного статусу для пред'явлення до
відповідача майнових вимог та
стягувати кошти на власну користь.

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 18 липня 2014 року в
задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявником фактично оскаржується
законність та обґрунтованість рішення,
а обставини, на які посилається заявник
не можуть вважатись нововиявленими та
не підтверджуються належними доказами.
Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В своїй апеляційній скарзі заявник
посилається на те, що судом не було
враховано те, що слідством були
встановлені факти, які істотно
впливають на висновок суду по даній
справі. Однак, такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть
вважатись нововиявленими в порядку
ст.361 ЦПК України.

Так, підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що
заявником не було надано обґрунтованих
та підтверджених доказами доводів про
те, що зазначені нею в заяві обставини
не були та не могли бути їй відомі на
час розгляду справи. Крім того, судом
першої інстанції вірно встановлено, що
заявник фактично оскаржує законність
та обґрунтованість рішення, яке було
залишено в силі Апеляційним судом
м.Києва.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції правильно застосував норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 18 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 2605/13709/12

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12139/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Белоконна І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.