Справа № 346/243/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі: головуючого-судді
Хільчука І.І.,

секретаря
Олексюк Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5.
Після його смерті відкрилася спадщина
на житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Вона є спадкоємцем за законом та після
смерті батька вступила в управління
спадковим майном, оскільки взяла під
охорону спадкове майно, обробляє
земельну ділянку, сплачує податкові
платежі.

З метою оформлення спадщини вона
звернулась до Другої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Однак, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК
УРСР (1963р.) майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності, а тому нотаріус не має змоги
встановити всіх співвласників
житлового будинку та їх частки у цьому
майні.

Оскільки вона фактично прийняла
спадщину, то просить суд визнати за нею
в порядку спадкування за законом право
власності на будинковолодіння, що за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі також подали до суду заяви
про розгляд справи без їх участі, проти
позову не заперечують та відмовляються
від права власності на спірне нерухоме
майно.

З'ясувавши обставини, на які позивачка
посилається як на підставу своїх вимог,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
з господарськими спорудами в АДРЕСА_1,
належав ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про право власності ,
виданого 20 грудня 1988 року виконкомом
Коломийської районної Ради на підставі
рішення № 239 від 09 листопада 1988 року.
Тип двору - селянський.

Станом на 01 липня 1990 року в даному
будинковолодінні проживали і були
зареєстровані: ОСОБА_6, її чоловік -
ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_2,
онуки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно ст. 123 ЦК Української PCP (в
редакції 1963 року) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 ЦК України
встановлено, що частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №
20 із змінами "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" передбачено, що
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не
втратили права на частку в його майні.
Розмір частки члена двору визначаться
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Таким чином, кожному із них належало по
1/6 частині житлового будинку з
господарськими спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, про що в
книзі реєстрації актів про смерть
зроблено запис за №20. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складалася з
1/6 частини житлового будинку з
господарськими спорудами в АДРЕСА_1.

В управління спадковим майном вступив
ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис № 2. Після
його смерті відкрилася спадщина на 2/6
частини житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали і були
зареєстровані за даною адресою: його
дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_2, онуки -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, правнук - ОСОБА_8

Позивачка вступила у фактичне
управління спадковим майном після
смерті своїх батьків, оскільки взяла
під охорону спадкове майно, здійснює
догляд за будинком, обробляє земельну
ділянку, сплачує всі необхідні платежі.

Заповіт від імені померлих ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 виконкомом Угорницької
сільської ради не посвідчувався.

З метою оформлення спадщини позивачка
звернулась до Другої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Однак, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК
УРСР (1963р.) майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності, а тому нотаріус не має змоги
встановити всіх співвласників
житлового будинку та їх частки у цьому
майні.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи. Згідно з
вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки. Згідно з
вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини не заявив про
відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї
статті, незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Оскільки позивачка фактично прийняла
спадщину, а відповідачі проти позову не
заперечують та відмовляються від права
власності на спірне нерухоме майно, то
суд приходить до висновку, що необхідно
визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на будинковолодіння, що за адресою:
АДРЕСА_1.

Наведене стверджується: копіями
свідоцтв про смерть /а.с.7-8/, копією
свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.9/,
копіями свідоцтв про народження
/а.с.10-12/, копією довідки Угорницької
сільської ради від 04.12.2013р. № 160/02-24/05
/а.с.13/, довідкою Угорницької сільської
ради від 04.12.2013р. № 901 /а.с.14/, копією
свідоцтва про право власності на
будинковолодіння /а.с.15/, копією виписки
з інвентаризаційних матеріалів № 48767
від 11.12.2013р. /а.с.16/, копією технічного
паспорта /а.с.17-20/.

На підставі ст.,ст. 16, 328, 1220, 1223, 1268, 1297 ЦК
України та керуючись ст.,ст. 130, 197 ч.2,
214-216, 218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на будинковолодіння, що за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Оригінал рішення зберігається в
матеріалах справи № 346/243/14-ц.

Суддя: Хільчук І. І.