АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 інстанції - Смирнова Є.П.
Доповідач - Борисова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 26 червня 2014
року по справі за позовом комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив стягнути з відповідачів,
солідарно, нараховану за період з 01
березня 2011 року по 01 квітня 2014 року
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 16998 грн. 42 коп., суму
розрахованого індексму інфляції в
розмірі 1253 грн. 39 коп., 3% річних в сумі 962
грн. 17 коп., а також витрати по сплаті
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

В мотивування вимог посилався на те, що
відповідачі протягом тривалого часу в
добровільному порядку не вносять в
повному обсязі платежів, належним
чином не виконують свої зобов'язання по
сплаті комунальних послуг у зв'язку з
чим у останніх утворилась
заборгованість по сплаті комунальних
послуг.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 26 червня 2014 року позов
комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 16998
грн. 42 коп., інфляційні нарахування в
сумі 1253 грн. 39 коп., три відсотки річних
в сумі 962 грн. 17 коп. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу та посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, що багатоквартирний
будинок № 11-А по АДРЕСА_1 є спільною
частковою власністю власників всіх
приміщень у цьому будинку. Згідно зі
ст.358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Тобто,
виключно власники квартир мають право
колективно визначати долю своєї
співвласності, в тому числі - визначити
виконавця послуг з управління
будинком, надання послуг з отримання
будинку, споруд та прибудинкової
території, надання комунальних послуг,
визначати порядок використання та
розпорядження майном загального
користування.

Проте, співвласники будинку ніколи не
приймали колективного рішення про те,
що всі функції має виконувати саме
комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва.

Крім того, договірних відносин між
позивачем та відповідачами також не
існує.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, подав до
заяву в якій просив розглядати справу в
його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів вважає можливим
розглядати справу у відсутності осіб,
які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі належним чином не
виконують свої обов'язки по сплаті за
надані їм комунальні послуги та
послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території, у зв'язку з
чим відповідачі мають заборгованість,
яка підлягає стягненню з відповідачів.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з довідки від 17 лютого 2014 року
виданої комунальним підприємством
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м.Києва ЖЕК № 306
відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_1.
Власником особового рахунку є
відповідач ОСОБА_3 Вказаний будинок
перебуває на обслуговуванні ЖЕК № 306.

Судом встановлено, що з 01 лютого 2002 року
на підставі рішення Деснянської
районної у м.Києві ради № 25 від 11 грудня
2001 року було створено комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м.Києва (КП
«Житлорембудсервіс»), яке з 01 лютого 2002
року надавало житлово-комунальні
послуги.

Відповідно до рішення Деснянської
районної у м.Києві ради № 28 від 10
вересня 2009 року комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м.Києва (КП
«Житлорембудсервіс») було визначено
виконавцем комунальних послуг.

Крім того, на підставі рішень
Деснянської районної у м.Києві ради № 16
від 18 лютого 2009 року та № 28 від 10
вересня 2009 року було створено з 01
жовтня 2009 року комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м.Києві ради»
(КП «Дирекція»). Відповідно до вказаних
рішень КП «Дирекція» було визначено
виконавцем послуг з утримання будинків
та прибудинкових споруд.

На підставі рішення Київської міської
ради від 27 жовтня 2011 року № 396/6612
змінено назву КП «Дирекція» на
комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1
знаходиться на обслуговуванні
комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва з 01 жовтня 2009 року.

Відповідно до ст.179 ЖК УРСР
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями.

Згідно зі ст.162 ЖК УРСР плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін.

Частиною 1 ст.64 ЖК УРСР передбачено, що
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Згідно з ст. 68 ЖК УРСР, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Квартирна плата та плата за комунальні
послуги в будинках державного і
громадського житлового фонду
вносяться щомісяця в строки,
встановлені Радою Міністрів УРСР.

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що споживач таких послуг зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до п.п.14, 17 Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими територіями,
плата використання теплової та
електричної енергії, газу, за
водопостачання і каналізацію та інші
послуги власниками квартири (будинків),
наймачами, орендарями вноситься за
затвердженими в установленому порядку
тарифу пізніше 10 числа наступного
місяця, якщо договором не встановлено
інші строки.

Згідно з ст.32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до договору
та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
й одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускаються.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідачі з травня 2010
року і по травень 2014 року не
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачують за затвердженими в
установленому порядку тарифами, у
зв'язку з чим мають заборгованість за
період з 01 травня 2010 року по 01 травня 2014
року в сумі 16998 грн. 42 коп.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Колегія суддів також вважає, що судом
першої інстанції згідно зі ст.625 ЦК
України обґрунтовано стягнуто з
відповідачів на користь позивача
солідарно інфляційні нарахування за
весь час прострочення в сумі 1253 грн. 39
коп. та 3% річних від простроченої суми в
розмірі 962 грн. 17 коп.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
не пропущення позивачем строку
позовної давності, оскільки як
вбачається з матеріалів справи позивач
звертався до суду із заявою про видачу
судового наказу. 20 грудня 2013 року
Деснянським районним судом м. Києва
було видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва
заборгованості по оплаті комунальних
послуг в сумі 16587 грн. 93 коп. та судового
збору в розмірі 114 грн. 70 коп.

22 січня 2014 року ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва скасовано
вказаний судовий наказ.

Крім того, як вбачається з наданих
позивачем розрахунків, відповідачі
періодично в 2009 році, 2010 році та в 2011
році сплачували кошти за
житлово-комунальні послуги в більшому
розмірі ніж нараховані щомісячні
платежі, тобто вказані дії з боку
відповідачів свідчать про визнання
ними боргу та переривання перебігу
позовної давності.

Твердження апелянта про те, що оскільки
відповідачі з позивачем договору про
надання комунальних послуг не
укладали, а тому КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва не має права стягувати з них
заборгованість є безпідставними,
оскільки відповідачі користувалися
наданими послугами і зобов'язані їх
оплатити незалежно від того, чи було
укладено ними договір з позивачем.

Колегія суддів вважає, що неукладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг між
позивачем та відповідачами не є
підставою для відмови у задоволенні
позову про стягнення з них
заборгованості за такі послуги,
оскільки укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.

Крім того, обов'язком оплатити надані
їм спожиті послуги випливає з
положення ч.1 ст.11 ЦК України про те, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актом
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
співвласники будинку ніколи не
приймали рішення про те, що виконавцем
послуг з управлянням будинку та
надання послуг з утримання будинку,
прибудинкової території буде позивач
колегія суддів не примає до уваги,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи позивач надавав вищевказані
послуги відповідачам, а останні їх
споживали,а тому відповідачі
зобов'язані їх оплатити.

Посилання апелянта на неприйняття
судом до уваги низький стан пожежної
безпеки у місцях загального
користування у будинку, постійну
наявність сміття колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вказані
обставини не спростовують висновків
суду першої інстанції та не впливають
на правильність прийнятого судом
рішення.

Крім того, згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексом.

Проте, апелянтом не надано до суду
акту-претензії споживача щодо
неналежної якості наданих послуг
позивачем по утриманню та
обслуговуванню будинку та
прибудинкової території.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про необхідність
задоволення позову, виходячи з його
доведеності та обґрунтованості.

Проте, вирішивши правильно спір по
суті, суд першої інстанції допустив
порушення норм процесуального права
при вирішенні питання про розподіл
судових витрат, стягнувши понесені
позивачем витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп. солідарно
з відповідачів, так як стаття 88 ЦПК
України не передбачає солідарного
стягнення судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки даний спір вирішено на
користь позивача, позов задоволено, а
тому судові витрати, понесені
позивачем, повинні бути відшкодовані
відповідачами в рівних частинах.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп. необхідно
змінити та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва судовий
збір в розмірі по 48 грн. 72 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 26 червня 2014 року в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва витрат по сплаті судового
збору в сумі 243 грн. 60 коп.- змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва судовий
збір в розмірі по 48 грн. 72 коп. з
кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді