Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого судді Буцмак Ю. Є.,
при секретарі Кузьменко Т. Г., за участі
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення
пені по аліментах,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те, що вона перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі виконавчого
листа № 152/1644/13-ц від 08.08.2013 року
виданого згідно рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області на її користь на
утримання дочки ОСОБА_4 з відповідача
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
заробітку доходу. Станом на 20.08.2014 року
у відповідача виникла заборгованість
за аліментами в сумі 1543 грн 19 коп.
Розмір пені з 25.07.2013 року по 01.08.2014 року
буде становити 4507 грн 21 коп. Позивач
просить стягнути з відповідача пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі
4507 грн 21 коп, а також судовий збір в
розмірі 243 грн 60 коп.

Позивач, представник позивача в
судовому засідання позов підтримали в
повному обсязі та просять його
задовольнити.

Відповідач позов не визнав та просить у
його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, вважає що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожний день
прострочення.

Згідно п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
передбачена статтею 196 Сімейного
кодексу України відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Судом досліджені:

Копія паспорта позивача;

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1;

Копія довідки-розрахунку районного
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 20.08.2014 року № 4133
про заборгованість по аліментам за
період із 25.07.2013 року по 31.07.2014 року в
розмірі 1543 грн 19 коп та від 03.12.2014 року
№ 6289;

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання виконавчого листа № 152/1644/13-ц
виданого 08.08.2013 року;

Розрахунок нарахування пені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
підставі виконавчого листа № 152/1644/13-ц
від 08.08.2013 року виданого згідно рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області з відповідача
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
заробітку доходу на користь позивача
на утримання дочки ОСОБА_4. Станом на
20.08.2014 року у відповідача виникла
заборгованість за аліментами в сумі 1543
грн 19 коп. Розмір пені з 25.07.2013 року по
01.08.2014 року становить 4507 грн 21 коп.

Відповідач був обізнаний про свій
обов'язок сплачувати аліменти й
сплачував аліменти у березні 2014 року в
сумі 3077 грн 17 коп.

Суд погоджується з розрахунком пені
позивача в сумі 4507 грн 21 коп, оскільки
розрахунок здійснено за правилами
статті 196 Сімейного кодексу України та
підтверджується довідкою-розрахунком
РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.

У судовому засіданні позивач пояснив,
що коли він не був офіційно
працевлаштований, він працював без
офіційного працевлаштування, тобто
мав дохід, але не сплачував аліменти,
т.я. із цих зароблених коштів не вважав
необхідним сплачувати аліменти.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

За таких обставин суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 1
ст. 196 СК України, керуючись ст.ст.
10,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючої за адресою АДРЕСА_2, пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі
4507 грн 21 коп за несвоєчасну сплату
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у справі, у вигляді
сплаченого судового збору,
підтверджені документально у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. Є.
БуцмакБілоцерківського
міськрайонного суду

Київської області