У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Остапчук Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Деснянського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві, третя особа -
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, про визнання права власності
на автомобіль, зобов'язання
зареєструвати автомобіль, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 11
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до Деснянського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання
права власності на автомобіль,
зобов'язання зареєструвати автомобіль.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що у серпні 2008 року
придбав на авторинку у ОСОБА_7
автомобіль марки «Фольксваген-Таурег»,
2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
вартість якого складала 45 000 дол. США.

З метою уникнення додаткових витрат,
пов'язаних з перереєстрацією вказаного
автомобіля, купівля транспортного
засобу відбулася шляхом оформлення
довіреності, в якій зазначено право
керування та розпорядження
транспортним засобом.

04 грудня 2008 року після звернення
позивача до
ВРЕР № 4 УДАІ України в м. Києві для
отримання тимчасового реєстраційного
талона автомобіль марки
«Фольксваген-Таурег», 2007 року випуску,
кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, вилучено
та направлено на штрафмайданчик у
зв'язку з тим, що вказаний автомобіль з
19 вересня 2008 року знаходиться в базі
«Угон».

За фактом перевірки ЖРЗПЗ від 04 грудня
2008 року № 15142, РУ ГУ МВС
України в м. Києві винесено постанову
від 11 грудня 2008 року про відмову в
порушенні кримінального провадження.

Оскільки позивач є добросовісним
набувачем і його права були порушені,
просив суд визнати за ним право
власності на придбаний автомобіль.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 24 грудня 2009 року провадження
у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
Деснянського РУ ГУМВС України в м.
Києві в частині вимог позивача до
третьої особи - УДАІ ГУМВС України в м.
Києві зареєструвати автомобіль
«Фольксваген-Таурег» закрито.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2009 року позов
ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на
автомобіль марки «Фольксваген-Таурег»,
кузов № НОМЕР_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
11 березня 2014 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2009
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено у позові
ОСОБА_6 до Деснянського РУ ГУ МВС
України у м. Києві про визнання права
власності на автомобіль.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з технічним паспортом
автомобіль марки «Фольксваген-Таурег»,
2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований за ОСОБА_7 (а. с. 75), яким
посвідчено генеральну довіреність,
видану 21 серпня 2008 року за реєстровим
номером 2317 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, та відповідно до якої
уповноважено ОСОБА_6 керувати та
розпоряджатися вказаним автомобілем
(а. с. 74, 75).

Згідно з додатком до листа начальника
Департаменту ДАІ
МВС України від 19 листопада 2008 року
вказаний автомобіль внесено до бази
«Угон» і підлягає затриманню у зв'язку
з виявленими фактами
несанкціонованого внесення інформації
про зареєстровані транспортні засоби
до національної бази даних
«Автомобіль» (а. с. 25, 26).

04 грудня 2008 року після звернення
позивача до
ВРЕР № 4 УДАІ України в м. Києві для
отримання тимчасового реєстраційного
талона, вказаний автомобіль вилучено
та направлено на штрафмайданчик (а. с.
31).

Матеріалами службової перевірки
Деснянського РУ ГУМВС України в м.
Києві (висновок від 07 червня 2009 року а.
с. 42) встановлено, що державний
реєстраційний знак спірного
автомобіля, який начебто
зареєстрований в Хмельницькій області,
не видавався і не існує, що
підтверджується повідомленням УДАІ
УМВС України в Хмельницькій області
від 04 листопада 2009 року № 5/56-13170, в
підрозділах яких даний автомобіль не
реєструвався (а. с. 105).

Листом Деснянського РУ ГУМВС України в
м. Києві позивач проінформований, що
зняття автомобіля з розшуку може бути
прийнято лише ініціатором розшуку (а. с.
44).

Згідно з висновком спеціаліста
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України в м. Києві від 27
квітня 2009 року № 165/ттд бланк свідоцтва
транспортного засобу НОМЕР_3 на ім'я
ОСОБА_7, автомобіля марки
«Фольксваген-Таурег», 2007 року випуску,
кузов № НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, відповідає
аналогічним документам, знаходиться в
офіційному обороті на території
України. Нанесення друкованого тексту -
серійного номера та персональної
інформації на лицевій і зворотній
сторонах бланку наданого свідоцтва,
має місце технологічні відмінності
відповідного способу друку
аналогічних документів, що знаходяться
в офіційному обігу на території
України (а. с. 39-41).

Згідно з повідомленням ДАІ УМВС
України від 23 листопада 2009 року № 4/4-10765
автомобіль марки «Фольксваген-Таурег»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
внесено до бази даних «Угон»
Департаментом ДАІ УМВС України 19
вересня 2008 року у зв'язку з
розслідуванням кримінальної справи №
24-50, порушеної за фактом
несанкціонованого втручання в роботу
електронно-обчислюваних машин, за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
361 КК України.

Постановою Деснянського РУ ГУМВС
України в м. Києві від 11 грудня 2008 року в
порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_6 було відмовлено на
підставі п. 2 ст. 6 КПК України (1960 року).

Згідно з повідомленням ДАІ УМВС
України в Хмельницькій області від 04
листопада 2009 року № 5/56-13170 станом на 04
листопада 2009 року автомобіль марки
«Фольксваген-Таурег» в підрозділах
ВРЕР ДАІ УМВС
України в Хмельницькій області не
реєструвався.

Згідно з технічним паспортом від 20
січня 2008 року НОМЕР_4 спірний
автомобіль марки «Фольксваген-Таурег»
(копія технічного паспорта (а. с. 143))
належить ЗАТ «Ініціатива-93».

Згідно з постановою старшого слідчого
Кожукова К.В. СУ УВС Орехо-Зуївського
міського округу і муніципального
району Московської області Російської
Федерації порушено кримінальну справу
і прийнято її до провадження від 07
липня 2008 року № 2070/17055 (а. с. 135), з якої
вбачається, що спірний автомобіль, який
належить ЗАТ «Ініціатива-93», було
викрадено з території ділянки за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою старшого слідчого
Кельменецького РВ УМВС України
Чернівецької області від 30 грудня 2011
року за матеріалами справи від 27 грудня
2011 року № 139 порушено кримінальну
справу за фактом вчинення підробки
(внесення недостовірних відомостей)
невстановленою особою свідоцтва про
реєстрацію транспортних засобів серії
НОМЕР_3 на автомобіль марки
«Фольксваген-Таурег», згідно з якою
вказаний автомобіль відповідно до
глобальної телекомунікаційної мережі
1-27 Інтерполу викрадено 06 липня 2008 року
в Російській Федерації (а.с. 139).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів та вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає.

Відповідно до ст. ст. 638, 639 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Згідно з п. п. 7, 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388, власники
транспортних засобів та особи, що
експлуатують такі засоби на законних
підставах, або їх представники (далі -
власники) зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного оформлення, або
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Документами,
що підтверджують правомірність
придбання транспортних засобів, їх
складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, договори
купівлі-продажу транспортних засобів,
оформлені в Державтоінспекції, інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що доказів, які б свідчили
про укладення позивачем договору
купівлі-продажу спірного автомобіля
або довідки-рахунка за формою,
визначеною постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388, матеріали справи не містять,
спірний автомобіль, який належить ЗАТ
«Ініціатива-93», вибув з володіння
останнього не з його волі, позовні
вимоги до ОСОБА_7 позивачем не
заявлялися, правильно виходив з того,
що позивачем не доведено укладення
договору купівлі-продажу спірного
автомобіля з ОСОБА_7, та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Крім того, Деснянське районне
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві є неналежним відповідачем у
справі в розумінні ст. 391 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи скарги про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук