РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс»
про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до Концерну
«Військторгсервіс» про стягнення з
останнього боргу в сумі 109500 гривень, 3 %
річних у розмірі 6561 гривні та судового
збору.

Свої вимоги мотивував тим, що 29 жовтня
2010 року між ним та відповідачем був
укладений договір поворотної
фінансової допомоги (зворотної
безвідсоткової позики) № 291010 на суму
120000 гривень з терміном повернення до 28
жовтня 2011 року. Він передав відповідачу
кошти, що підтверджується додатком від
30 жовтня 2010 року до договору № 291010 від 29
жовтня 2010 року.

У визначений договором строк
відповідачем позика повернута не була.
З листопада 2011 року було здійснено лише
часткове повернення позики в розмірі
10500 гривень.

Просив суд ухвалити рішення, яким
захистити його порушене право, та
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість, що станом на 17 грудня
2013 року заборгованість відповідача
становить:

- 109500 гривень - основний борг;

- 6561 гривні - 3 % річних.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 21 березня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 червня 2014 року скасоване
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 21 березня 2014
року в цій справі та призначено її до
судового розгляду в загальному
порядку.

27 червня 2014 року позивач подав до суду
заяву про збільшення розміру позовних
вимог та просив стягнути з відповідача
крім основного боргу основний борг та 3
% річних, ще й інфляційне збільшення
суми боргу за період з грудня 2011 року по
червень 2014 року в сумі 12132 гривні 60
копійок (а.с. 73-74).

У судове засідання 24 вересня 2014 року
позивач не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Подав до суду заяву про розгляд
справи без його участі. Зазначив, що
пред'явлений позов підтримує в повному
обсязі (а.с. 87).

Сторона відповідача у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином (а.с.
83). Будь-яких заяв чи клопотань щодо
поважності причин неявки в судове
засідання до суду подано не було.

З наданих суду письмових пояснень
вбачається, що проти задоволення
позову сторона відповідача заперечує.
Зазначено, що за договором поворотної
фінансової допомоги та додатку до
нього сума позики становить 120000
гривень та надана у вигляді внесення
готівкових коштів у національній
валюті України. Згідно бухгалтерської
довідки Концерну «Військторгсервіс» в
період з 29 жовтня 2010 року по 30 жовтня 2010
року грошові кошти в сумі 120000 гривень
від громадянина ОСОБА_1 до каси
Концерну «Військторгсервіс» не
надходили. Позивач не надав основного
первинного бухгалтерського документа -
квитанції до прибуткового касового
ордеру, що підтверджує внесення
готівкових коштів (а.с. 84-85).

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року
між сторонами було укладено договір
поворотної фінансової допомоги
(зворотної безвідсоткової позики) №
291010 на суму 120000 гривень із терміном
повернення до - 28 жовтня 2011 року (а.с. 4).

30 жовтня 2010 року між сторонами
укладений додаток до зазначеного
договору на підтвердження виконання
зобов'язання щодо передачі грошових
коштів.(а.с. 5).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Встановлено, що відповідно до договору
від 29 жовтня 2010 року Концерн
«Військторгсервіс» має повернути
ОСОБА_1 120000 гривень.

Строк повернення коштів визначений
сторонами до 28 жовтня 2011 року.

У своїх поясненнях сторона відповідача
заперечувала факт отримання Концерном
«Військторгсервіс» грошових коштів
від позивача, посилаючись на те, що
згідно бухгалтерської довідки
Концерну «Військторгсервіс» в період з
29 жовтня 2010 року по 30 жовтня 2010 року
грошові кошти в сумі 120000 гривень від
громадянина ОСОБА_1 до каси Концерну
«Військторгсервіс» не надходили (а.с.
62).

Також посилалась на те, що з виписки по
особовим рахункам Концерну
«Військторгсервіс» у АТ «Єврогазбанк»
також вбачається, що кошти від
відповідача з 29 жовтня 2010 року по 30
жовтня 2010 року не надходили (а.с. 51-56,
57-61).

На підтвердження факту передачі коштів
Концерну «Військторгсервіс» позивач
ОСОБА_1 посилається на письмові докази.

Позивач надав суду витяг з Акту від 13
січня 2012 року № 234/40 ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності державного господарського
об'єднання Концерну
«Військторгсервіс», філій та
структурних підрозділів, які входять
до його складу, за період з 01 квітня 2009
року по 01 жовтня 2011 року (а.с. 76-78).

У цьому витягу вказано, що при
проведенні ревізії
Контрольно-ревізійним департаментом
Міністерства оборони України
встановлено, що за даними
бухгалтерського обліку в
обревізованому періоді Концерном
«Військторгсервіс» отримано від
фізичних осіб поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги на
загальну суму 640 тисяч гривень, у тому
числі від фізичної особи ОСОБА_1 :
договір від 29 жовтня 2010 року у сумі 120
тисяч гривень. Залишок неповерненої
фінансової допомоги станом на 30
вересня 2011 року складав 635 тисяч
гривень, у тому числі перед фізичною
особою ОСОБА_1 115 тисяч гривень (а.с. 78).

Також позивач надав суду копію
банківської виписки № -011290001 від 29
листопада 2010 року по розрахунковому
рахунку Концерну «Військторгсервіс» в
Єврогазбанку АТ 7301. У виписці
зазначено, що у касу підприємства
надійшло 120000 гривень як зворотна
фінансова допомога згідно договору від
29 листопада 2010 року (а.с. 88).

Суд вважає, що надані докази
підтверджують факт отримання
Концерном «Військторгсервіс» 120000
гривень від ОСОБА_1

У позовній заяві позивач зазначив, що з
листопада 2011 року відповідачем було
здійснено лише часткове повернення
позики в розмірі 10500 гривень, тому
заборгованість відповідача складає
109500 гривень.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення основного боргу в сумі 109500
гривень ґрунтуються на законі.

Позивач також просить стягнути з
відповідача на його користь просить
суд 3 % річних за період прострочення
повернення боргу в розмірі 6561 гривні та
інфляційне збільшення суми боргу в
розмірі 12132 гривні 60 копійок.

Зазначені вимоги підлягають
задоволенню частково з огляду на
наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних.

Заборгованість у відповідача виникла в
період з 29 жовтня 2011 року по 29 вересня
2013 року.

Термін прострочення за договором від 29
жовтня 2010 року складає 702 дні. Стягненню
підлягає 6318 гривень на підставі ч. 2 ст.
625 ЦК України (109500 х 0,03 = 3285 : 365 = 9 х 702 = 6318).

Стягненню з відповідача на користь
позивача також підлягає інфляційне
збільшення суми боргу за період з 01
грудня 2011 року по 01 червня 2014 року.
Сукупний індекс інфляції за цей період
складав 1,110, тому стягненню підлягає 12045
гривень (109500 х 1,110 = 121544 (сума боргу з
врахуванням індексу інфляції) - 109500 =
12045).

З огляду на наведене, позовна заява
підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення
позову та відповідно до ст. 88 ЦПК
України, стягненню з відповідача на
користь позивача також підлягає
судовий збір в розмірі 1239 гривень та 39
гривень 63 копійки судового збору на
користь держави.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 625, 1046-1051 ЦК
України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209,
212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Концерну
«Військторгсервіс» про стягнення
коштів задовольнити частково.

Стягнути з Концерну
«Військторгсервіс» на користь ОСОБА_1
109500 гривень боргу, три проценти річних
в сумі 6318 гривень, інфляційне
збільшення суми боргу в розмірі 12045
гривень та 1239 гривень судового збору.

Стягнути з Концерну
«Військторгсервіс» на користь держави
39 гривень 63 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: