Провадження №2/592/127/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.
Суми у складі: судді - Фоменко І.М., за
участю секретаря - Щербань Г.Г.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, служба у
справах дітей Сумської міської ради
про неможливість проживання в одному
будинку, визнання поведінки
протиправною та виселення з будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
який підтримала в судовому засіданні
вона та її представник та свої вимоги
мотивує тим, що житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 належить їй на праві
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 27
січня 2007 року. Після смерті чоловіка
вона дозволила доньці ОСОБА_4 разом з
чоловіком, дітьми мешкати в даному
будинку, які були зареєстровані в
ньому. Відносини між членами сім`ї
погіршилися, донька та онука
систематично порушують правила
співжиття, роблять неможливим для неї
ОСОБА_3 проживання з ними в одному
будинку. Тому просять суд визнати
протиправною поведінку ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які роблять неможливим для ОСОБА_3
проживання з ними в одному будинку та
виселити з будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, оскільки вони
аморальний спосіб життя не ведуть,
спиртними напоями не зловживають,
громадський порядок не порушують,
сплачують комунальні послуги, не
перешкоджають ОСОБА_3 у користуванні
житлом, що підтверджується рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 20.11.2012р., яке ухвалою апеляційного
суду Сумської області від 13.12.2013р.
залишено без змін. Крім того зазначили,
що разом з ними проживає малолітній син
ОСОБА_4 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просять
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Сумської міської ради,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, у письмовому
клопотанні просив розглянути справу
без його участі, при вирішенні питання
поклався на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_6, який є батьком
сина відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_7, в
судовому засіданні пояснив, що його
цивільна дружина ОСОБА_4 та її донька
ОСОБА_5 - ОСОБА_3 не ображали, та правил
співжиття не порушують. Стосунки між
ними були нормальні, але на протязі
року ОСОБА_3 не проживає у АДРЕСА_1,
мешкає у сусідки. Він пропонував
зробити окремий вихід з будинку та щоб
мати з донькою поживали у
відокремлених кімнатах, але ОСОБА_3 не
бажає цього. Вважає, що її позовні
вимоги надумані та не підлягають
задоволенню.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8, суду пояснила, що вона є
сусідкою сторін та чула, як ОСОБА_4
кричала та кляла ОСОБА_3 яка є її
матерью. ОСОБА_3 не ночує у себе вдома
більше року, з її слів їй відомо, що
дочка та онука її ображають, і вона з
ними боїться знаходитись в одному
будинку.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що
тривалий час знає сторони, ОСОБА_3
проживає у сусідки більше року, її
дочка ОСОБА_4 у грубій формі вигнала
мати з будинку, між ними неприязні
стосунки.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з
ОСОБА_3 вона знайома з дитинства, в
подальшому поселились на одній вулиці,
в будинку ОСОБА_3 вона бувала не часто,
один раз була у будинку та побачила, що
ОСОБА_3 жити ніде, кімната прохідна, у її
дочки та онуки є окремі кімнати, а у
господарки будинку своєї кімнати
немає, та вона їй порадила продати
будинок та придбати однокімнатну
квартиру, в якої вона буде проживати
окремо від дочки. ОСОБА_4, донька ОСОБА_3
ображає свою мати, кричить на неї, вона
намагалась їх помирити, але все марно,
пропонувала розподілити будинок між
ними.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона
мешкає по сусідству зі сторонами по
справі, та охарактеризувала їх, як
хороших та нормальних осіб, обидві, що
мати, що донька привітливі та
життєрадісні, криків та сварок між ними
вона не чула. Після смерті батька у
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 проживає зі своєю
родиною у будинку її матері ОСОБА_3, на
протязі року мати виганяє з будинку
дочку та онуку, але сама у будинку не
проживає, мешкає у сусідки.

Свідок ОСОБА_14, суду пояснив, що він
мешкає по сусідству та знає, що ОСОБА_3 у
своєму будинку не мешкає, проживає у
сусідки, щоб вона ходила побита він не
бачив. Дільничний приходив опитував
сусідів, але про сварки у сусідів йому
не відомо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснив, що він знає ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
як гарних господинь, цивільний чоловік
ОСОБА_4 робив ремонт у будинку по
АДРЕСА_1 щоб були придатні умови для
проживання його неповнолітнього сина
ОСОБА_7. ОСОБА_3 ніхто не бив, йому
відомо, що вона сама пішла з будинку та
мешкає по сусідам.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що у двір
будинку АДРЕСА_1 він раніше приходив
часто до сварок між донькою та матерью.
ОСОБА_3 мешкає окремо від доньки, він
особисто не чув скандалів між ними, про
те, що донька виганяє мати з будинку
йому не відомо.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить
на праві приватної власності житловий
будинок А-1, жила площа якого складає 44,9
кв. м. за адресою АДРЕСА_1 розташованого
на приватизованій земельній ділянці з
господарчими та побутовими
будівлями.(а.с. 4)

Відповідно до копії будинкової книги
за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а. с. 5-7)

З матеріалів справи, слів відповідачів,
свідків, вбачається, що позивачка
вселила відповідачів добровільно.
Спочатку у жовтні 2004 року для отримання
субсидії по оплаті комунальних послуг
вона зареєструвала онуку ОСОБА_5,
тимчасово до 01.07.2008 року, до закінчення
нею навчання, а з вересня 2008 року
зареєструвала її на постійне
проживання. Пізніше, з дозволу
позивачки до вказаного будинку
вселилася відповідачка ОСОБА_4 з
цивільним чоловіком і сином, у вересні
2008 року відповідачка зареєструвалась у
вказаному будинку як член сім`ї.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 20.11.2012 року ОСОБА_3 було
відмовлено у задоволенні позову до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у
справах дітей Сумської міської ради
про усунення перешкод у користуванні
власністю. Зазначене рішення ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
13.12.2012р. залишено без змін.(а.с. 22-24)

Між сторонами склалися правовідносини,
які регулюються Житловим Кодексом
Української РСР.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Житлове приміщення, яке
вони мають право займати, визначається
його власником.

Згідно зі ст.405 ЦК України, члени сім`ї
власника квартири, у тому числі й
колишні, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником, якщо
при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.
Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, ч. 3
ст. 9 та ст. 157 ЖК України членів сім`ї
власника квартири може бути виселено в
судовому порядку без надання іншого
житла у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116
ЖК України.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом при розгляді справи № 1806/8450/12 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Служба у справах дітей Сумської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю та під час
винесення рішення по справі,
встановлено, що відповідачі не
ображають позивачку, зробили ремонт в
будинку, зареєстровані в будинку як
члени сім`ї, договору найму не укладали,
аморальний спосіб життя не ведуть,
спиртними напоями не зловживають,
громадський порядок не порушують,
сплачують комунальні послуги, не
перешкоджають у користуванні житлом
позивачці, до того ж спірний будинок
має жилу площу 44,9 кв.м., що при
необхідності є цілком достатнім для
одночасного проживання як позивачки,
так і відповідачів. Зазначені
обставини підтверджуються також
поясненнями свідків.

З огляду на положення ст. 116 ЖУ України
позивач не довела того факту, що
відповідачі ситематично руйнуют та
псують жиле приміщення, використовують
його не за призначенням, порушують
правила співжиття, що роблять
неможливим проживання в одному
будинку.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволенню не підлягають за
необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57- 61, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 29, 311 ч. 4, 405, 810, 811 ЦК
України, ст.ст. 64, 116, 156, 157,158 ЖК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання поведінки
протиправною та виселення відмовити за
необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
І.М. Фоменко