КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3010/14-ц
Провадження № 2/505/1510/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2014 року
м. Котовськ

Котовський міськрайонний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за первинним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам на дитину,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про звільнення від сплати
заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення заборгованості по
аліментам, в обґрунтування якого
зазначила, що відповідач за первісним
позовом ОСОБА_2 зобов'язаний відповідно
до рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області, яким був
зобов'язаний починаючи з 02.04.2002 року до
настання повноліття сплачувати на
користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку
щомісячно віку на утримання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач не
сплачує аліменти в належному розмірі,
позивач зазначила, що виникла
заборгованість, яка станом на
ІНФОРМАЦІЯ_2 складає - 10 381 гривня 14
копійок, яку позивач, просила стягнути
з відповідача.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові,
відмовивши одночасно в задоволенні
зустрічних позовних вимог за їх
безпідставністю.

Відповідач за первісним позовом
(позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2
в судовому засіданні проти задоволення
первісного позову заперечував та
просив задовольнити зустрічні позовні
вимоги, посилаючись на те, що рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
26.06.2012 року з нього на користь ОСОБА_1
стягнуто заборгованість по аліментам у
сумі 7 892 гривні, та вказана сума була
внесена ним на рахунок ОСОБА_1, а також
вказав ту обставину, що позивач ОСОБА_1
чинит перешкоди йому у спілкуванні з
сином на настроїла сина проти нього.
ОСОБА_2 у зустрічному позові
посилається, що ОСОБА_1 веде аморальний
спосіб життя, та вказує, що у нього
тяжке матеріальне становище, та він має
на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5,
що на його думку є підставою для
звільнення її від сплати
заборгованості по аліментам.

Суд, вислухавши сторони, приходить до
наступного висновку.

Так, судом встановлено, що рішенням
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 12 квітня 2002 року,
яким ОСОБА_6 було зобов'язано починаючи
з 02.04.2002 року до настання повноліття
сплачувати на користь ОСОБА_1, аліменти
у розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку щомісячно, на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки державного виконавця за
боржником - ОСОБА_2 станом на
ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться заборгованість
по сплаті аліментів у сумі 10 381 гривня 12
копійок.

Дійсно згідно копії квитанції від
07.03.2013 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачено 7897 гривень, проте у квитанції
призначення платежу вказано:
надходження готівки за платіжними
картками.

25 червня 2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції було складено постанову про
закінчення виконавчого провадження в
зв'язку досягненням дитиною ОСОБА_4
повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даючи оцінку вимогам позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 стосовно
пред'явлених позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 на її користь
заборгованості по аліментам та пені,
суд виходить з наступного.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам, наданого
державним виконавцем ВДВС Котовського
МРУЮ, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на
день закінчення виконавчого
провадження по стягненню з ОСОБА_2
аліментів та досягнення ОСОБА_4
повноліття, за ОСОБА_2 числиться
заборгованість у сумі 10 381 гривня 14
копійок.

Частиною 1 статті 194 Сімейного кодексу
України передбачено, що аліменти
можуть бути стягнуті за виконавчим
листом за минулий час, але не більш як
за три роки, що передували пред'явленню
виконавчого листа до виконання.

У відповідності з ч.1 ст.196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, суд приходить до висновку
про наявність у позивача за первісним
позовом ОСОБА_1 законних підстав для
стягнення заборгованості по аліментам.

Даючи оцінку вимогам ОСОБА_2 за
зустрічним позовом про звільнення його
від сплати заборгованості по
аліментам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 3,4 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження»
розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
кодексом України та у разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу) розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
кодексом України, а також державний
виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику.

Відповідно до ст. 197 Сімейного кодексу
України з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Тобто частина друга даної статті
передбачає повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами у разі якщо через тяжку
хворобу боржника він не може погасити
заборгованість або у зв'язку з іншою
обставиною, що має істотне значення,
частина третя даної статті передбачає
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами якщо заборгованість
виникла внаслідок непред'явлення без
поважної причини виконавчого листа до
виконання особою, на користь якої
присуджено аліменти.

Згідно змісту позову та пояснень
наданих позивачем за зустрічним
позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні,
він просить звільнити його від сплати
заборгованості та пені по аліментам на
підставі ст.197 Сімейного кодексу
України, не уточнюючи підстави позову.

Водночас, суд враховує, що на час
звернення із позовом до суду, ОСОБА_4
досяг повноліття, та виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 у
ВДВС Котовського МРУЮ завершене, та на
даний час іншого механізму стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості по аліментам у
позивача за первинним позовом, окрім
стягнення за судовим рішенням -
відсутнє.

Позивачем за зустрічним позовом не
наведено при розгляді даної цивільної
справи належних, допустимих,
достовірних доказів, які б доводили
наявність підстав, що встановлені ст.197
Сімейного кодексу України, для
звільнення її від заборгованості за
аліментами. Позивач за зустрічним
позовом не навів належних, допустимих,
достовірних доказів, які б доводили
наявність обставин для звільнення його
від заборгованості по аліментам, що
встановлені законом, а сам по собі
факт, що не підміняє виконання таких
зобов'язань, враховуючи обізнаність
позивача про пред'явлений до
примусового виконання виконавчий лист,
враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про
обов'язок сплачувати аліменти та
розмір заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України
встановлює, що суд розглядає справу за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів, наданих сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги за первісним позовом підлягають
задоволенню, а за зустрічним позовом є
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 212,
213-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первинний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
на дитину задовольнити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по аліментам у сумі у
сумі 10 381 гривня 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати за сплачений судовий
збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк апеляційної скарги.

Особа яка не була присутня у судовому
засіданні при оголошені рішення може
оскаржити його в 10 денний строк з дня
отримання його копії.

Суддя:
Н.В. Бондаренко