АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2609/19764/12 № апеляційного
провадження:22-ц/796/5835/2013Головуючий у
суді першої інстанції: Бурлака
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 29 січня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Пікуль А.А., Нежури В.А.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_3 про роз'яснення
рішення Апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя, припинення права
власності у спільному майні, стягнення
вартості частки у спільному майні та
об'єднаним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду із
заявою, у якій просить роз'яснити йому
рішення Апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2013 року у вказаній справі,
надавши відповіді на запитання: які
частки квартири АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві особистої
приватної власності та праві спільної
сумісної власності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, рішення суду, заяву
про роз'яснення рішення суду, колегія
приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 221 ЦПК
України, якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.
Подання заяви про роз'яснення рішення
суду допускається, якщо воно ще не
виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлене до примусового виконання.

Згідно з роз'яснення, наведеними у
п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі»,
роз'яснення рішення суду можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2013 року, яке набрало законної
сили позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, припинення
права власності у спільному майні,
стягнення вартості частки у спільному
майні задоволено частково; у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя
відмовлено; визнано особистою
приватною власністю ОСОБА_3 592/1000 частин
квартири АДРЕСА_1; визнано спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 408/1000 частин квартири АДРЕСА_1,
визнавши за кожним право особистої
приватної власності по 204/1000 частин
вказаної квартири; в решті позовних
вимог відмовлено.

Як вбачається з резолютивної
частини вищезазначеного рішення,
особистою приватною власністю ОСОБА_3
визнано 592/1000 частин квартири АДРЕСА_1.
Спільною сумісною власністю бувшого
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано 408/1000
частин квартири АДРЕСА_1, визнавши за
кожним право особистої приватної
власності по 204/1000 частин вказаної
квартири.

Таким чином, як зазначено в
резолютивній частині рішення
Апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2013 року, яке набрало законної
сили, ОСОБА_3 на праві приватної
власності належить 592/1000 частини
квартири АДРЕСА_1. Після поділу
спільної сумісної власності бувшого
подружжя ОСОБА_3 належить 204/1000 частини
квартири АДРЕСА_1 на праві приватної
власності. Всього ОСОБА_3, відповідно до
рішення суду, на праві приватної
власності належить 796/1000 частини
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, відповідно до рішення
суду, на праві приватної власності
належить 204/1000 частини квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням від 25 жовтня 2013 року
державний реєстратор прав на об'єкти
нерухомого майна Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Шпак Ю.В. відмовила ОСОБА_3 у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
квартиру АДРЕСА_1, оскільки не
зрозуміло, яка частка (частки) вказаної
квартири належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності та спільної
сумісної власності.

За таких обставин колегія вважає, що
заяву про роз'яснення рішення слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 317,221 ЦПК України,
колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Роз'яснити рішення Апеляційного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року,
відповідно до якого визнати приватною
власністю ОСОБА_3 796/1000 частин квартири
АДРЕСА_1, визнати особистою приватною
власністю ОСОБА_4 204/1000 частин квартири
АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення.

В касаційному порядку не
оскаржується.

Головуючий-

Судді-