Справа № 142/791/14-ц Провадження №
22-ц/772/3222/2014Головуючий в суді першої
інстанції Боднар В. В.Категорія 48
Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Піщанського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя і витребування особистого
майна, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя і
витребування особистого майна,
мотивувавши свої вимоги тим, що із
відповідачем вона зареєструвала шлюб
30.07.2010 року, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1
року народився син ОСОБА_8, який в даний
час проживає разом із нею у будинку її
батьків. До реєстрації шлюбу
відповідач придбав трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Після одруження і до
жовтня 2012 року вони проживали у будинку
її батьків і робили з квітня 2012 року по
жовтень 2012 року ремонт у квартирі, на
проведення якого та облаштування
електроопалення вони витратили кошти в
сумі 55 310,84 гр. (із яких 5 600 гр. надала
мати відповідача, а решта - 49 710,84 гр. їх
спільні кошти). За виконання ремонтних
робіт вони сплатили виконавцю робіт 5 130
гр. і за монтаж опалення - 1 400 гр., а
всього 6 535 гр.. Разом на ремонт квартири
і встановлення електроопалення ними
затрачено їхніх спільних коштів на
суму 56 245,84 гр. (49 710,84 + 6 535,00). За спільні
кошти вони придбали у нову квартиру
меблі на суму 13 675 гр. та ноутбук
вартістю 2 998 гр. У нову квартиру її мати
купила і передала їм у користування
електроплиту, витяжку, холодильник,
пральну машину, телевізор на загальну
суму 12 890 гр. Рішенням Піщанського
районного суду Вінницької області від 3
квітня 2014 року, яке набрало законної
сили 15 квітня 2014 року, їх шлюб розірвано
і їй відновлено дошлюбне прізвище -
ОСОБА_3. Після розлучення вона проживає
у будинку свої батьків разом із
малолітнім сином. У квартирі також
залишилося її особисте майно:
спортивний тренажер вартістю 1 600 гр. і
шафа для одягу вартістю 550 гр., які
відповідач добровільно їй не повертає.

Просила поділити спільне майно:
визнати за відповідачем право
власності на матеріали та затрати на
ремонт квартири на суму 56 245,84 гр., на
меблі: гарнітур передпокою «Топаз»,
гарнітур «Ріо-4», стіл, куток кухонний,
диван кутовий «Оскар», кухонний
гарнітур «Мода» на суму 13 675 гр., а
всього на загальну суму 69 920,84 гр.,
стягнувши з нього на її користь грошову
компенсацію в сумі 34 960,42 гр., а також
залишити їй у власності ноутбук,
вартістю 2 998 гр., стягнувши з неї на
користь відповідача грошову
компенсацію за ? частку його вартості з
урахуванням вартості ремонту ноутбука
в сумі 700 гр., що складає суму 799 гр. (298,00 :
2 - 700). Просила зобов'язати відповідача
повернути їй спортивний тренажер і
шафу для одягу.

Рішенням Піщанського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року позов задоволено частково.

Поділено спільне майно ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
визнавши за відповідачем право
власності на матеріали та витрати на
ремонт квартири АДРЕСА_2 на суму 51 351,15
гр. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
в порядку компенсації ? вартості
присудженого йому спільного майна в
сумі 25 675,75 гр.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
вітальню вартістю 1390 гр., стіл вартістю
450 гр., диван вартістю 4 900 гр., а всього на
загальну суму 6 740 гр.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
меблеву стінку вартістю 1 685 гр., кухню
вартістю 3 900 гр., кухонний куточок
вартістю 1 250 гр., а всього на загальну
ссуму 6 835 гр.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
ноутбук вартістю 2 998 гр., стягнувши з
неї в порядку компенсації на користь
ОСОБА_2 799 гр.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3
спортивний тренажер вартістю 1 600 гр. та
шафу для одягу вартістю 550 гр.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 386,12 гр.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду в частині
стягнення з нього в порядку
компенсації вартості присудженого
йому спільного майна в сумі 25 675,75 гр.
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в позові ОСОБА_3 відмовити, так як
такого майна не існує. З розподілом
іншого майна він згоден і рішення в цій
частині не оскаржує.

Зазначив, що із рішенням суду
незгоден, так як судом порушено норми
матеріального права і проведено
розподіл майна, якого у них не було.

Відповідач, будучи завчасно
повідомленим про час і місце судового
засідання за вказаною особисто ним в
апеляційній скарзі адресою - АДРЕСА_2
(така ж адреса вказана ним у заяві про
поновлення строку для апеляційного
оскарження, поданій 20.11.2014 року на
виконання ухвали апеляційного суду
Вінницької області про залишення
апеляційної скарги без руху), у судове
засідання не з'явився по вказаній
поштою причині: «за зазначеною адресою
тимчасово відсутній».

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надіслала письмові
заперечення на апеляційну скаргу, де
просила рішення суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення, а
також надіслала телефонограму, якою
просила розглянути справу без її
участі та врахувати її письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України
сторони зобов'язані повідомляти суд
про зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження
справи. У разі відсутності заяви про
зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали цивільної справи, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення за
таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, проте, не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

По справі встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 30
липня 2010 року, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно рішення
Піщанського районного суду Вінницької
області від 3 квітня 2014 року, що набрало
законної сили 15 квітня 2014 року, по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, залишений
на вихованні матері ОСОБА_3 (а. с. 5).

3 квітня 2014 року шлюб між сторонами
розірвано рішенням Піщанського
районного суду Вінницької області (а. с.
5).

Іще до реєстрації шлюбу відповідач
ОСОБА_2 придбав трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, в якій він проживає в даний
час.

В період проживання у шлюбі - з квітня
2012 року по жовтень 2012 року, подружжям
проведено ремонт квартири, на який
затрачено 55 310,84 гр., із яких: на
придбання матеріалів - 52 544,17 гр. і на
оплату робіт та послуг - 2 766,67 гр.

Придбано такі матеріали: згідно
рахунку № 05639 від 31 серпня 2012 року -
котел вартістю 2 181 гр. (а. с. 7); згідно
видаткової накладної Ррз/VN-0043779 від
22.07.2012 року - плитку на суму 1 123,10 гр. (а. с.
11); згідно видаткової накладної
Ррз/VN-0043783 від 22.07.2012 року - чотири
радіатори на суму 3 936,26 гр. (а. с.12);
згідно чеків не фіскальних: № ПЩ-0310507
від 11.08.2012 року придбано товару на суму
472,65 гр., № ПЩ-0200752 від 13.07.2012 року
придбано товару на суму 161,10 гр., №
ПЩ-0450234 від 3.11.2012 року придбано товару
на 249,25 гр., № ПЩ-0425804 від 14.10.2012 року
придбано товару на 93,50 гр., № ПЩ-0440835 від
24.10.2012 року придбано товару на суму 86 гр.
(а. с. 19); згідно накладних: № 142 від 16.08.2012
року ОСОБА_3 придбала двері, метал і
арматуру на суму 1 650 гр., № 231 від 30.09.2013
року ОСОБА_3 придбала плитку кафельну і
клей на суму 568 гр. (а. с. 20); згідно
накладних: № 542 від 14.09.2012 року ОСОБА_3
придбала товар на суму 2 074 гр., № 156 від
18.08.2012 року ОСОБА_3 придбала товар на
суму 7 267 гр. (а. с. 21); згідно накладних: №
34567 від 28.09.2012 року придбано товару на
суму 6 516 гр., № 386 від 30.04.2012 року ОСОБА_3
придбала товар на суму 13 737,80 гр. (а. с. 22);
згідно накладних: № 895 від 28.10.2012 року
ОСОБА_3 придбала товар на суму 1 500 гр., №
594 від 20.09.2012 року ОСОБА_3 придбала товар
на суму 3 232,50 гр. (а. с. 23); згідно
товарного чеку № Кнк/VN-0521146 від 22.07.2012
року придбано товару на суму 4 938,46 гр. (а.
с. 24); згідно рахунку № 06222 від 24 вересня
2012 року за електротовари ОСОБА_2
сплачено 2 757,55 гр. (а. с. 36), а всього на
загальну суму 52 544,17 гр.

На оплату робіт та послуг затрачено
загальну суму 2 766,67 гр. згідно
квитанцій: № 840 від 24.10.2012 року ОСОБА_2
сплачено 484,13 гр. за підключення 3-х
фазного вводу (а. с. 8); № 798 від 15 жовтня
2012 року ОСОБА_2 сплачено 667,34 гр. за
виготовлення проектної документації;
№ 839 від 24 жовтня 2012 року ОСОБА_2
сплачено 629,44 гр. за профвиміри 3-х
фазного вводу; № 584 від 08 серпня 2012 року
ОСОБА_2 сплачено 768,25 гр. за технічні
умови; № 748 від 27 вересня 2012 року ОСОБА_2
сплачено 217,51 гр. за програмування
3-фазного лічильника (а. с. 9).

Разом на придбання матеріалів та
оплату робіт і послуг подружжям
затрачено 55 310,84 гр.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право
подружжя на поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
за правилами ст. 70 СК України, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема, якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно наданого роз'яснення у п. 30
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» при
вирішенні спору про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з
частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих
випадках може відступити від засади
рівності часток подружжя, враховуючи
обставини, що мають істотне значення
для справи, а також інтереси
неповнолітніх дітей (за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування). Інтереси неповнолітніх
дітей, що заслуговують на увагу, можуть
враховуватися судом при визначенні
способу поділу спільного майна в
натурі й у тому разі, коли суд не
відступив від засади рівності часток.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, проте, не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідач, вважаючи незаконним
рішення суду першої інстанції, доводи
своєї апеляційної скарги звів лише до
оскарження рішення суду в частині
поділу спільного майна подружжя, яким
являються матеріали та витрати на
ремонт квартири.

Зазначені ним такі доводи в
апеляційній скарзі являються
безпідставними, не ґрунтуються на
діючому сімейному законодавстві та не
узгоджуються з вимогами цивільного
процесуального закону, тому не можуть
бути такими запереченнями позовних
вимог, за наявності яких позов до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог статей 57-66
ЦПК України.

Статтею 60 ЦПК України зобов'язано кожну
сторону довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідач не надав доказів та не довів
тих обставин, на які він посилається як
на підставу своїх заперечень, та,
відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК
України не підтвердив цих своїх
доводів відповідними доказами,
передбаченими статтями 57-66 ЦПК України.

За вищенаведених обставин, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині
підлягає до скасування з ухваленням в
цій частині нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 215 ЦПК України рішення
суду складається із: вступної,
описової, мотивувальної і резолютивної
частини. У мотивувальній частині,
зокрема, має бути зазначено:
встановлені судом обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини; мотиви, з яких суд
вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обгрунтовувалися вимоги чи
заперечення, взяв до уваги або відхилив
докази.

У пункті 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від
18.12.2009 року роз'яснено, що у
мотивувальній частині рішення слід
наводити дані про встановлені судом
обставини, що мають значення для
справи, їх юридичну оцінку та
визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обгрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, зо
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК України).

Суд у своєму рішенні не навів
розрахунків, з яких він виходив при
встановленні витрачених сторонами
коштів на придбання матеріалів на
ремонт квартири в сумі 49 951,15 гр.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 10, 11, 60, 212, 303,
307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Піщанського районного суду
Вінницької області від 26 вересня 2012
року скасувати в частині поділу
спільного майна подружжя, яким
являються матеріали та затрати на
ремонт квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в цій
частині задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя, а
саме: матеріали та затрати на ремонт
квартири загальною вартістю 55 310,84 гр.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
матеріали та затрати на ремонт
квартири АДРЕСА_2 на суму 55 310,84 гр.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за ? частину
вартості спільного майна подружжя в
сумі 27 655,42 гр.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Суддя: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська