Справа № 279/6318/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді
Загуменнової Н. М.,

при секретарі
Райвахівській Л.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Коростені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нерудка" про
звільнення з посади директора

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача, посилаючись на
те, що він працював на посаді директора
ТОВ "Нерудка" з 29.04.2013 року. Звільнення
з посади директора, відповідно до
статуту ТОВ "Нерудка" належить до
виключної компетенції загальних
зборів учасників. Єдиним засновником
ТОВ "Нерудка" є ОСОБА_2. 23 липня 2014 року
ним на ім"я загальних зборів учасників
ТОВ "Нерудка" була написана заява про
звільнення з посади директора за
власним бажанням з 05.08.2014 року та
надіслана на адресу засновника ОСОБА_2

На день подачі позову рішення
загальних зборів учасників ТОВ
"Нерудка" щодо його звільнення він не
отримав, чим порушується його право
щодо звільнення з посади директора ТОВ
"Нерудка". Вважає, що працівник має
право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника, або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні, а власник або уповноважений
ним орган повинен розірвати трудовий
договір у строк, про який просить
працівник. У зв"язку з неможливістю
звільнення в позасудовому порядку,
просив визнати його таким, що
звільнений з посади директора ТОВ
"Нерудка" на підставі ст. 38 КзпП України
з 05.08.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав і просив
задовольнити з підстав, зазначених у
позові. Крім того, пояснив, що
надіслана на адресу засновника ОСОБА_2
його заява зборам учасників ТОВ
"Нерудка" про звільнення засновником
не отримана та повернулась на його
адресу.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про день і час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення позивача
та проаналізувавши їх в сукупності з
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами справи, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення № 1 засновника ТОВ "Нерудка" від
29.04.2013 року та наказу №1 ТОВ "Нерудка"
від 29.04.2013 року ОСОБА_1 було призначено
на посаду директора ТОВ "Нерудка" (
копія рішення засновника а.с. 3, копія
наказу а.с.4).

Відповідно до п.п. 9. 1, 9.3. 6
статуту ТОВ "Нерудка", вищим органом
управління товариства є загальні збори
учасників, до виключної компетенції
зборів учасників належить обрання та
відкликання директора товариства.
Обрання та відкликання директора
здійснюється зборами учасників ( копія
статуту а.с. 16).

Згідно положень ст. 21 КЗпП України,
трудовий договір - це угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін

Відповідно до ст. 38 цього Кодексу,
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні. Працівник має право у
визначений ним строк розірвати
трудовий договір за власним бажанням,
якщо власник або уповноважений ним
орган не виконує законодавство про
працю, умови колективного чи трудового
договору.

Таким чином, судом встановлено, що
спірні трудові відносини між сторонами
виникли саме на підставі укладеного
трудового договору, недійсність або
нікчемність якого у відповідності до
вимог ст. 60 ЦПК України позивачем
доведена не була.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

Згідно положень Статуту ТОВ "Нерудка"
слідує, що виконавчим органом
Товариства, що здійснює управління
його поточного діяльністю є директор.
Директор підзвітний зборам учасників і
організовує виконання їх рішень.

Обрання та відкликання директора
здійснюється зборами учасників.

З пояснень позивача слідує, що 24.07.2014
року позивач звернувся до загальних
зборів учасників з заявою про
звільнення його з займаної посади на
підставі ст. 38 КЗпП України, та просив
звільнити його з займаної посади з
05.08.2014 року; заяву направив засновнику
ТОВ "Нерудка" - ОСОБА_2 на домашню адресу
останнього, яка була зазначена в
статуті ТОВ "Нерудка".

Доказів того, що засновник отримав
заяву ОСОБА_1, позивачем не надано як і
не надано доказів того, що саме ця заява
була відправлена на адресу засновника.
Навпаки, в судовому засіданні сам
позивач пояснив, що засновник ОСОБА_2
його заяви про звільнення з посади не
отримав, поштове повідомлення
повернулось на адресу позивача.

Позивачем не надано суду належного
підтвердження факту особистого
звернення до власника або
уповноваженого ним органу із заявою
про звільнення з посади за власним
бажанням.

В зв"язку з цим суд вважає, що позивач не
довів, що він попередив власника про
своє звільнення за два тижні - згідно ч.1
ст.38 КЗпП України та дотримався вимог
статуту та чинного законодавства щодо
порядку скликання позачергових зборів
учасників.

Також з пояснень позивача не
вбачається, що він оскаржував дії
власника товариства щодо порушення
його прав при звільненні та щодо
зобов'язання власника належним чином
оформити звільнення з роботи.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
відразу звернувся з позовом про
визнання його таким, що звільнений
посади директора.

З врахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами;
способу захисту прав та інтересів
фізичної особи шляхом пред»явлення
позову про визнання таким, що
звільнений з посади директора діючим
законодавством не передбачено, позовні
вимоги у тому вигляді, як вони
сформульовані позивачем не можуть бути
вирішені шляхом ухвалення судового
рішення, питання звільнення працівника
з роботи повинно вирішуватися в
досудовому порядку уповноваженим на те
органом, тобто зборами учасників, так
як звільнення працівника з роботи не
входить до повноважень суду. В зв"язку з
цим ОСОБА_1 в позові слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.15, 30, 60, 215-218 ЦПК
України, ст.21, 38, 232 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до товариства з
обмеженою відповідльністю "Нерудка"
про визнання таким, що звільнений з
посади директора ТОВ "Нерудка"
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: