Справа № 614/1249/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.11.2014 року Борівський районний
суд Харківської області в складі судді
Гуляєвої Г.М., розглянувши цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Підвисочанської сільської ради
Борівського району Харківської
області, 3 особа: Відділ
Держземагентства у Борівському районі

про визнання права на земельну частку

В
С Т А Н О В И В :

13.11.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Підвисочанської
с/ради про визнання права на земельну
частку, в якому вказав, що 30 вересня 1996
року на підставі розпорядження
Борівської районної державної
адміністрації Харківської області №391
від 24 вересня 1996 року ОСОБА_2 отримала
право на земельну частку (пай), площею
7,31 умовних кадастрових гектари, на
землі, які на той час перебували у
колективній власності КСП «Дружба» с.
Підвисоке Борівського району
Харківської області, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0042761,
зареєстрований в Книзі реєстрації
сертифікатів 17 травня 1997 року за №67.

01 жовтня 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт
зареєстрований в реєстрі за №51,
посвідчений Підвисочанською сільською
радою Борівського району Харківської
області, на підставі якого, в разі її
смерті, вищевказане право на земельну
частку (пай) вона заповіла позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після її
смерті залишилося спадкове майно, а
саме право на земельну частку (пай)
площею 7,31 умовних кадастрових гектари,
на землі які на той час перебували у
колективній власності КСП «Дружба» с.
Підвисоке Борівського району
Харківської області, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0042761,
зареєстрований в Книзі реєстрації
сертифікатів 17 травня 1997 року за №67.

Після смерті ОСОБА_2 позивач почав
займатися переоформленням її
спадкового майна на себе. 20 березня 2010
року отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, спадкова справа
№25/2010, зареєстроване в реєстрі за №99.

30 березня 2010 року на підставі
вищевказаного свідоцтва про право на
спадщину за заповітом позивач отримав
сертифікат на право на земельну частку
(пай), площею 7,31 умовних кадастрових
гектари, на землі, які на той час
перебували у колективній власності КСП
«Дружба» с. Підвисоке Борівського
району Харківської області, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ХР №0042761,
зареєстрований в Книзі реєстрації
сертифікатів 17 травня 1997 року за №67.

В 2014 році позивач вирішив виділити свою
земельну частку (пай) в натурі та
отримати свідоцтво про право власності
на земельну ділянку.

При зверненні до Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області, стосовно отримання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), йому було роз'яснено про
необхідність додати до заяви
сертифікат на право на земельну частку
(пай).

При перевірці наявних у нього
документів було виявлено, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ХР №0042761, зареєстрований в
Книзі реєстрації сертифікатів 17 травня
1997 року за №67 був втрачений.

26 вересня 2014 року в газеті «Трудова
слава» №77-78 (9948-9949) від 26.09.2014 року
надруковане оголошення про втрату
вищевказаного сертифікату на право на
земельну частку (пай), однак
сертифікату не віднайшовся.

В судове засідання позивач надав
заяву про підтримання позовних вимог
та розгляд справи за його відсутності.

Підвисочанська с/рада в судове
засідання надала заяву про визнання
позову та розгляд справи без участі її
представника.

3 особа Відділ Держземагентства у
Борівському р-ні не заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, про
що надав відповідну заяву.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності сторін, які заявили про
розгляд справи за їх відсутності, на
підставі наявних у справі доказів,
відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до
ст.41 Конституції України «кожен має
право володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку визначеному законом. Право
власності є непорушним».

Статтею 55 Конституції України кожному
гарантовано право на судовий захист
оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» «основним документом, що
посвідчує право на земельну частку
(пай), є сертифікат на право на земельну
частку (пай), виданий районною
державною адміністрацією. Документами,
що посвідчують право на земельну
частку (пай), також є: - рішення суду про
визнання права на земельну частку
(пай)».

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
громадянам - власникам земельних
часток (паїв) за їх бажанням
виділяються в натурі (на місцевості)
земельні ділянки з видачею державних
актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну
частку (пай), отримані громадянами,
вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними прав
вимоги на відведення земельної частки
(пай) в натурі (на місцевості)
відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну
частку (пай), є дійсними до виділення
власникам земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) земельних
ділянок та видачі їм державних актів на
право власності на землю.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання права власності,
якщо це право не визнається іншою
особою, а також втрати ним документа,
який посвідчує право власності.

Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 Закону
України «Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав».

На підставі положень ст. 2 Закону
України "Про виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)" від
05.06.2003 року «документами, що
посвідчують право на земельну частку
(пай), окрім сертифіката, є свідоцтво
про право на спадщину, посвідчені у
встановленому законом порядку
договори купівлі-продажу, дарування,
міни, до яких додається сертифікат на
право на земельну частку (пай), рішення
суду про визнання права на земельну
частку (пай)».

В суді встановлено, що згідно
копії сертифікату на земельну частку
(пай), ОСОБА_2 на підставі рішення
Борівської райдержадміністрації від
24.09.1996 р. №391 належить право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП «Дружба»
розміром 7.31 га (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
19.03.2010 р., спадкоємцем зазначеного в
заповіті майна ОСОБА_2, є ОСОБА_1;
спадщина складається з права на
земельну частку (пай) площею 7,31 умовних
кадастрових гектари, на землі, які
перебувають у колективній власності
КСП «Дружба» с. Підвисоке Борівського
р-ну Харківської обл. (а.с.8).

Згідно копії повідомлення
Відділу Держземагентства у
Борівському р-ні Харківської обл., в
Книзі реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай) по Борівському
р-ні Харківської обл. на ім'я ОСОБА_2
зареєстрований сертифікат на земельну
частку (пай) за №67 серії ХР №0042761 від
17.05.1997 р. в розмірі 7.31 умовних
кадастрових гектарів із земель
колишнього КСП «Дружба» (а.с.9-10).

Відповідно до оголошення в газеті
«Трудова слава» №77-78 від 26 вересня 2014
р., загублений сертифікат на право на
земельну частку (пай) серії ХР №0042761,
виданий 30.09.1996 р. на ім'я ОСОБА_2,
вважається недійсним (а.с.11).

З наведеного вбачається, що
позивач позбавлений права в будь-який
інший спосіб довести своє право на
земельну частку (пай) згідно
сертифікату серії ХР №0042761, виданий 30
вересня 1996 року на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №391 від 24 вересня 1996 року,
зареєстрований 17 травня 1997 року у Книзі
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) за №67 на ім'я ОСОБА_2 та
переданий йому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
25 березня 2010 року, спадкова справа 25/2010,
зареєстрованого в реєстрі за №99.

Керуючись ст.ст. 10,11,197,209,
212,214-215,218 ЦПК України, на підставі ст. 392
ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Підвисочанської сільської ради
Борівського району Харківської
області, 3 особа: Відділ
Держземагентства у Борівському районі
про визнання права на земельну частку
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку
(пай) згідно сертифікату серії ХР №0042761,
виданий 30 вересня 1996 року на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №391 від 24 вересня 1996 року,
зареєстрований 17 травня 1997 року у Книзі
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) за №67 на ім'я ОСОБА_2 та
переданого ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 25 березня 2010 року,
спадкова справа 25/2010, зареєстрованого в
реєстрі за №99.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Борівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Гуляєва Г. М.