Справа № 341/3294/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1043/2014
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого:
Проскурніцького П.І.

суддів: Бойчука І.В.,
Ясеновенко Л.В.

секретаря: Драганчук
У.М., Гавриляк Є.М.

за участю сторін: позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3

та її представника ОСОБА_4,

представника третьої особи ВП
«Бурштинської ТЕС» ПАТ «ДТЕК
Західенерго» Мессеренко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача
без самостійних вимог - ВП "Бурштинська
ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго", та служба у
справах дітей Галицької РДА - без
самостійних вимог на стороні
відповідача про виселення з самоправно
зайнятого житлового приміщення без
надання іншого житлового приміщення,
за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення Галицького районного суду від
24 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

16.12.2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 18.09.2013 року спільним рішенням
адміністрації і профкому ДТЕК
Бурштинська ТЕС йому, як
електромонтеру в цеху
централізованого ремонту ДТЕК
Бурштинська ТЕС, надано під поселення
кімнату АДРЕСА_1. На підставі цього
рішення позивачу із сім'єю було видано
спеціальний ордер №264 від 20.09.2013 року.
ОСОБА_6 із сім'єю здійснив реєстрацію за
новим місцем проживання. КП "Житловик"
відкрило позивачу особистий рахунок
щодо оплати за житлове приміщення,
уклало 16.10.2013 року договори про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення. Крім того, 28.11.2013 року
він здійснив оплату за кімнату в
гуртожитку за жовтень 2013 року. Однак,
відповідачка ОСОБА_7 самовільно
зайняла дане житлове приміщення і
періодично проживає там без законних
на те підстав, що підтверджується Актом
від 13.05.2013 року, складеного
працівниками КП "Житловик". Зазначив, що
відповідач має благоустроєне житло в
АДРЕСА_2. Позивачу було направлено
02.12.2013 року лист-повідомлення головою
профкому Бурштинської ТЕС щодо
добровільного виселення. Але на
сьогоднійшній день кімната в
гуртожитку не звільнена.

Просив задовольнити позов і виселити
із самоуправно зайнятого житлового
приміщення ОСОБА_7, без надання іншого
житлового приміщення.

Ухвалою Галицького районного суду від
23.01.2014 року до участі в справі залучено
ВП "Бурштинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК
Західенерго" та Службу у справах дітей
Галицької РДА, в якості третіх осіб без
самостійних вимог.

Рішенням Галицького районного суду від
24.03.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_7 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Вказала, що суд першої інстанції не
взяв до уваги показання свідка ОСОБА_8,
який пояснив суду, що її покійна мати -
ОСОБА_9 з 1980 року з нею проживала у
спірній кімнаті, а вона продовжує
проживати в гуртожитку до
сьогоднішнього дня, разом із своєю
неповнолітньою дочкою. До дня смерті
матері здійснювала за нею догляд.

Зазначила, що акт комісії КП "Житловик"
від 13.05.2013 року, в якому зазначено про її
самовільне вселення у спірну кімнату
гуртожитку, складено працівниками
підприємства без виходу по місцю
встановлення події, оскільки в ньому
відсутні дані жильців будинку та її
пояснення. З огліду на вищезазначене,
такий акт є недопустимим та неналежним
доказом по даній справі і не повинен
братися судом до уваги.

Судом також не взято до уваги пояснення
представника третьої особи ПАТ "ДТЕК
Західенерго", яка пояснила, що в 1980 році
мати відповідачки разом з нею
вселилася в даний гуртожиток на
законних підставах, адже 03.06.1986 року
завідуючим гуртожитку було проведено
вселення, облік і прописку її та матері
у спірну кімнату, що підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
КП "Житловик". Також судом не взято до
уваги п.10 Примірного положення про
гуртожитки, відповідно до якого ордер
може бути виданий тільки на вільну
житлову площу. Однак, даний ордер
виданий на ім'я ОСОБА_6 з сім'єю на площу,
яка була зайнята ОСОБА_7 з дочкою.

Просила скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
позивача, відповідачку ті її
представника, представника третьої
особи, перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Неповно з»ясувавши обставини справи,
суд першої інстанції дійшов
неправильних висновків та неправильно
застосував норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено,
що 18 вересня 2013 року ОСОБА_6 спільним
рішенням адміністрації і профкому
Бурштинської ТЕС надано під поселення
кімнату АДРЕСА_1, де він і
зареєстрований. З копії ордера №264,
виданого на спірне житлове приміщення
20 вересня 2013 року ДТЕК Бурштинської ТЕС
на ім'я ОСОБА_6 вбачається, що
останньому на сім'ю з трьох чоловік
було виділено спірну кімнату розміром
16 м.кв. ( а.с.8, 9).

З акту комісії Бурштинського КП
"Житловик" від 13.05.2013 року вбачається, що
в кімнаті АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_7 ( а.с.
13). Голова профкому Бурштинської ТЕС у
листі-повідомленні від 02.12.2013 року
просить у добровільному порядку
виселитись із зайнятого житлового
приміщення (.а.с.14).

Відповідно до вимог ст.128 ЖК України
порядок надання житлової площі в
гуртожитках, регулюється Житловим
кодексом та іншими законодавчими
актами України. Як передбачено п. 10
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів Української РСР від 03.06.1986
року, ордер на житлову площу в
гуртожитку може бути виданий лише на
вільну житлову площу.

Наведені докази підтверджують ту
обставнину що житлове приміщення на
яке було видано ордер, на час його
видачі, було зайняте.

Із позовом про звільнення зайнятого
приміщення, до видачі ордера ДТЕК
Бурштинська ТЕС не зверталась.

До ухвалення рішення Апеляційним судом
у даній справі, рішенням Галицького
районного суду, яке набрало законної
сили від 04 вересня 2014 року ордер
виданий позивачу, визнаний недійсним (
а.с. 152- 154).

За таких обставин, вимога позивача про
виселення відповідачки не може бути
задоволена.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 309, 313, 314,316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7,
задовольнити.

Рішення Галицького районного суду від
24 березня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення, яким ОСОБА_6 у позові про
виселення ОСОБА_11 із кімнати АДРЕСА_1,
без надання іншого житла, відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко