Справа № 344/135/14-ц
Провадження № 2/344/3982/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі:
головуючого судді Бойчука
О.В.

секретар Кондратів Х.І.,

за участю: представника
позивача Буджака В.М.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користуванням житловим приміщенням
АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
визнання цих осіб такими, що втратили
право на користуванням житловим
приміщенням АДРЕСА_1, у зв'язку з їх
відсутністю протягом тривалого часу в
цьому приміщенні.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві. Суду
пояснив, що відповідачі мають інше
житло і були відсутні в приміщенні
кімнати гуртожитку в час, коли
приходила комісія. Оскільки інші
громадяни потребують житла, комісія
вжила заходів для виявлення порожніх
житлових приміщень задля забезпечення
їх житлом. Просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечили та суду пояснили, що
проживали у приміщенні постійно.
ОСОБА_5 хворіє і проживає в селі.
Допомагали йому та перебували на
роботі до пізнього вечора, а тому були
відсутні під час прибуття комісії.
Просили у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив та суду пояснив, що
висновки позивача про постійну
відсутність відповідачів за місцем
реєстрації на підставі актів комісії є
помилковими, а тому позов є
необґрунтованим. Просив у задоволенні
позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, хоча належно повідомлявся
про час та місце судового розгляду
справи. Враховуючи право сторін на
правову визначеність щодо спору суд
вважає, що розгляд справи слід провести
за відсутності цього відповідача,
надіславши йому копію повного рішення
суду негайно після його виготовлення
для забезпечення можливості
оскарження.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
є хорошою знайомою відповідачів та
знає, що в однокімнатній квартирі вони
проживають приблизно з 1992-1993 року.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
є сусідом відповідачів - проживає на 4
поверсі гуртожитку. Знає, що в
однокімнатній квартирі на 2 поверсі
проживають відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. Приміщення квартири обжите.
Приходила до них у гості. Знає, що вони
працювали до пізнього вечора.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких він є
хорошим знайомим відповідачів,
оскільки працював разом з ОСОБА_5 та
добре знає його сім'ю. Часто, раз у два
тижні, заходить до них у гості та бачив,
що вони проживають там постійно. Знає,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 працювали до
пізнього вечора. У період з грудня 2010
року по червень 2011 року був у них та
бачив, що вони живуть у квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
які надані суду сторонами на
обґрунтування їхніх вимог та
заперечень, з'ясувавши таким чином
фактичні обставини справи, суд дійшов
висновку про те, що із встановлених
обставин справи випливають цивільні
правовідносини, а також про
необґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, кожен має право на житло,
держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду.

Згідно ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична
особа не може бути виселена або іншим
чином примусово позбавлена житла, крім
випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу Української РСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав

мешканців гуртожитків» сфера дії цього
Закону поширюється на громадян, які не
мають власного житла, більше п'яти
років на законних підставах
зареєстровані за місцем проживання у
гуртожитках та фактично проживають у
них.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав

мешканців гуртожитків» забороняється
виселення, переселення та відселення
мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія цього Закону, без
попереднього надання їм (їх сім'ям)
іншого житла, придатного для
постійного проживання людей, крім
випадків, передбачених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав

мешканців гуртожитків», виселення,
переселення чи відселення громадян з
гуртожитків відповідно до цього Закону
допускається лише у випадку визнання
гуртожитку таким, що перебуває в
аварійному стані або в стані,
непридатному для проживання людей, на
підставі рішення, прийнятого
відповідно до частини першої статті 20
цього Закону.

Суд вважає неналежними подані
позивачем докази відсутності
фактичного проживання відповідачів у
приміщенні АДРЕСА_1 протягом шести
місяців, оскільки кількість обстежень
на предмет проживання, встановлена
актами від 14.12.2010 року, 03.03.2011 року, 24.05.2011
року, 29.06.2011 року та 14.04.2011 року, за
переконанням суду, з огляду на
незначний час обстеження, пояснення
відповідачів та показання свідків, є
недостатньою для встановлення факту не
проживання особи у приміщенні.

Оскільки обставина відсутності
проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в
приміщенні АДРЕСА_1 іншими доказами не
підтверджена, суд вважає, що позовні
вимоги є безпідставними.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленою відсутність порушення
відповідачами права територіальної
громади на вільне житлове приміщення
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим зазначене право
відновленню та захисту не підлягає, а
тому у задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 8, 47, 55, 124 Конституції України, ч. 2
ст. 15, ст.ст. 16, ч. 4 ст. 311 Цивільного
кодексу України, ч. 1 ст. 71, ст. 72
Житлового кодексу Української РСР,
ст.ст. 1, 19 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав

мешканців гуртожитків», керуючись
положеннями цивільного процесуального
законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 60, 179,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
визнання осіб такими, що втратили право
на користуванням житловим приміщенням
АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Бойчук