Справа № 165/2559/13-ц Провадження №
22-ц/773/462/14 Головуючий у 1 інстанції:
Ференс-Піжук О.Р. Категорія: 2 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Свистун О.В.,

при секретарі Черняк О.В.,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

експерта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
поділ майна в натурі, зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку у спільному
майні за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_2 на рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 3
лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

5 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власним
майном. З урахуванням заяви про зміну
предмета позову від 22 січня 2013 року
вимоги мотивувала тим, що їй на
підставі договору дарування частки
житлового будинку від 8 листопада 2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Нововолинського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 1066 на
праві приватної спільної часткової
власності належить ? частка
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по
АДРЕСА_2. ОСОБА_4 на праві приватної
спільної часткової власності належить
? частини вищезазначеного житлового
будинку. ОСОБА_4 чинить їй перешкоди у
користуванні майном та змінив замок у
вхідних дверях будинку.

Позивач просить суд припинити право
спільної часткової власності шляхом
поділу будинку по АДРЕСА_2 з надвірними
будівлями відповідно до належних
часток та виділити в натурі належну їй ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4
вказує, що з ОСОБА_2 у нього та членів
його сім'ї склалися неприязні
відносини. Розподіл в натурі
будинковолодіння по АДРЕСА_2 в частках ?
до ? частин будинковолодіння з
метою обладнання окремих ізольованих
квартир неможливий. Оскільки ОСОБА_2 є
співвласником трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1, де постійно проживає, просить
припинити право на частку ОСОБА_2 у
власності на житловий будинок і
господарські будівлі по АДРЕСА_2.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 3 лютого 2014
року постановлено у задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про поділ в натурі житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 з надвірними господарськими
спорудами відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
припинення права на ? частину у
спільному майні задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_2.

Внесені ОСОБА_4 кошти на депозитний
рахунок суду відповідно до квитанції
від 8 листопада 2013 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» Нововолинського
ТВБВ № 10002 ОБ в сумі 55022 грн. на
розрахунковий рахунок № 0983 банку
ГУ ДКСУ у Волинській області МФО 803014,
, одержувач
Територіальне управління Державної
судової адміністрації України у
Волинській області перерахувати на
особовий рахунок ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 229,40
грн. сплаченого судового збору, 1182 грн.
витрат за проведення судової
експертизи та 2000 грн. понесених на
правову допомогу, всього 3411,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що вищезазначене
рішення постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 3 лютого 2014 року
і ухвалити нове рішення, яким первісний
позов задовольнити, а в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_3, кожен окремо,
апеляційну скаргу підтримали з
підстав, в ній зазначених.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5, кожен окремо, заперечили
апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
мотивів.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та задовольняючи зустрічний
позов суд першої інстанції виходив з
того, що розподіл спірного житлового
будинку з метою обладнання окремих
ізольованих квартир є неможливим, а
частка ОСОБА_2 у праві власності на
будинок є незначною і не може бути
виділена в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить
на праві спільної часткової власності ?
частина, а ОСОБА_4 ? частини житлового
будинку АДРЕСА_2 (а.с. 24, 25, 161).

Як вбачається з відміток у будинковій
книзі, в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані:
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.
26-28).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 9 березня 1994 року, виданого
Нововолинським міським фондом
комунального майна на підставі
розпорядження Нововолинської міської
ради народних депутатів № 178 від 4
березня 1994 року, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 на праві приватної спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с. 143).

Як вбачається з акту від 4 вересня 2013
року, складеного комісією в складі
працівників ЖКП № 1 м. Нововолинська, в
квартирі АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с. 182).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності, на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості.

Статтею 47 Конституції України кожному
гарантоване право на житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Згідно висновку № О-208 судової
будівельно-технічної експертизи від
24 жовтня 2013 року зазначено, що розподіл
в натурі будинковолодіння АДРЕСА_2 в
частках ? та ? частин з метою обладнання
окремих ізольованих квартир
неможливий (а.с. 69-88).

Як вбачається з висновку № 7182
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 28
липня 2014 року, який експерт повністю
підтримала в судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції, поділ в натурі
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_2 в частинах ? та ? або з
відступом від ідеальних часток,
максимально наближеним до ідеальних
неможливий (а.с. 274-280).

Враховуючи вищенаведені висновки
судової експертизи суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про неможливість поділу в натурі
спірного житлового будинку. Однак
задовольняючи позов в частині
припинення права власності ОСОБА_2 на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_2 суд
першої інстанції не врахував вимоги п. 4
ч. 1 ст. 365 ЦК України про те, що
припинення права особи на частку у
спільному майні допускається лише за
умови, що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Хоча ОСОБА_2 належить частка у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,43
кв.м., проте у вказаній квартирі
проживають семеро осіб, а отже
припинення права власності ОСОБА_2 на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_2
завдасть істотної шкоди її інтересам,
порушуватиме її конституційне право на
житло.

У зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права на підставі п. 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в
частині задоволення вимог зустрічного
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку у спільному
майні слід скасувати і ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні
зустрічного позову відмовити. Кошти,
внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок
суду слід йому повернути.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 3 лютого 2014 року
в даній справі в частині задоволення
зустрічного позову про припинення
права на частку у спільному майні
скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права
на частку у спільному майні відмовити.

Внесені ОСОБА_4 кошти на депозитний
рахунок суду відповідно до квитанції
від 8 листопада 2013 року публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» Нововолинського
ТВБВ № 10002 ОБ в сумі 55022 (п'ятдесят
п'ять тисяч двадцять дві) грн. на
розрахунковий рахунок № 0983 банку
ГУ ДКСУ у Волинській області МФО 803014,
, одержувач
Територіальне управління Державної
судової адміністрації України у
Волинській області повернути ОСОБА_4.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді