АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/8720/14
Головуючий у 1-ій інстанції - Журавська
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року колегія
суддів cудової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі головуючого судді
Музичко С.Г.

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.,
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
грошових коштів за договором позики

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 11 вересня 2014
року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів
за договором позики задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість за договором позики у
розмірі 327 271,05 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 272,71 грн. (а.с.67).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року та
постановити нове рішення, яким
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх
представник ОСОБА_7 в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечували, просили її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідачі в судове засідання
не з'явились, про день і час розгляду
справи належним чином повідомлені,
колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу за їх відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

За ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.2 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 13 травня 2009
року між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4
ОСОБА_5 укладено договір позики, за яким
позивачі передали відповідачам в борг
10000 доларів США, а відповідач
зобов'язалась повернути кошти до 14
листопада 2011року зі сплатою 26% річних
та 14 листопада 2009 року між ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 укладено
договір позики, за яким відповідачі
отримали у борг 15 000 доларів США та
зобов'язались повернути кошти до 14
листопада2011 року зі сплатою 26% річних,
що підтверджується копіями розписок
(а.с.31-32).

Оскільки відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_6свої зобов'язання перед
позивачами не виконали, в результаті
чого утворилась заборгованість за
договорами позики від 14.11.2009 року та від
13.05.2009 року у розмірі 25 000 доларів США, що
в гривневому еквіваленті згідно
встановленого курсу НБУ станом на
19.06.2014 року становило 296 250,00 грн., а тому
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_6суми
боргу з урахуванням 26% річних в розмірі
327 271,65 грн.

Оскільки сторони визначили у
розписках розмір відсотків за
користування позикою, суд першої
інстанції дійшов правильних висновків
про законність позовних вимог та
стягнув на користь позивачів основну
суму позики 296250 гривень 00 копійок, 26%
річних в сумі 31021 гривень 05 копійок.

Висновки суду є правильними,
оскільки ґрунтуються на обставинах,
які встановлені в судовому засіданні
та наданих сторонами доказах.

Рішення суду першої інстанції
постановлено у відповідності з нормами
матеріального і процесуального
законодавства.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими і не спростовують
висновків суду.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді