У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент констракшн холдінг» про
поворот виконання заочного рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 28
вересня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Девелопмент
констракшн холдінг» про стягнення
виплат згідно колективного договору,
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент констракшн холдінг» на
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 24 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Девелопмент
констракшн холдінг» (далі - ТОВ
«Девелопмент констракшн холдінг»)
звернулося до суду із заявою про
поворот виконання заочного рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 28 вересня 2010
року, посилаючись на те, що даним
рішенням позов ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Девелопмент
Констракшн» на користь ОСОБА_3
грошові кошти у розмірі 303 402 грн. 88 коп.;
на користь держави судовий збір у сумі 3
034 грн. 03 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 120 грн.

30 травня 2013 року апеляційним судом
Київської області зазначене рішення
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
повністю.

Заявник посилається на ту обставину, що
у рішенні апеляційної інстанції
зазначено, що ОСОБА_3 не мав права на
виплати передбачені п. 2.3.2
Колективного договору від 01 січня 2009
року, який на момент винесення заочного
рішення був недійсним.

Так, у рішенні апеляційного суду
Київської області зазначено, що згідно
колективного договору, виплати
належать лише працівнику, який не є
працевлаштованим.

Але, судом першої інстанції не
з'ясовано та не враховано тієї
обставини що, на момент звільнення з
посади начальника юридичного
управління ТОВ «Девелопмент
Констракшн Холдінг» ОСОБА_3 був
фактично працевлаштованим. А саме,
станом на 31 травня 2010 року ОСОБА_3 з
14 жовтня 2002 року є фізичною
особою-підприємцем. Це підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії НОМЕР_1 від 24
січня 2011 року.

Заявник одночасно надав докази щодо
виконання заочного рішення, а саме
довідку АТ «Укрсиббанк» № 56-3-49/713 від 25
червня 2013 року про сплату на користь
ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 303 402 грн.
88 коп. 30 грудня 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ
«Девелопмент Констракшн Холдінг»
просило застосувати поворот виконання
скасованого заочного рішення суду
першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 24 жовтня 2013 року у
задоволенні заяви ТОВ «Девелопмент
Констракшн Холдінг» про поворот
виконання скасованого заочного
рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 28 вересня 2010
року по цивільній справі
№ 2-2082/2010 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Девелопмент
Констракшн Холдінг», посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просить скасувати вказану ухвалу
апеляційного суду та постановити нову
ухвалу про задоволення заяви про
поворот виконання скасованого
заочного рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що гроші стягнуті з відповідача на
користь позивача скасованим заочним
рішення суду першої інстанції
призначені для виплати
середньомісячної заробітної плати,
тому відповідно до положень ч. 2 ст. 382
ЦПК України поворот виконання не
допускається.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам процесуального
права.

Судом установлено, що заочним рішенням
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 28 вересня 2010 року
позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ТОВ
«Девелопмент Констракшн» на користь
ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 303
402 грн. 88 коп.; на користь держави
судовий збір у сумі 3 034 грн. 03 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 120
грн. (а. с. 65-68 т. 1).

30 травня 2013 року апеляційним судом
Київської області зазначене рішення
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
(а. с. 79-84 т. 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦПК України у
справах про стягнення аліментів, а
також у справах про стягнення
заробітної плати чи інших виплат, що
випливають з трудових правовідносин,
поворот виконання не допускається
незалежно від того, у якому порядку
ухвалено рішення, за винятком випадків,
коли рішення було обґрунтоване на
підроблених документах або на завідомо
неправдивих відомостях позивача.

Відмовляючи у задоволенні заяви,
апеляційний суд не звернув уваги та не
перевірив, що заочне рішення суду
першої інстанції було ухвалене на
підставі поданої позивачем копії
колективного договору ТОВ
«Девелопмент Констракшн» у редакції
станом на 01 вересня 2009 року, у тому
числі п. 3.2.3, проте у
матеріалах справи є копія колективного
договору ТОВ «Девелопмент Констракшн»
у зміненій редакції від 30 грудня 2009
року, в якому зміст п. 3.2.3 інший.

Так у п. 2.3.2 колективного договору у
редакції від 01 вересня 2009 року
зазначено, що при звільненні
працівника у випадку зміни в
організації виробництва та праці і при
скорочені чисельності та/або штату
працівників йому виплачується
заробітна плата за весь період
наступного працевлаштування, але не
більш ніж за три місяці з дня
звільнення (а. с. 6 т. 1).

Пункт 2.3.2 колективного договору у
редакції від 30 грудня 2009 року містить
інший зміст - при звільненні працівника
у випадку зміни в організації
виробництва та праці і при скорочені
чисельності та/або штату працівників
йому виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
заробітку (а. с. 79 т. 1).

Позивача було звільнено 31 травня 2010
року, тобто через п'ять місяців після
затвердження нової редакції
колективного договору.

Таким чином, апеляційний суд не
з'ясувавши, чи був ознайомлений позивач
з новою редакцією колективного
договору та чи не завідомо подав до
суду першої інстанції неправдиві
відомості, дійшов передчасного
висновку про відмову у задоволенні
заяви.

Крім того, на момент звільнення ОСОБА_3
з посади начальника юридичного
управління ТОВ «Девелопмент
Констракшн Холдінг» він був фактично
працевлаштованим, а саме, позивач з 14
жовтня 2002 року є фізичною
особою-підприємцем. Це підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії АЕ № 551584 від 24 січня
2011 року.

Таким чином судове рішення
апеляційного суду постановлене при
неповному з'ясуванні обставин справи, з
порушенням норм процесуального права,
тому відповідно до ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент констракшн холдінг»
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 24 жовтня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко