Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа приватний
нотаріус Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, де
заінтересована особа приватний
нотаріус Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. В заяві
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2.
помер ОСОБА_3, з яким вона проживала
однією сім'єю більше п'яти років. Після
смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина -
квартира АДРЕСА_1. Вона, відповідно до
ст. 1264 ЦК України, має право на
спадкування за законом у четверту
чергу. Відповідно до ст. 1269 ЦК України
вона подала заяву про прийняття
спадщини приватному нотаріусу
Ужгородського міського нотаріального
округу та вважається такою, що прийняла
спадщину. Факт її проживання однією
сім'єю з спадкодавцем не менш як п'ять
років до часу відкриття спадщини
встановлено рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 16.09.2014 р., яке
набрало законної сили. При поданні
документів приватному нотаріусу для
оформлення документів про прийняття
спадщини виявилося, що: у свідоцтві про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
виданого ОСОБА_3 23.11.1994 р. згідно
розпорядження № 50 фонду комунального
майна Ужгородської міської ради
неправильно вказано його ім'я по
батькові «ОСОБА_3»; ім'я по батькові
неправильно вказано у реєстраційному
написі на документи про право
особистої власності вчиненому
Ужгородським державним
міжрегіональним виробничим
підприємством технічної
інвентаризації в Ужгородському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 23.01.1995 р. за № 6574, згідно
цього запису право власності на
квартиру зареєстровано за «ОСОБА_4»;
ім'я по батькові неправильно вказано у
технічному паспорті на цю ж квартиру
виготовленому 30.03.1994 р. - «ОСОБА_3».
Вказані обставини перешкоджають їй
оформити документи про право на
спадщину.

Просить встановити факт належності
ОСОБА_3 правовстановлюючих документів:
свідоцтва про право власності на
квартиру по АДРЕСА_1, виданого 23.11.1994 р.
Фондом комунального майна
Ужгородської міської ради згідно з
розпорядженням від 23.11.1994 р. № 50,
реєстраційний напис на документи про
право особистої власності вчинений
Ужгородським державним
міжрегіональним виробничим
підприємство технічної інвентаризації
в Ужгородському міжміському бюро
технічної інвентаризації 23.01.1995 р. за №
6574; технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1, право власності записано у
реєстрову книгу за № 6574.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася. Подала заяву в якій просить
розглянути справу у її відсутності та
задовольнити заяву.

Заінтересована особа - приватний
нотаріус Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася. Подала заяву в
якій просить розглянути справу без її
участі. Заяву просить вирішити згідно
чинного законодавства.

Оскільки сторони у судове засідання не
з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197
ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1
спільно проживала однією сім'єю з
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, більше
як п'ять років до часу відкриття
спадщини за померлим, що стверджується
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 16.09.2014 р., яке набрало законної
сили (а.с. 20-22).

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61
ЦПК України).

З паспорта громадянина України серії
НОМЕР_1 вбачається, що такий виданий на
ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Бухара, Узбекистан (а.с. 8, 9).

20.06.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, що стверджено
відповідною заявою посвідченою
приватним нотаріусом Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованою в реєстрі за № 315 (а.с.
11).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого 23.11.1994 р. міським
Фондом комунального майна згідно
розпорядження від 23.11.1994 р. за № 50,
реєстраційний напис на документи про
право особистої власності вчинений
Ужгородським державним
міжрегіональним виробничим
підприємством технічної
інвентаризації 23.01.1995 р. за № 6574,
власником квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_4 (а.с.
4, 5).

З технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1 виготовленого Ужгородським
держаним міжрегіональним виробничим
підприємством технічної
інвентаризації, право власності
записано у реєстрову книгу за № 6574,
вбачається, що такий оформлено на ім'я
ОСОБА_3 (а.с. 6, 7).

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України
передбачено, що окреме провадження - це
вид непозовного цивільного
судочинства, в порядку якого
розглядаються цивільні справи про
підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 235 ЦПК України під час
розгляду справ окремого провадження
суд сприяє у здійсненні та охороні
гарантованих Конституцією і законами
України прав, свобод чи інтересів
фізичних або юридичних осіб.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Встановлення факту належності
вказаних правовстановлюючих
документів відповідно до спадкового
законодавства має для заявниці
юридичне значення та діючим
законодавством не передбачено іншого
порядку встановлення цих даних.

Беручи до уваги, що всі анкетні дані в
наведених документах, крім вказаних
розбіжностей співпадають, суд вважає,
що вимоги заявниці слід задовольнити
та встановити факт належності ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право
власності на житло, виданого 23.11.1994 р.
міським Фондом комунального майна
згідно розпорядження від 23.11.1994 р. за №
50, реєстраційний напис на документи про
право особистої власності вчинений
Ужгородським державним
міжрегіональним виробничим
підприємством технічної
інвентаризації 23.01.1995 р. за № 6574, на ім'я
ОСОБА_4 та технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 оформленого
Ужгородським держаним міжрегіональним
виробничим підприємством технічної
інвентаризації, право власності
записано у реєстрову книгу за № 6574,
оформленого на ім'я ОСОБА_3.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 60, 209, 212-215, 234, 235,
256 ЦПК України суд,

Р І Ш И В:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право
власності на житло - на квартиру по
АДРЕСА_1, виданого 23 листопада 1994 року
Фондом комунального майна
Ужгородської міської ради згідно з
розпорядженням від 23.11.1994 року № 50,
реєстраційний напис на документи про
право особистої власності вчинений
Ужгородським державним
міжрегіональним виробничим
підприємством технічної
інвентаризації 23 січня 1995 року за № 6574,
на ім'я ОСОБА_4 та технічного паспорта
на квартиру АДРЕСА_1, право власності
записано у реєстрову книгу за № 6574,
оформленого на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
Сарай А.І.