СПРАВА № 712/3842/14-ц
ПРОВАДЖЕННЯ № 6/712/2396/14
У Х В А Л А

09 грудня 2014
року

м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в
складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1 за кордон до виконання
зобов»язань,-

В С Т
А Н О В И В:

На виконанні у Центральному
відділі державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження , відкрите за виконавчим
листом в № 712/3842/14-ц від 14.08.2014року
Соснівського районного суду м.Черкаси
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТКБ « ПриватБанк» заборгованості в
сумі 13047,04грн. Державний виконавець
вказує, що наявність в ОСОБА_1
невиконаних зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням є підставою для
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон. Просить суд
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон боржника

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
подання судом розглядається негайно,
без виклику та повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначення
випадків тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлення порядку розв'язання
спорів у цій сфері регулює Закон
України від 21 січня 1994 року “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”. Зокрема п. 2
ст. 5 зазначеного Закону передбачає,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон громадянинові
України, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження”передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. Подання про тимчасове
обмеження права особи на виїзд за межі
України має містити докази, що
підтверджують умисне ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань або перешкоджання його в
цьому, а саме, що боржник був належним
чином обізнаний про відкриття відносно
нього виконавчого провадження, має
можливість виконати рішення, однак
свідомо не вчиняє дій з виконання.

Як вбачається з подання державного
виконавця, таке обгрунтування
відсутнє, доказів того, що боржником
ухиляється від виконання рішення суду
в матеріалах подання немає, що є
підставою для відмови у задоволенні
подання. Зокрема, відсутні дані про
направлення з повідомленням постанови
про відкриття виконавчого провадження
в підтвердження обізнаності боржника
про наявність даного виконавчого
провадження, відсутні дані про
наявність майна, на яке можна було б
звернути стягнення в підтвердження
того, що боржник має можливість
виконати рішення. Фактично
обгрунтування подання стосується того,
що виконавець не має можливості
встановити місце проживання боржника,
в такому випадку закон наділяє
останнього правом звернутись з
поданням про розшук боржника.

Державний виконавець не надав на
вимогу суду матеріали виконавчого
провадження для вивчення в судовому
засіданні.

Сама по собі наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням не є підставою
для встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України та в”їзду на територію
України, підставою чого законом
передбачено ухилення від виконання
даних зобов'язань.

Керуючись Законом України “Про
виконавче провадження”, ст. 377-1
Цивільного Процесуального кодексу
України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України”, суд –

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні
подання державного виконавця про
обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалу може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції в 5-денний строк .

ГОЛОВУЮЧИЙ: