Номер провадження № 22-ц/785/1543/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 20 травня 2013 року,-

встановила:

У січні 2013 року позивач ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором і в обґрунтування позовних
вимог посилався на те ,що 02.04.2007 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» (правонаступник
АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 0
(відповідно до додаткового договору №1
реєстраційний номер кредитного
договору було змінено на 1) (далі -
Договір), за яким відповідачем отримано
кредит на суму 61 000.00 швейцарських
франків, під 9,99 % річних на строк з
02.04.2007 року по 02.04.2014 року з цільовим
призначенням кредиту - споживчі
потреби.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
Договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно АТ «Дельта
Банк» набув права вимоги по кредитному
договору № 0.

Оскільки відповідачем умови
кредитного договору належним чином не
виконувались , станом на 06.12.2012 року
утворилась заборгованість у сумі 511 740,
34 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача
на його користь заборгованість за
договором кредиту в сумі 511 740 грн. 34
коп. та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні сторони не
з'явилися .

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 20.05.2013 року
позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором №0 від 02.04.2007
року у сумі 511 740,34 грн. та 3219 грн.
судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 27.06.2013 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права , невірне
застосування норм матеріального права
, просить рішення Київського
районного суду м. Одеси від 20.05.2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові ПАТ «Дельта Банк»
відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, заперечень на них, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню , а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено ,
що 02.04.2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступник АТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 0 ,за яким
ОСОБА_2 отримав кредит на споживчі
потреби у розмірі 61000 швейцарських
франків із сплатою 9,99 % річних строком
погашення до 02.04.2014 року (а.с.5-13).

24.02.2009 року між сторонами укладено
додаткова угода № 1 до договору
кредиту

№ 0 від 02.04.2007 р. реєстраційний
номер кредитного договору було змінено
на № 1 та сторони дійшли угоди про
те, що для ідентифікації Договору
можуть застосовуватись як номер
Договору зазначений при його
укладенні , а саме

№ 0 ,так і реєстраційний номер
Договору в системі обліку Банку , а
саме

№ 1 (а.с.17).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
Договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно АТ «Дельта
Банк» набув права вимоги по кредитному
договору № 0 (а.с.31).

Оскільки відповідачем умови
кредитного договору належним чином не
виконувались , станом на 06.12.2012 року
утворилась заборгованість у сумі 511 740,
34 грн.(а.с.28,29)

Задовольняючи позов та стягуючи з
ОСОБА_2 заборгованість за договором
кредиту ,суд першої інстанції,
керувався положеннями ст.ст. 514,516,525, 526,
530, 1049,1050, ЦК України та виходив із того,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки внаслідок
невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором № 0 від 02.04.2007
р. були порушені права позивача , які
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення з відповідача суми
заборгованості.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції .

Суд першої інстанції обґрунтовано
керувався умовами укладеного договору
кредиту № 0 від 02.04.2007 р.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові за
кредитним договором у розмірі та на
умовах,встановлених договором,
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти ,а
поручитель у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою відповідає разом з боржником
перед кредитором як солідарні
боржники.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Оскільки відповідачем умови
кредитного договору належним чином не
виконувались , станом на 06.12.2012 року
утворилась заборгованість , суд першої
інстанції вірно стягнув з відповідача
заборгованість за договором кредиту в
розмірі 511 740, 34 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції вимог
ст. 169 ЦПК України не заслуговують на
увагу ,оскільки заочне рішення
ухвалено у відповідності до вимог
ст.ст.224-226 ЦПК України .

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
строку виконання зобов'язання за
договором кредиту (02.04.2024 р.) не
заслуговують на увагу , оскільки
відповідно до п.5.5 договору кредиту №
0 від 02.04.2007 року, у випадку
порушення позичальником термінів
повернення кредиту або термінів
сплати процентів ,комісій строком
більше ніж один місяць,та або
порушення інших умов Договору , Банк
має право вимагати дострокового
повернення кредиту та нарахованих
процентів ,комісій у порядку
встановленому розділом 11 цього
Договору.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 були
порушені терміни погашення кредиту ,
Банк скористався своїм правом
дострокової вимоги.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у тексті рішення суду
першої інстанції посилань на час
виникнення заборгованості за
договором кредиту та курсу НБУ ,за яким
визначена заборгованість , не
заслуговує на увагу оскільки
зазначені обставини визначені в
розрахунку заборгованості та були
предметом дослідження в суді першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірного посилання судом першої
інстанції на вимоги ст.612 ЦК України , не
заслуговують на увагу , оскільки
виходячи з матеріалів справи
відповідач порушив зобов'язання за
договором кредиту та погашення
отриманого кредиту своєчасно
,відповідно до графіку (а.с.19-25) не
проводив ,внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Суд першої інстанції вірно послався
на вимоги ст. 612 ЦК України, оскільки
відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким,що
прострочив ,якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк ,встановлений договором
або законом.

Інші доводи на правильність та
законність ухваленого судом першої
інстанції заочного рішення не
впливають.

За таких підстав , відповідно до ч.1
ст. 308 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення
Київського районного суду м. Одеси
від 20.05.2013 року залишенню без змін .

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 307 ,ч.1 ст. 308 ,
315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 20 травня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили .

Судді апеляційного суду

Одеської області

А.А.Калараш

В.М.Гончаренко

В.Д. Коротков