АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №214/4854/14ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2399/К/14
суддя Попов В.В.
Категорія - 27 ( І )
Суддя-доповідач -
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан
Н.О.

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» на рішення
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 06 жовтня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за кредитним
договором.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

відповідач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 25.07.2007 року між
банком та відповідачем був укладений
договір б/н, відповідно до якого
останній отримав кредит у розмірі 5 900,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитним
договором з кінцевими терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір, що підтверджується підписом у
заяві. Внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором станом на 31.03.2014 року
утворилась заборгованість у розмірі 24
078,96 грн., яку позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
та вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 06 жовтня 2014
року в задоволенні позовних вимог ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції не було взято до
уваги посилання позивача на те, що
згідно умов договору, який діє протягом
12 місяців з моменту підписання, якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
термін. Так, кредитний договір
складається із заяви позичальника,
умов надання споживчого кредиту
фізичним особам. Відповідач висловив
згоду про укладення кредитного
договору саме в такій формі, про що
свідчить його особистий підпис у заяві
позичальника. Таким чином, заява разом
з умовами та тарифами складає договір
про надання банківських послуг, а тому
між сторонами виникли договірні
відносини, що походять з кредитного
договору. Сторонами при укладенні
кредитного договору були досягнуті усі
істотні умови договору.

Судом не в повній мірі були досліджені
обставини справи. Зокрема те, що
належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.
Належного виконання договору
відповідач не здійснив, а відтак
зобов'язання не припинилося. У зв'язку з
тим, що зобов'язання не припинилося,
банк має право на захист свого права
щодо стягнення заборгованості.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», будучи завчасно (07.11.2014
року) належним чином повідомленим про
час і місце розгляду справи за його
апеляційною скаргою (про що свідчить
розписка про вручення повідомлення про
призначення судового засідання на
19.11.2014 року - а.с. 47), в судове засідання
не з'явився і про причини своєї неявки
суд не повідомив, що (у відповідності до
ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_3, який заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив її відхилити, залишивши без змін
рішення суду першої інстанції, як
законне та обґрунтоване, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що у
відповідності до вимог ст. 257 ЦК
України, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
пропущений строк звернення до суду,
поважних причин якого ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» не зазначив, не звертався
про поновлення пропущеного строку
позовної давності, в той час, як
відповідач просив суд про його
застосування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до укладеного договору від
25.07.2007 року, ОСОБА_3 отримав у ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» грошові кошти в сумі 5 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 1% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с. 7).

На виконання своїх зобов'язань за
договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було
відкрито картковий рахунок
відповідачу в гривнях і проводилося
здійснення його обслуговування згідно
з договором.

Відповідно до Умов і правил надання
банківських послуг, укладений договір
складався із письмової заяви
позичальника від 25.07.2007 року, Умов і
правил надання банківських послуг та
Правил користування платіжною карткою.

За положеннями п.п. 6.5-6.6 вищевказаних
Умов і правил надання банківських
послуг, які є невід'ємною частиною
укладеного сторонами кредитного
договору, відповідач мав погашати
заборгованість по кредиту, процентам
за його використання, перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії.

Відповідно до п. 8.6 вищевказаних Умов і
правил надання банківських послуг, які
є невід'ємною частиною укладеного
сторонами кредитного договору, при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
виникла прострочена заборгованість по
наданому кредиту, яка за розрахунком
позивача станом на 31.03.2014 року складає 24
078,96 грн., з яких: 4 867,01 грн. -
заборгованість за кредитом, 17 589,14 грн.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(факсована складова); 1 122,81 грн. - штраф
(процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог чинного законодавства. Згідно зі
ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, воно підлягає виконанню у
цей строк.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Як вбачається з Умов та правил надання
банківських послуг, зокрема, п. 9.3,
картрахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням умов,
передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично пролонгується на такий же
строк

По закінченню строку дії відповідна
карта продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту карти з
новим строком дії), якщо раніше (до
начала місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя
карти про закриття картрахунку, а також
за умови наявних грошових коштів на
картрахунку для сплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії), та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (п. 3.1.3 розділу II
„Правила користування платіжною
карткою") (а.с.8-13).

Ні до суду першої інстанції, ні
апеляційному суду представником
позивача не надано доказів на
підтвердження того, що по закінченню
строку дії платіжної картки (який
сторонами погоджено до липня 2008 року
включно - а.с. 7-зворот), виданої ОСОБА_3,
було здійснено перевипуск вказаної
картки з продовженням строку її дії, та
що така картка була видана ОСОБА_3.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 заявив про
застосування строку позовної давності
(а.с. 29).

Останній платіж в рахунок погашення
кредиту відповідач ОСОБА_3 здійснив 24
березня 2011 року (а.с. 4-6), отже перебіг
строку позовної давності за даним
кредитним договором почався 25 березня
2011 року та закінчився 25 березня 2014 року.

Зважаючи на те, що позивач ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» звернувся до суду за
захистом свого порушеного права лише у
травні 2014 року та не ставив питання про
поновлення пропущеного процесуального
строку, як і не навів жодних достатніх
та обґрунтованих підстав, з яких суд
міг би прийти до висновку, що такий
строк пропущено з поважних або
незалежних від позивача причин, а
нормами цивільного законодавства
України не передбачено право суду на
поновлення позивачу пропущеного
процесуального строку при зверненні до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за споживчим кредитом з
ініціативи суду без відповідної заяви
позивача (ПАТ КБ «ПРИВАТБАК»), а
відповідач ОСОБА_3 просив суд
застосувати наслідки пропуску
позовної давності та відмовити у
задоволенні позову, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що в задоволенні
позову слід відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Зважаючи на наведене, підстави для
задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
відсутні, оскільки доводи апеляційної
скарги не спростовують правильного
висновку суду першої інстанції при
вирішенні спору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 06 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: