У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Хмельницького обласного центру
фізичного виховання учнівської молоді,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про
визнання незаконним і скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 4 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що наказом директора
Хмельницького обласного центру
фізичного виховання учнівської молоді
№ 59/о від 13 серпня 2013 року вона
звільнена з посади тренера-викладача
віділення спортивної гімнастики за
сумісництвом з 2 вересня 2013 року у
зв'язку з прийняттям на роботу іншого
працівника, який не є сумісником.
Вважає зазначений заказ незаконним,
оскільки Хмельницький обласний центр
фізичного виховання учнівської молоді
не прийняв іншого працівника на посаду
тренера-викладача відділення
спортивної гімнастики. Просила визнати
незаконним та скасувати наказ
директора Хмельницького обласного
центру фізичного виховання учнівської
молоді про її звільнення, поновити на
роботі за сумісництвом на раніше
займаній посаді, стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
сумі 2 465,83 грн та 2 000 грн - у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 11 грудня 2013
року, з урахуванням додаткового
рішення цього ж суду від 16 січня 2014
року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
наказ від 13 серпня 2013 року № 59/0 про
звільнення ОСОБА_3, поновлено її на
роботі за сумісництвом на посаді
тренера-викладача відділення
спортивної гімнастики Хмельницького
обласного центру фізичного виховання
учнівської молоді.

Стягнуто з Хмельницького
обласного центру фізичного виховання
учнівської молоді на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 2 465,83 грн.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 березня 2014
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 грудня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 4 березня 2014
року, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача з посади
тренера-викладача відділення
спортивної гімнастики, яку вона
займала за сумісництвом, проведено з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки їй не було
запропоновано працювати
тренером-викладачем на постійній
основі в Хмельницькому обласному
центрі фізичного виховання учнівської
молоді і іншого працівника було
прийнято викладачем-тренером в інше
відділення за напрямком спорту, а тому
вона підлягає поновленню на роботі з
виплатою заробітної плати за час
вимушеного прогулу з визнанням
незаконним і скасуванням наказу про її
звільнення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що звільнення ОСОБА_3 із займаної
посади тренера-викладача за
сумісництвом проведено з дотриманням
вимог трудового законодавства.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судами, і відповідають вимогам закону.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що з 23 травня 2008 року
ОСОБА_3 працювала у Хмельницькому
обласному центрі фізичного виховання
учнівської молоді на посаді
тренера-викладача відділення
спортивної гімнастики за сумісництвом.

Основним місцем роботи ОСОБА_3 є
Хмельницька середня загальноосвітня
школа I-III ступенів № 24, де вона працює
вчителем біології та хімії.

Наказом Департаменту освіти, науки,
молоді і спорту Хмельницької обласної
державної адміністрації від 11 березня
2013 року № 318-но керівникам закладів
освіти наказано припинити прийняття на
роботу працівників на умовах неповної
зайнятості (неповні ставки), здійснити
переведення максимальної кількості
людей на повну зайнятість і щомісяця
звітувати про проведену роботу.

У зв'язку з працевлаштуванням іншого
працівника, який не є сумісником, на
посаду тренера-викладача, ОСОБА_3 25
червня 2013 року була попереджена про
майбутнє звільнення із займаної посади
з 2 вересня 2013 року.

Наказом від 1 липня 2013 року № 45/о ОСОБА_5
прийнятий на посаду тренера-викладача
відділення вільної боротьби на основне
місце роботи з повним педагогічним
навантаженням 24 години.

Наказом від 13 серпня 2013 року № 59/о
ОСОБА_3 звільнено з 2 вересня 2013
року з посади тренера-викладача
відділення спортивної гімнастики за
сумісництвом у зв'язку з прийняттям на
роботу працівника, який не є
сумісником.

Штатними розписами Хмельницького
обласного центру фізичного виховання
учнівської молоді, чинними станом на 1
січня 2013 року та на 1 вересня 2013
року, затвердженими директором
Департаменту освіти, науки, молоді та
спорту Хмельницької
облдержадміністрації, визначені
посади тренера-викладача 61,7 одиниці,
які віднесені до педагогічних
працівників, без розмежування за
спортивними відділеннями.

Згідно з п. 4.6 Статуту Хмельницького
обласного центру фізичного виховання
учнівської молоді, затвердженого
Головою Хмельницької обласної ради
розпорядженням від 20 березня 2009 року №
45-0, директор Центру здійснює
керівництво і контроль за діяльністю
Центру; забезпечує раціональний добір
і розстановку кадрів, створює
необхідні умови для підвищення
фахового та кваліфікаційного рівня;
організовує, спрямовує і координує
навчальний процес, відповідає за його
якість та ефективність; приймає на
роботу та звільняє з роботи
працівників Центру, затверджує
відповідно до кваліфікаційних
характеристик їхні посадові обов'язки,
формує педагогічний колектив; складає
штатний розпис Центру в межах
граничної чисельності та фонду оплати
праці працівників у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Положенням про дитячо-юнацьку
спортивну школу, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 листопада 2008 року № 993, надано
право директорам позашкільних установ
в межах штатного розпису вирішувати
питання про доцільність та
необхідність існування певної
кількості тренерів-викладачів
окремого виду спорту шляхом
перерозподілу або зміни навантаження
тренера-викладача, тобто керівник сам
визначає конкретну кількість тренерів
з кожного окремого виду спорту,
виходячи з умов матеріально-технічної
бази Хмельницького обласного центру
фізичного виховання учнівської молоді.

Відповідно до п. 8 Положення про умови
роботи за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ і
організацій, затвердженого спільним
наказом Мінпраці, Мінюсту та Мінфіну
України від 28 червня 1993 року № 43,
звільнення з роботи за сумісництвом
провадиться з підстав, передбачених
законодавством, а також у разі
прийняття працівника, який не є
сумісником, чи обмеження сумісництва у
зв'язку з особливими умовами та режимом
праці, без виплати вихідної допомоги.

Будь-які гарантії працівникам, що
звільняються з роботи за сумісництвом,
в тому числі обов'язковість їх
працевлаштування, наведеним вище
Положенням не передбачені.

Згідно з вимогами ст. 43-1 КЗпП України
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
органу первинної профспілкової
організації допускається у випадку
звільнення з суміщуваної роботи у
зв'язку з прийняттям на роботу іншого
працівника, який не є сумісником, а
також у зв'язку з обмеженнями на роботу
за сумісництвом, передбаченими
законодавством.

Оскільки судом апеляційної інстанції
встановлено, що звільнення позивача із
займаної посади тренера-викладача за
сумісництвом проведено з дотриманням
вимог чинного трудового законодавства,
суд дійшов правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позову, дослідивши докази
у справі, дав їм належну оцінку і, з
урахуванням встановлених обставин
справ та вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
обґрунтовано дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову, оскільки
звільнення позивача із займаної посади
проведено з дотриманням вимог чинного
трудового законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при розгляді справи
судом апеляційної інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
спору, оскільки висновків суду не
спростовують і зводяться до переоцінки
доказів, їх належності та допустимості,
проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и
л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 4 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.Мартинюк

Судді:
В.І.Амелін

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук