Номер провадження № 22-ц/785/1309/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів - Цюри Т.В.,
Сєвєрової Є.С., при секретарі -
Криворучці Ю.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 18 лютого 2013року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_4 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, -

встановила:

06 січня 2012року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, і
просила суд стягнути з відповідача на
користь доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження аліменти у твердому
розмірі в сумі 3000грн. щомісячно до
досягнення дитиною двадцяти трьох
років, і додаткові витрати в розмірі 1/2
частини оплати контракту за навчання
повнолітньої дитини, але не менш
4162грн.50коп. за рік до закінчення
навчання.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказала,
що шлюб між нею і ОСОБА_2 розірвано 28
серпня 2007р. Від шлюбу вони мають доньку
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
нею, навчається в Приватному
акціонерному товаристві «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
академія управління персоналом»
Одеській інститут (МАУП Одеський
інститут), у зв'язку з чим вона несе
додаткові витрати на оплату за
навчання в розмірі 8325грн. за рік та інші
затрати пов'язані з придбанням одежі,
їжі, проїзду до учбового закладу.
Відповідач в добровільному порядку не
надає достатніх коштів на утримання
повнолітньої дитини, що продовжує
навчання, в зв'язку з чим позивач
звернулась до суду з цим позовом.

Відповідач визнав позов частково,
погодившись платити аліменти на
повнолітню дитину в розмірі 321грн.90коп.
щомісячно та проти оплати навчання
доньки у розмірі половини від
сплаченого навчання не заперечував
(а.с.43-44).

Рішенням суду від 04 квітня 2012року в
позові ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.77).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 18 вересня 2012року рішення
суду було залишено без змін (а.с.114-115).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2012р.
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 04квітня 2012року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
18 вересня 2012року було скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції (а.с.139-140).

При новому розгляді справи, рішенням
суду від 18 лютого 2013року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти на її утримання у твердій
грошовій сумі 800грн. щомісячно,
починаючи з дати звернення до суду, а
саме, як вказав суд з 05 січня 2012року до
припинення нею навчання, але не більше,
ніж до досягнення двадцяти трьох років.
В іншій частині позовних вимог -
відмовлено. Суд допустив негайне
виконання рішення суду, в частині
стягнення аліментів за один місяць та
стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в сумі 107грн.30коп.
(а.с.161-162).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині стягнення з нього аліментів на
утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій
сумі по 800грн. щомісячно і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні цих вимог, в іншій частині
рішення суду залишити без змін. При
цьому апелянт посилається на те, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним через неповне встановлення
судом обставин, що мають значення для
справи та винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
(а.с.192-194).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, сторони, вивчивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду оскаржено лише в частині
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання, а в
частині стягнення додаткових витрат на
дитину рішення суду сторонами не
оскаржено.

Судом першої інстанції були
встановлені факти і відповідні їм
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі в період з 10
серпня 1991року по 28серпня 2007рік (а.с.3).

В період шлюбу у сторін народилась
донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
(а.с.4).

На підставі рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 18.03.2008р.
ОСОБА_2 сплачував аліменти на доньку
ОСОБА_4 в розмірі 14 частини з усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 26
липня 2007р. до 10 червня 2011р. (а.с.6).

Згідно довідки за № 10 від 11лютого 2013р.,
виданої ОСОБА_4 в тому, що вона дійсно є
студенткою 3 курсу Одеського інституту
Міжрегіональної академії управління
персоналом, за спеціальністю -
менеджмент, рівень - бакалавр, форма
навчання - денна, стипендію не отримує,
сума оплати за навчання згідно
контракту складає 4162грн.50коп. за
семестр, термін навчання - з 25 серпня
2011р. по 31 серпня 2014р. (а.с.154).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 постійно
проживає разом з мамою ОСОБА_3 (а.с.155).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_3 підтвердила, що вона
працює, її оклад складає 4800грн, але
вказана заробітна плата сплачується з
затримкою. Інших осіб на утриманні вона
не має.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він з
2012року не працює, перебуває на обліку в
центрі зайнятості, отримуючи допомогу
по безробіттю (а.с.46-49, 50). На утриманні
він має доньку 02 вересня 2008року від
іншого шлюбу, його дружина працює. Він
має мінливий заробіток від
використання автомобіля «Газель», але
позивачка постійно за допомогою
виконавчої служби намагається
позбавити його вказаного автомобіля,
який є його єдиною можливістю отримати
дохід.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК
України право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів мають
самі дочка, син, які продовжують
навчатися, а також той із батьків, з
яким вони проживають.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

З рахуванням вимог закону,
матеріального стану сторін, з
урахуванням того, що позивач не надала
суду першої і апеляційної інстанції
відповідні і належні докази щодо
можливості відповідача сплачувати
аліменти в сумі 3000грн. щомісячно, з
урахуванням того, що відповідач не
працює, має мінливій заробіток, судова
колегія, дійшла висновку про стягнення
з відповідача аліментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання, в сумі
400грн. щомісячно.

Судова колегія, не приймає до уваги
посилання відповідача про можливість
сплачувати аліменти в сумі 8000грн., але з
01 січня 2014року без урахування
заборгованості з моменту звернення
позивача з вказаним позовом, оскільки
це не передбачено діючим
законодавством та час навчання
залишився до серпня 2014року.

Надана позивачем довідка про сплату
відповідачем заборгованості по
аліментам на утримання дитини від 03
січня 2014року за №25 (а.с.212), яка на думку
позивача свідчить про його можливість
сплачувати кошти на навчання дитини,
також не може бути прийнята як доказ
при відсутності офіційних даних про
доходи відповідача, який пояснив, що
він сплачував заборгованість по
аліментам за допомогою друзів і
родичів, які надавали йому кошти в борг.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 18 лютого 2013року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів
та додаткових витрат на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у
твердій грошовій сумі 400грн., щомісячно,
починаючи з дати звернення до суду, а
саме з 06 січня 2012р. до припинення нею
навчання, але не більше, ніж до
досягнення двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
Є.С.Сєвєрова

Т.В.Цюра