УХВАЛА

іменем України

"14" листопада 2014 р., суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Гаврилова О.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Кремінь» до
ОСОБА_1, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» про відшкодування шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся представник позивача
ПрАТ «Страхова компанія «Кремінь» з
позовом до відповідачів ОСОБА_1, ПрАТ
«Страхова компанія «Статус», в якому
просить: стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача суму
завданої матеріальної шкоди в порядку
регресу в розмірі 21301,20грн.; стягнути з
відповідачів на користь позивача
витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду м. Києва від 30.10.2014 року даний позов
був залишений без руху, а позивачу
наданий п'ятиденний строк з дня
отримання копії ухвали для усунення
вказаних в ухвалі недоліків, а саме: у
позовній заяві не були викладені
обставини щодо порушення, не визнання
чи оспорювання прав позивача
відповідачами, а саме, з позову не
вбачалось, що позивач звертався до
відповідача ОСОБА_1 з пропозицією
відшкодування витрат по виплаті
страхового відшкодування, що останній
необґрунтовано відмовив у здійсненні
виплати, не зазначені докази, що
підтверджують ці обставини. Що
стосується ствердження у позові про
звернення представника позивача до
відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» із заявою про страхове
відшкодування, та позов не містив
зазначення доказів надіслання даному
відповідачу такого звернення.

Крім того, зміст позовних вимог
(прохальна частина позову) суперечив
обґрунтуванню вимог позову.

Як убачається зі змісту позовної заяви,
однією з правових підстав звернення до
суду з даним позовом в ньому вказані
положення п. 1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якого
страховик відшкодовує шкоду
відповідно до лімітів його
відповідальності. При цьому позивачем
заявлена вимога про солідарне
стягнення заподіяної шкоди зі
страховика та страхувальника. Разом з
цим у позові не викладені обставини
наявності солідарного обов'язку у
вказаних у позові відповідачів, у тому
числі того, що саме солідарна
відповідальність відповідачів
передбачена укладеним між ними
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ0291709.

З метою усунення недоліків позовної
заяви позивачу було запропоновано
надати в письмовому вигляді позовну
заяву із зазначенням обґрунтування
порушення прав позивача відповідачами,
зазначенням доказів такого порушення,
та викладенням позовних вимог у спосіб,
що забезпечить поновлення прав
позивача та у спосіб передбачений
законом.

Копію вищезазначеної ухвали
представник позивача отримав 06.11.2014р.,
про що в матеріалах справи є
повідомлення.

13.11.2014 року до суду надійшла заява з
назвою «Подано на виконання ухвали
суду про усунення недоліків», яка була
передана представником позивача
кур'єрському підприємству 11.11.2014р.

В цій заяві представник позивача
зазначив, що якщо в процесі розгляду
справи судом буде встановлено, що
ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Статус» мають
відповідати в певних частках, він
(тобто суд) може задовольнити позовні
вимоги частково - стягнути суму з
однієї з цих осіб або стягнути з обох в
рівних частках.

Разом з цим, суд наголошує і про це вже
було зазначено в ухвалі судді
Дніпровського районного суду м. Києва
від 30.10.2014 року, що зміст позовних вимог
- це певна форма захисту, яку просить
позивач від суду. Під підставами
позову, як вказує Верховний суд
України, слід розуміти обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад
обставин та підстав також необхідний
для визначення тотожності позову,
захисту відповідача від позову, зміни
позову позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

В роз'ясненнях, які містяться в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України N 2 від 12.06.2009 р. «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» зазначено, що суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

З наведеного вбачається, що вимоги,
визначені ст. 119 ЦПК України та вказані
в ухвалі суду залишились не виконаними,
оскільки до суду не подана позовна
заява з викладенням позовних вимог, які
б не суперечили викладеним у позові
обставникам, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, у спосіб, що забезпечить
поновлення прав позивача та у спосіб
передбачений законом.

Таким чином, суд убачає невиконання
позивачем ухвали про усунення
недоліків, як це передбачено ч. 2 ст. 121
ЦПК України, тому позов підлягає
поверненню позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.
121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Кремінь» до ОСОБА_1, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» про відшкодування
шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди -
вважати неподаною і повернути
позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Дніпровський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя