КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1150/14-ц
Провадження №2-о/319/43/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
смт
Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Горбачова Ю.М,

при секретарі судового засідання
Поньки Н.А.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Голояд С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
Куйбишевського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сніжне
Донецької області про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
перебуванні на утриманні чоловіка та
призначення страхових виплат, -

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2014 р. позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
встановлення факту проживання однією
родиною, перебування на утриманні
чоловіка та призначення страхових
виплат, що складаються з одноразової
допомоги сім'ї у зв'язку з втратою
годувальника у розмірі п'ятирічної
заробітної плати потерпілого,
одноразової допомоги у розмірі
однорічного заробітку потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, та щомісячних страхових
виплат, що передбачено Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105 від
23 вересня 1999року, мотивуючи позов тим,
що з 18 серпня 1974 року вона знаходилась у
шлюбі з ОСОБА_4, не працювала,
отримувала пенсію за віком. Її чоловік
з 2003р. працював на ПАТ «Сніжнянський
завод хімічного машинобудування», на
посаді слюсаря ремонтника 5 розряду, а
крім того отримував пенсію за віком.
Чоловік був зареєстрований у АДРЕСА_1, а
вона зареєстрована у АДРЕСА_2. Однак не
зважаючи на різні місця реєстрації,
вона з чоловіком, фактично мешкали
однією сім'єю у АДРЕСА_2, де вели спільне
сумісне господарство та мали спільний
бюджет. Чоловік отримував пенсію за
віком у розмірі 2298.09грн., та заробітну
плату середній розмір якої складав
3655гр. Загальний доход чоловіка
становив 5953грн. у місяць. Вона ж
отримувала пенсію за віком у розмірі
1110грн., тому доход чоловіка були для неї
основним джерелом засобу до існування,
у зв'язку з чим вона знаходилась на його
утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_2. під час
виконання трудових обов'язків на
підприємстві, її чоловік був
смертельно поранений, та помер. По
вищевказаному факту було проведене
спеціальне розслідування та за його
результатами складені відповідні акти
за формою Н-5 від 15 жовтня 2014року, та акт
за формою Н-1 № 2 від 15 жовтня 2014року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сніжне
відмовило у призначенні страхових
виплат у зв'язку з тим, що на момент
смерті її чоловіка та вона були
зареєстровані за різними адресами.
Встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю та
перебування на утриманні чоловіка
потрібно позивачці для призначення
сім'ї померлого одноразової допомоги у
зв'язку з втратою годувальника,
одноразової допомоги на особу яка була
на його утриманні, та щомісячних
страхових виплат.

До початку судового засідання
позивачка надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, підтримала
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивачки, за ордером про
правову допомогу ОСОБА_1 в судовому
засіданні дав пояснення аналогічні
викладеним в позові.

Представник відповідача за
довіреністю начальник відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Куйбишевському районі
Запорізької області Голояд С.М, позов
визнав в повному обсязі, проти
заявлених вимог не заперечував надав
суду відповідні пояснення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Сніжнянський завод хімічного
машинобудування», де працював на
посаді слюсаря ремонтника 5 розряду.
ІНФОРМАЦІЯ_2, стався нещасний випадок
на виробництві, внаслідок якого ОСОБА_5,
був смертельно травмований, та помер.
Позивачка є дружиною померлого ОСОБА_5,
на момент смерті потерпілого досягла 59
років, не працює, пенсіонер за віком.

Факт настання нещасного випадку на
виробництві з ОСОБА_4 підтверджується
відповідними актами за формою Н-5 від 15
жовтня 2014року, та акт за формою Н-1 № 2
від 15 жовтня 2014р.(а.с.1517).

Згідно листа відділення виконавчої
дирекції ФСС м. Сніжне від 06 листопада
2014року № 01-04/37-855, ОСОБА_3 відмовлено у
призначенні страхових виплат (а.с.39,40).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 18
серпня 1974 року Дружелюбівським
сільЗАГС Добровеличківського р-ну
Кіровоградської області, було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, актовий запис № 15. (а.с.11).

Трудова книжка на ім'я ОСОБА_3,
міститься останній запис №27 від 04
листопада 2007 року, згідно якої їй
припинена виплата допомоги по
безробіттю ( а.с.23).

Згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_2,
серія НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, остання пенсіонер за
віком з 12 вересня 2011року (а.с.21).

Згідно пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1, серія НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_4,
останній пенсіонер за віком з 04 лютого
2014року (а.с.12).

Відповідно до довідки № 509, виданої 17
жовтня 2014 року територіальним
комітетом «Сніжнянський", ОСОБА_3,
мешкала за адресою: АДРЕСА_2, та на день
смерті чоловіка ОСОБА_4, проживали
разом АДРЕСА_2, вели спільне
господарство. (а.с.26).

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_7,
ОСОБА_3, зареєстрована у 2001році за
адресою: Донецька область АДРЕСА_2
(а.с.6).

Відповідно до домової книги на АДРЕСА_1,
ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною
адресою з 12 жовтня 1985року разом з
дружиною ОСОБА_3 ( а. с.29-32).

Той факт, що ОСОБА_3, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, куди вибула з
квартири АДРЕСА_1 03 березня 2001року,
також підтверджується: копією домової
книги (а.с.31).

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_5, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
у віці 60 років (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку та земельної ділянки
від 23 серпня 2000року (реєстр № 5121),
посвідченого приватним нотаріусом
Сніжнянського міського нотаріального
округу, ОСОБА_3, придбала будинок
АДРЕСА_2 за 4122гривні 40 копійок ( а.с.33).

Згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, видане Виконавчим
комітетом Сніжнянської міської Ради
Донецької області від 25серпня 2011року
за № 538, власником квартири АДРЕСА_1, є
ОСОБА_3.( а.с.27)

Відповідно до довідки УПФУ м. Сніжне №
4574/08 від 16 жовтня 2014року ОСОБА_3
отримала пенсію серпень 2014р. у розмірі
1110(одна тисяча сто десять) гривень 06
копійок ( а.с.24).

Відповідно до довідки УПФУ м. Сніжне №
4573 від 16 жовтня 2014року ОСОБА_4 отримував
пенсію: з березня по серпень 2014 року у
розмірі 2298 (дві тисячі двісті
дев'яносто вісім)гривень 09 копійок у
місяць ( а.с.24).

Згідно довідки № 62 від 29.09.2014року
ОСОБА_4, який працював на ПАТ
«Сніжнянськхіммаш» за шість місяців до
смерті (лютий - липень 2014року) отримав
заробітну плату у загальній сумі
21935.35(двадцять одна тисяча дев'ятсот
тридцять п'ять)гривень 35 копійок,
середній заробіток останнього для
розрахунку страхових виплат становить
3689 (три тисячі вісімдесят дев'ять)
гривень 02 копійки (а.с.25).

Факт спільного проживання позивача
однією сім'єю з чоловіком ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується
актами відповідної форми. Згідно до п.3
акту проведення спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 15 жовтня 2014року (а.с.16), та
п.6 акту за формою Н-1 від 15жовтня 2014року
(а.с.19), «дружина ОСОБА_4 повідомила
керівнику дільниці ОСОБА_7, що її
чоловік не повернувся з роботи додому.
ОСОБА_7 повернувся на підприємство і по
дорозі до північної естакади біля
місця розриву артснаряда в траві
знайшов тіло ОСОБА_4 без ознаку життя».

Згідно стаття 3 Сімейного кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно. Сім'я створюється
на підставі шлюбу, кровного
споріднення, усиновлення, а також на
інших підставах, не заборонених
законом і таких, що не суперечать
моральним засадам суспільства.

За таких обставин суд вважає доведеним
факт спільного проживання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 однією сім'єю на момент смерті
останнього.

На підставі ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105 від
23 вересня1999року, передбачає, що
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Відповідно до ст.33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Згідно ч.7 ст. 34 Закону, у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику з прав про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31 березня 1995 року №5, встановлення
факту перебування особи на утриманні
померлого має значення для призначення
пенсії або відшкодування шкоди, якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів існування. Одержання заявником
заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання.

Згідно до п.п. 1.2, 6.1.4, 6.1.8. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007року № 24, - у разі настання
страхового випадку управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд)
зобов'язані своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які мають
на це право, а саме: одноразову допомогу
в разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
щомісячну страхову виплату особам, які
мають на неї право в разі смерті
потерпілого.

Право на страхові виплати в разі
смерті потерпілого мають особи,
визначені статтею 33 Закону ( 1105-14 ).

Також за роз'ясненнями, викладеними в п.
20 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди непрацездатні члени сім'ї
загиблого, які мали самостійний
заробіток або одержували пенсію на час
його смерті, можуть бути визнані
утриманцями потерпілого, якщо частка
заробітку останнього, що припадала на
кожного з них, була основним і
постійним джерелом їх існування.

Судом встановлена співмірність
доходів померлого та утриманця
відповідно до вимог діючого
законодавства. Так, чоловік позивача,
ОСОБА_4, на момент його смерті щомісячно
отримував пенсію за віком у розмірі
2298.09гривень, також щомісяця чоловіком
отримувалась заробітна плата, середній
розмір якої становив 3689.02 гривень,
таким чином, загальний сукупний його
дохід на місяць становив 5987.11 гривень.
Таким чином, частка на кожного з них
складає 2993.5 грн.

Між тим, позивач отримувала на момент
смерті її чоловіка тільки пенсію за
віком, розмір якої становив 1110.06
гривень, що нижче ніж ця частка, що
припадала на неї. Тому сума у розмірі
2993.5 гривень може становити основне та
постійне джерело існування позивача,
так як її самостійний доход значно
нижче, ніж частка доходу її чоловіка, що
припадала на неї.

Таким чином факт перебування позивачки
ОСОБА_3 на утриманні чоловіка ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті
останнього, знайшов своє підтвердження
в судовому засіданні, а також факт
спільного проживання позивачки ОСОБА_3
разом із чоловіком ОСОБА_4, однією
сім'єю, що є підставою для задоволення
її позовних вимог та призначення
позивачу страхових виплат, що
складаються з одноразової допомоги
сім'ї у зв'язку з втратою годувальника у
розмірі п'ятирічної заробітної плати
потерпілого, одноразової допомоги у
розмірі однорічного заробітку
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, та
щомісячних страхових виплат, що
передбачено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105 від
23 вересня 1999року.

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,174,212,213,215,234,256,259
ЦПК України,ст.3 СК України, ст.21,28,33,34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105
від 23 вересня 1999року,суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сніжне
Донецької області про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
перебування та утриманні чоловіка,
призначення страхових виплат -
задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
однією родиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Сніжне, Донецької області,
у будинку АДРЕСА_2, разом з чоловіком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.
Скотіївка Добровеличківського
Кіровоградської області, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті померлого.

Встановити факт перебування ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні чоловіка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сніжне Донецької
області.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сніжне Донецької
області призначити та виплачувати
ОСОБА_3, щомісячні страхові виплати,
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105 від
23 вересня 1999року, починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сніжне Донецької
області призначити та виплатити
ОСОБА_3, сім'ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4, страхові виплати, що
складаються з одноразової допомоги
сім'ї у зв'язку з втратою годувальника у
розмірі п'ятирічної заробітної плати
потерпілого, та одноразової допомоги у
розмірі однорічного заробітку
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, що
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві, та
професійних захворювань, що спричинили
стійку втрату працездатності» № 1105 від
23 вересня1999року.

Рішення суду відповідно до
частини 1 статті 223 ЦПК України набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ю.М. Горбачов