АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження:22-ц-796/2121/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Коренюк
А.М.Доповідач у суді апеляційної
вулиця Солом'янська, 2-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді
Стрижеуса А.М.

суддів
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі
Лужецькій І.С.

за участю позивача
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
28 листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шістнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори про визначення додаткового
строку, достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його мати ОСОБА_6

Після смерті матері він
звернувся до свого батька ОСОБА_4, який
проживав разом з матір'ю за адресою:
АДРЕСА_1, яка є приватизованою, щоб
разом звернутися до нотаріуса та
подати заяву про прийняття спадщини.
Батько відповів, матір переоформила
квартиру на нього ОСОБА_4, а тому він
повинен подати заяву про прийняття
спадщини лише після того, як він помре.
Тому він до нотаріуса не звертався.

16 серпня 2013 року по телефону від
свого старшого брата він дізнався, що
той разом з батьком після смерті матері
в 2010 році звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини і тепер квартира, яка є
спадковим майном, належить порівну
його старшому брату та батьку.

30 серпня 2013 року він звернувся до
Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, на яку отримав
офіційний лист про відмову у видачі
свідоцтва про прийняття спадщини.

Вважає, що батько, скориставшись
його довірою, вів його в оману щодо
наявності спадкового майна, що є
поважними причинами пропуску строку на
подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 28.11.2013 відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шістнадцятої київської
державної нотаріальної контори про
визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
першої інстанції дійшов висновків, які
не відповідають обставинам справи та
не підтверджуються доказами, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлялися
належним чином (а.с.96,97), а тому колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу за їх відсутності у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_6 у віці 74 років, про що свідчить
свідоцтво про смерть вказаної особи
(а.с.27).

Позивач вважає, що після смерті ОСОБА_6
залишилось спадкове майно - квартира
АДРЕСА_1.

Померла заповіту не залишила, а тому
позивач вважає себе спадкоємцем першої
черги

спадкування за законом після смерті
його матері.

Відмовляючи в задоволенні заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позов пред'явлений
позивачем до неналежного відповідача.

Проте висновки суду першої інстанції
не в повній мірі відповідають
обставинам справи, зроблені без
повного з'ясування усіх обставин, що
мають значення для справи, що,
враховуючи положення ст. 309 ЦПК України,
дає суду апеляційної інстанції
підстави для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення.

Як убачається з матеріалів спадкової
справи (а.с.48-60), відповідачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулися до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_6 в строк,
передбачений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 п.24 Постанови
Пленуму Верховного суду України №7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування»,особа, яка не
прийняла спадщину у встановлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК.

Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, не звернув
уваги на роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України та дійшов
необґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог, оскільки,
як було наведено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
прийняли спадщину після померлої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Як убачається з наявної у матеріалах
справи копії спадкової справи до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6,
витребуваної із Шістнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори, спадкова справа була відкрита
29 квітня 2010 року за заявою ОСОБА_4, як
чоловіка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

При цьому відповідачем ОСОБА_4 було
зазначено спадкоємців першої черги
згідно ст.1261 ЦК України - дітей
померлої: ОСОБА_5 - відповідача по
справі, ОСОБА_3 - позивача по справі.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
нотаріат» та п. 188 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, нотаріус, який
одержав від спадкоємців повідомлення
про відкриття спадщини, зобов'язаний
повідомити про це тих спадкоємців,
місце проживання або роботи яких йому
відоме. Нотаріус може також зробити
виклик спадкоємців шляхом публічного
оголошення або повідомлення про це у
пресі.

Враховуючи, що в матеріалах спадкової
справи були відсутні дані про місце
проживання ОСОБА_3, нотаріусом
Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори ніяких дій щодо
повідомлення спадкоємця ОСОБА_3 вжито
не було. Лише після звернення із
заявами ОСОБА_3 про прийняття спадщини
30 серпня 2013 року та 11 вересня 2013 року,
останнього 19 вересня 2013 року
нотаріусом було повідомлено про те, що
строк на подачу заяви про прийняття
спадщини ним пропущено ( а.с. 58 зв.).

Враховуючи викладене, вбачається, що
ОСОБА_3 не був обізнаний про наявність
спадкового майна та про відкриття
спадщини дізнався зі слів свого
рідного брата ОСОБА_5 16 серпня 2013 року,
тоді як шестимісячний строк на подачу
заяви завершився 08 вересня 2010 року.

Як вбачається зі змісту рішення суду,
дані зі спадкової справи не
досліджувались судом першої інстанції
у повному обсязі, хоча ці фактичні дані
мають значення для висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог.

Таким чином, доводи позивачки про те, що
йому не було відомо про відкриття
спадщини, а тому він не зміг своєчасно
подати заяву про прийняття спадщини,
колегія суддів вважає обґрунтованими,
а наведені позивачем причини пропуску
строку - поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням по справі нового рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_3 про
встановлення йому додаткового
двохмісячного строку для подання заяви
про прийняття спадщини - необхідно
задовольнити, оскільки достатнім є
строк у два місяці з дня набрання даним
рішенням законної сили для подання
такої заяви.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргупозивача ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року скасувати
та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку, достатнього для
подання заяви про прийняття спадщини -
задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, протягом двох
місяців після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: