У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Колос», треті особи:
відділ Держземагентства у
Калинівському районі Вінницької
області, реєстраційна служба
Калинівського районного управління
юстиції, про визнання договорів оренди
земельних ділянок недійсними та
повернення земельних ділянок за
касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_5, на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 30 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 26 січня 2011 року між нею та
сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Колос» (далі - СВК
«Колос») укладено договір оренди
земельної ділянки № 150 загальною
площею 3,8838 га, зареєстрований 22 жовтня
2012 року. Також 26 січня 2011 року між нею та
СВК «Колос» укладено договір оренди
земельної ділянки № 149 загальною
площею 3,8838 га, зареєстрований 22 жовтня
2012 року. Однак у вказаних договорах
оренди землі не міститься повної
інформації щодо такої істотної умови
як об'єкт оренди. У
реєстраційних справах відсутні
невід'ємні частини договорів оренди
землі, передбачені ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», а саме: план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; акт визначення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила
суд визнати вказані договори оренди
земельних ділянок недійсними,
витребувати у СВК «Колос» та повернути
у її власність зазначені земельні
ділянки, вирішити питання про
відшкодування судових витрат.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 11
лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 30 квітня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
й процесуального права, та ухвалити
нове рішення про задоволення її
позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК
України, ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», для визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, укладеного 26 січня 2011 року,
пред'явивши позов у грудні 2013 року,
немає.

Крім того, позивач не довела своїх
позовних вимог, що згідно зі
ст. 15 ЦК України та ст. ст. 3, 10, 60 ЦПК
України є її процесуальним обов'язком.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року № 6-94цс14, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 30 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта