РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області в
складі:

Головуючого
Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Хмелиськівської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом до Хмелиськівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області, про визнання
за ними права власності по 1/2 частці на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що їм як членам
колгоспного двору належить по 1/3 частці
у цьому майні та по 1/6 - в порядку
спадкування першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3, проте у зв'язку з
тим, що чинним законодавством не
передбачена така форма власності як
колгоспний двір, не можуть отримати
свідоцтво про право власності в
позасудовому порядку, а тому просять
позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, будучи
повідомленими у встановленому законом
порядку про дату та час розгляду
справи, в судове засідання не
з'явилася, проте подали заяви, у
відповідності до яких просять справу
розглянути у їх відсутності, позовні
вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача -
Хмелиськівської сільської ради
Підволочиського району - в судове
засідання не з'явився, хоч про дату, час
та місце судового розгляду справи були
повідомлені в установленому законом
порядку, однак подали до суду заяву,
згідно якої заявлені позовні вимоги
позивача визнають та просять справу
розглянути у їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по
справі встановив такі факти:

Згідно довідки, виданої Підволочиським
БТІ 04 липня 2014 року № 70, та технічного
паспорта на житловий будинок
індивідуального фонду від 04 липня 2014
року, житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, загальною площею 119,4 м.кв.,
житловою площею 52,5 кв.м.,
зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на
житловий будинок.

Як убачається із свідоцтва на право
особистої власності на жилий будинок,
виданого Хмелиськівською сільською
радою 30 січня 1992 року на підставі
рішення виконкому Хмелиськівської
сільської Ради народних депутатів № 25
від 26 грудня 1992 року, жилий будинок з
належними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
належить колгоспному двору, що
складається з 3-х членів, головою якого
є ОСОБА_3.

З довідки, виданої Підволочиським
районним державним архівом
Підволочиської РДА в Тернопільській
області 26 червня 2014 року № 372,
вбачається, що у погосподарській книзі
Хмелиськівської сільської ради за 1992
роки значиться господарство ОСОБА_3 - 1935
року народження голови сім»ї, разом з
яким проживали:

ОСОБА_2 1933 р.н., дружина;

ОСОБА_1 - 1970 р.н. - син.

Згідно положень ст.ст. 17, 18, 19 Закону
України "Про власність", який регулював
відносини на час виникнення
колгоспного двору, та частини 6
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
вбачається, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору,
мають ті члени колгоспного двору, які
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в цьому майні. Розмір частки
члена двору визначається, виходячи з
рівності часток усіх його членів.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 належало право
власності по 1/3 частці жилого будинку з
належними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
, як членам колгоспного двору, які до 15
квітня 1991 року не втратили права на
частку в цьому майні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 видане Хмелиськівською
сільською радою Підволочиського
району Тернопільської області 04
грудня 1992 року.

Заповітного розпорядження ОСОБА_3 не
залишав. Спадкоємцями першої черги за
законом після його смерті є ОСОБА_2, яка
є дружиною спадкодавця згідно
свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 28
листопада 1968 року, та син ОСОБА_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 19 серпня 2014
року.

Таким чином судом встановлено, що
позивачі ОСОБА_2, та ОСОБА_1 є
спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3, спадщину прийняли, оскільки у
відповідності до довідки, виданої
Підволочиським районним державним
архівом Підволочиської РДА в
Тернопільській області 26 червня 2014
року № 372 на час відкриття спадщини
постійно проживали разом із
спадкодавцем .

21 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок, що залишився після
смерті батька ОСОБА_3 проте йому
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії. Свою відмову нотаріус мотивує тим,
що власність колгоспного двору не
передбачена ЗУ «Про власність» від 07
лютого 1991 року, а також у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів, які б підтверджували право
власності спадкодавця на належну йому
частку у спадковому майні, що
стверджується постановою приватного
нотаріуса Підволочиського районного
нотаріального округу № 150/02-31.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності виникає із підстав, що
не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 є підставними
і підлягають до задоволення шляхом
визнання за ними права власності по 1/2
частці на житловий будинок з
господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, з яких - по 1/3 частці
будинковолодіння, що належить їм як
членам колгоспного двору, та по 1/ 6
частці в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в сХмелиська
Підволочиського району.

На підставі наведеного, керуючись ст.,
ст. 10, 60, 212, 213, 215, 292,294, 296 ЦПК України, ст.
ст. 328,392, п.4.5 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України (в
редакції 2004 року)., ч.6 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22 грудня 1995 року "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності", суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, зокрема: на 1/3 частку
будинковолодіння, що належить йому як
члену колгоспного двору, та на 1/6 частку
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року в с.Хмелиська Підволочиського
району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, зокрема: на 1/3 частку
будинковолодіння, що належить їй як
члену колгоспного двору, та на 1/6 частку
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року в с.Хмелиська Підволочиського
району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий