Ухвала

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на
стороні позивача - Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Довгинцівської районної у місті ради,
про усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільного спілкування з
дитиною, яка проживає окремо, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що 24
вересня 2011 року уклав шлюб з
відповідачкою, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у
них народилася дочка ОСОБА_5. В кінці
травня 2013 року відповідач забрала
дитину до своїх батьків, де і на
сьогодні проживає разом із дочкою, та
не надає йому змоги систематично
бачитися з останньою, чинить перешкоди
у спілкуванні з дитиною, не виконує
рішення органу опіки та піклування,
яким йому встановлено час спілкування
з донькою.

Враховуючи наведене, просив усунути
йому перешкоди у спілкуванні з дочкою
ОСОБА_5, визначити спосіб його участі у
вихованні дочки як самостійний без
додаткового нагляду та обмежень, а
саме: у будні дні з 17-00 год. до 20.30
год., у вихідні дні з 12-00 год. до 20-00 год.
поза місцем проживання матері дитини;
побачення з дочкою у додаткові
святкові вихідні дні України (1 січня -
Новий рік, 7 січня - Різдво, 8 березня -
Міжнародний жіночий день, 1,2 травня -
Міжнародний день праці, 9 травня - День
Перемоги, 28 червня - День Конституції
України, 24 серпня - День Незалежності
України) з 12-00 год. до 20-00 год. у кожний
останній святковий вихідний день;
сумісний відпочинок з дочкою три рази
на рік тривалістю до 14 днів.

Заочним рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 17
грудня 2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 червня
2014 року, позов задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні
з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
у її вихованні.

Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у
вихованні доньки, як самостійний, без
додатково нагляду та обмежень, а саме: у
будні дні з 18-00 год. до 19.30 год., у
вихідні дні з 18-00 год. до 20-00 год. поза
місцем проживання матері дитини;
побачення з дочкою у додаткові
святкові вихідні дні України (1 січня -
Новий рік, 7 січня - Різдво, 8 березня -
Міжнародний жіночий день, 1,2 травня -
Міжнародний день праці, 9 травня - День
Перемоги, 28 червня - День Конституції
України, 24 серпня - День Незалежності
України) з 12-00 год. до 20-00 год.; сумісний
відпочинок з дочкою три рази на рік
тривалістю до 14 днів із забезпеченням
для дитини необхідних умов відпочинку
у пансіонатах, санаторіях, дитячих
оздоровчих таборах або будинках
відпочину на території України по
забезпеченим ОСОБА_3 путівкам.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати заочне рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 червня
2014 року, ухвалити нове рішення,
визначивши інший спосіб та порядок
участі позивача у вихованні доньки,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 24 вересня 2011
року між сторонами було укладено шлюб,
у період якого у них народилася дочка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У кінці травня 2013 року ОСОБА_4 припинила
подружні стосунки з позивачем, забрала
дитину та переїхала разом із нею до
своїх батьків, де і проживає разом із
дочкою.

Рішеннями виконавчого комітету
Довгинцівської районної в місті ради
комісією з питань захисту прав дитини
від 26 червня 2013 року встановлено спосіб
участі ОСОБА_3 у вихованні та
спілкуванні з малолітньою дочкою: у
будні дні - з 18-00 год. до 19-30 год., у
вихідні дні з 18-00 год. до 20-00 год. поза
місцем проживання матері дитини.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні, а той, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні.

Проте з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько, мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, розірвання шлюбу між
батьками не впливає на обсяг їхніх прав
і не звільняє від обов'язків щодо
дитини (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання
дитини та спілкування з нею,
батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини. Той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні та має право на
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватись з
дитиною та брати участь в її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

Згідно зі ст. 6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття. Малолітньою вважається
дитина до досягнення нею чотирнадцяти
років.

Відповідно до ст. 159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини, місце та
час їхнього спілкування з урахуванням
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особистої
прихильності дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я, інших
обставин, що мають істотне значення, у
тому числі психічного здоров'я одного з
них, зловживання ним алкогольними
напоями чи наркотичними засобами.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до чч. 4, 5 ст. 19 СК України
передбачено, що при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Разом з тим
орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Разом з тим, як вбачається з наданого
висновку, службою у справах дітей
виконавчого комітету Довгинцівської
районної в місті раді взагалі не
розглядалося питання про можливість
встановлення способу участі ОСОБА_3
у вихованні та спілкуванні з його
малолітньою донькою у святкові дні та
можливість виїжджати разом із донькою
на тривалий час за межі місця
проживання матері.

Згідно з вимогами ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції,
на зазначені обставини не звернув
уваги, не встановив фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, не перевірив доводи
апеляційної скарги щодо перебування
дитини на грудному вигодовуванні та
потреби у постійному догляду з боку
матері, а тому судове рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 червня
2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.С.
Висоцька

Судді:

В.І. Амелін

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська