Справа № 128/4502/14-ц Провадження №
22-ц/772/3486/2014Головуючий в суді першої
інстанції Карпінська Ю. Ф.Категорія 2
Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 24 жовтня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5
про стягнення боргу, мотивуючи свої
вимоги тим, що ухвалою апеляційного
суду Вінницької області від 28 квітня 2010
року затверджено мирову угоду між ними
та відповідачем, згідно якої ОСОБА_5
зобов'язалася сплатити їм грошову
компенсацію за їх частку у квартирі в
національній валюті, еквівалентній 12 500
доларів США. Пунктом 3 мирової угоди
передбачено, що виплата грошової
компенсації проводиться на
розрахунковий рахунок в АТ «Індекс
Банк», відкритий на ім'я ОСОБА_2,
щомісячно в період з 25 по 28 число,
починаючи з травня 2010 року по грудень
2011 року в національній валюті (у
гривнях) в сумі, яка на день проведення
операції буде еквівалентна не менше 500
доларів США по закупівельному курсу
доларів в АТ «Індекс Банк». Відповідач
свої зобов'язання по цій угоді виконала
частково, сплативши 23 254 грн., що
еквівалентно 2 936,62 доларів США. У
зв'язку із невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань 18 вересня 2012
року рішенням Ленінського районного
суду м. Вінниці стягнуто з відповідача
на їх користь заборгованість в сумі 76 409
грн., що еквівалентно 9 563,36 долари США. 20
листопада 2012 року державним виконавцем
Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ
відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа у справі №
212/6497/2012, виданого 8 листопада 2012 року
Ленінським районним судом м. Вінниці,
про стягнення із ОСОБА_5 заборгованості
в розмірі 78 791 грн.

3 березня 2014 року відповідачем
перераховано на депозитний рахунок
відділу ДВС кошти в сумі 4 000 грн., із
яких на їх користь було перераховано 3
555 грн., що згідно офіційного курсу
долара США станом на 3 березня 2014 року,
який склав 969,94 грн. за 100 доларів США,
було еквівалентно 366,51 доларів США.

Решту заборгованості в сумі 89 203 грн., що
еквівалентно 9 196,85 доларів США,
відповідач до даного часу не погасила.

Згідно довідки банку офіційний курс
гривні до долара США станом на 13 серпня
2014 року склав 1 356 грн. за 100 доларів США.

Тобто заборгованість відповідача на
даний час у гривневому еквіваленті
становить 124 709 грн.

Крім того, у зв'язку з простроченням
виконання грошового зобов'язання
відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
відповідач зобов'язана сплатити три
проценти річних від простроченої суми
в розмірі 55 648 грн.

Таким чином позивачі просили стягнути
на їх користь з відповідача різницю між
присудженою сумою боргу та курсом
долара США на день подачі позову в
розмірі 48 300 грн. та три проценти річних
від простроченої суми боргу в сумі 7 548
грн.

Заочним рішенням Вінницького
районного суду Вінницької області від
24 жовтня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду
і задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Зазначили, що рішення суду вважають
незаконним і необґрунтованим через
порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і
представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
підтримали апеляційну скаргу, просять
її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явилася і не надала письмових
заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 28 квітня 2010 року, яка набрала
законної сили 28 квітня 2010 року
затверджено мирову угоду, укладену між
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно
п. 2, 3 якої ОСОБА_5 зобов'язалася
сплатити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошову
компенсацію в національній валюті
еквівалентну 12 500 американських
доларів. Виплата грошової компенсації
проводиться на розрахунковий рахунок,
відкритий на ім'я ОСОБА_2 в АТ «Індекс
Банк», щомісячно в період з 25 по 28 число,
починаючи з травня 2010 року по грудень
2011 року в національній валюті (в
гривнях), в сумі, яка не день проведення
операції буде еквівалентна не менше 500
доларів США по закупівельному курсу
доларів в АТ «Індекс Банк» (а. с. 7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Свої зобов'язання за мировою угодою
відповідач у встановлений строк не
виконала повністю, в зв'язку з чим
позивачі звернулися до суду з позовом
про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці від 18 вересня
2012 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі
76 409 грн.

Зі змісту рішення вбачається, що
відповідач ОСОБА_5 свої зобов'язання за
мировою угодою, затвердженою судом 28
квітня 2010 року, виконала частково на
суму, що еквівалентна 2 936,64 доларів США,
в зв'язку з чим склалася заборгованість
в сумі 76 409,33 грн., що за курсом гривні до
долара США станом на 4 січня 2012 року,
який склав 798,98 грн. за 100 доларів США,
еквівалентно 9 563,36 грн. (а. с. 9-10).

20 листопада 2012 року державним
виконавцем Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ Осиповим О.Ю. відкрито
виконавче провадження ВП № 35297574 з
виконання виконавчого листа у справі
№212/6497/2012, виданого Ленінським районним
судом м. Вінниці 8 листопада 2012 року, про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
заборгованості в сумі 78 791 грн. (а. с. 11).

Згідно розпорядження старшого
державного виконавця Заводнюка І.М. від
13 березня 2014 року на користь ОСОБА_2
(ОСОБА_3.) в рахунок заборгованості
перераховано 3 555 грн. (а. с. 12).

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачами склала 72
854 грн. (76 409 грн. - 3 555 грн.), яку на день
звернення позивачів до суду з позовом і
на день ухвалення рішення відповідач
не погасила.

Мировою угодою, укладеною між
сторонами та затвердженою судом,
відповідач зобов'язалася сплатити
кошти на користь позивачів у сумі
еквівалентній 12 500 доларів США.

Згідно положень ст. 533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях (ч. 1). Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом (ч. 2).

З часу ухвалення заочного рішення
Ленінським районним судом м.Вінниці
про стягнення боргу з ОСОБА_5, тобто з 18
вересня 2012 року, курс долара США
змінився у сторону збільшення.

Як вбачається зі змісту рішення
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 18 вересня 2012 року, ухвалюючи
рішення про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 76 409 грн., під час
розрахунку суми боргу суд виходив із
курсу долара США, який складав 798,98 грн.
за 100 доларів США (а. с. 9 на звороті).

Враховуючи зазначений в рішенні суду
курс долара США сума несплаченої
відповідачем заборгованості 72 854 грн. є
еквівалентною 9 118,13 доларів США.

Згідно довідки ПАТ «Креді Агріколь
Банк» № 21131/113 від 13 серпня 2014 року (курс
саме цього банку визначений сторонами
у пункті 3 мирової угоди, затвердженої
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 28 квітня 2010 року - а. с. 8 на
звороті) комерційний курс гривні до
долара США, встановлений ПАТ «Креді
Агріколь Банк», що є правонаступником
ПАТ «Індекс Банк», станом на 13 серпня 2014
року склав 1 356 грн. за 100 доларів США (а.
с. 14).

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачами у гривневому еквіваленті
станом на день пред'явлення позову
складає 123 641,84 грн. (9 118,13 доларів США х 1
356 грн./100).

Таким чином, після винесення
Ленінським районним судом м.Вінниці
рішення від 18 вересня 2012 року,
враховуючи різницю курсу долара, який
на день ухвалення рішення складав 798,98
грн. за 100 доларів США, що вбачається із
рішення суду, а станом на 13 серпня 2014
року склав 1 356 грн. за 100 доларів США,
різниця між присудженою до стягнення
сумою та сумою боргу за підвищеним
курсом долара США становить 47 232,84 грн.
(123 641,84 грн. - 76 409 грн.).

За таких обставин колегія суддів
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення на користь позивачів різниці
між присудженою сумою боргу та курсом
долара США на день пред'явлення позову
підлягають до часткового задоволення в
сумі 47 232,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку, зазначеного
позивачами у позовній заяві,
нарахована ними сума 3% річних від
простроченої суми становить 7 548 грн.

Як вбачається із наданого розрахунку 3%
річних нараховано позивачами за період
з 01.01.2012 року по 02.03.2014 року, виходячи із
суми заборгованості 89 203 грн., та за
період з 03.03.2014 року по 19.08.2014 року,
виходячи із суми заборгованості 124 709
грн.

Такий розрахунок не є правильним.

По справі встановлено, що з 1 січня 2012
року по 2 березня 2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачами становила 76 409 грн., а з 3.03.2014
року заборгованість зменшилась на 3 555
грн. і складає 72 854 грн.

Сума 3% річних від простроченої суми за
період з 1 січня 2012 року по 9 вересня 2014
року (дата пред'явлення позову до суду)
складає 6 114,52 грн., а саме:

- за період з 01.01.2012 року по 12.03.2014 року (802
дні), виходячи із розміру суми боргу - 76
409 грн.; сума 3% річних складає 5 036,71 грн.
(76 409/365х802х0,03);

- за період з 13.03.2014 року по 09.09.2014 року (180
днів), виходячи із розміру суми боргу - 72
854 грн.; 3% річних складає 1 077,81 грн.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що позовні вимоги в цій частині
підлягають до часткового задоволення
на суму 6 114,52 грн.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
суду підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення, якщо
висновки суду не відповідають
обставинам справи і судом допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду є незаконним
і таким, що підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового чи зміни рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_3 є інвалідом І групи та
звільнений від сплати судового збору
на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір».

Позивачем ОСОБА_2 понесені судові
витрати по справі: сплачено судовий
збір в сумі 279 грн. при подачі позовної
заяви (а. с. 1) та в сумі 139,62 грн. при
подачі апеляційної скарги (а. с. 48).

З урахуванням положень ст. 88 ЦПК
України до стягнення із відповідача на
користь позивача ОСОБА_2 підлягає
сплачений нею судовий збір пропорційно
до задоволеної частини вимог в
загальній сумі 400,11 грн. (266,74 грн. - за
подання позовної заяви та 133,37 грн. - за
подання апеляційної скарги).

Також, враховуючи те, що позивач ОСОБА_7
звільнений від сплати судового збору,
тому із відповідача в дохід держави
слід стягнути судовий збір пропорційно
до задоволеної частини вимог в
загальній сумі 400,11 грн. (266,74 грн. - за
подання позовної заяви та 133,37 грн. - за
подання апеляційної скарги).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 509, 526, 530, 533, 625 ЦК України та ст. 10, 60, 88,
212, 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 24 жовтня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 заборгованість в сумі 47 232,84 грн.
та 3% річних від простроченої суми в
розмірі 6 114,52 грн., а разом - 53 347,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
сплачений нею судовий збір в сумі 400,11
грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави
судовий збір в сумі 400,11 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
Т.М. Шемета

З оригіналом згідно:

Суддя:
М.В. Матківська