СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/1521/14
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

21 січня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі головуючого судді
Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до
суду з заявою про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
№R55В від 16.03.2012 року у розмірі 65
083,21 грн. та судового збору в розмірі 651,00
грн.

В якості забезпечення позову позивач
просить накласти арешт на автомобіль
марки Skoda модель Super Classic, д.н.з. НОМЕР_1, в
межах заявленої суми позовних вимог та
судового збору. В обґрунтування вимог
заяви посилається на наявність у
відповідача заборгованості за
кредитним договором та можливого
ухилення ОСОБА_1 від виконання
договірних зобов'язань щодо повернення
кредиту, погіршення його фінансового
стану, відчуження активів відповідача,
що в подальшому призведе до
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду, в разі задоволення
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню на підставі наступного.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду ( ч.
1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України). Заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Позивач просить вжити заходи
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на автомобіль відповідача,
проте, в порушення вказаних
процесуальних норм та роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, не надає доказів належності
відповідачеві права власності на
автомобіль, існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду щодо
задоволення позову.

Заява про забезпечення позову
вмотивована лише припущеннями та
побоюваннями щодо невиконання рішення
суду в разі задоволення позову. Вимоги
заяви не підтверджені належними
доказами, що свідчили б про
обґрунтованість тверджень позивача.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про безпідставність заяви та
її необґрунтованість, а тому вона не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

С У Д Д Я
Т.О. ЗАЄЦЬ