Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2014 Справа №607/8867/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Довжанської сільської ради, третя
особа - Тернопільська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суду із
позовною заявою до відповідача
Довжанської сільської ради, , третя
особа - Тернопільська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на будинок АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька - ОСОБА_3. Позовні
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько, після чого
відкрилась спадщина до складу якої
входить вказане будинковолодіння. 1/3
частини даного майна батько успадкував
після смерті свого діда - ОСОБА_4, іншу 1/3
після смерті дружини - ОСОБА_5, та ще 1/3
належала йому самому.
Правовстановлюючих документів на це
майно, жоден із вказаних спадкодавців
не мав. Він, тобто позивач, є
спадкувальником першої черги за
законом. Звернувшись до нотаріуса з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на значену
спадкову масу у його видачі йому було
відмовлено з підстав відсутності
правовстановлюючого документа на
нього, що і змусило його звернутись до
суду за захистом свого порушеного
права.

В судовому засіданні позивач зазначені
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надіславши на
адресу суду заяву в якій зазначає, що
розгляд справи просить здійснювати у
його відсутності.

Представник Тернопільської районної
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився,
надіславши на адресу суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин розгляд справи слід
провести без участі сторін, що не
з'явились у судове засідання, на основі
наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
оглянувши та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов слід
задовольнити з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1, виданого повторно
28 лютого 2014 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
районного управління юстиції
Тернопільської області, актовий запис
№ 11, здійснений Довжанською сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області.

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складалася із 1/3 частини житлового
будинку з надвірними побудовами та
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується інформаційною
довідкою про технічний стан нерухомого
майна Тернопільського районного
госпрозрахункового бюро технічної
інвентаризації від 24 лютого 2014 року №
107.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
суду України, котрі він виклав у своїй
Постанові № 20 від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
до правовідносин, що виникли раніше,
застосовується діюче на той час
законодавство.

Спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 р.)

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном. (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.)

Оскільки ОСОБА_4 за життя жодного
заповідального розпорядження не
зробив, спадкувальників першої та
другої черги не було то спадщину, котра
залишилась після його смерті, шляхом
вступу в управління спадковим майном,
прийняв ОСОБА_3, однак відповідних прав
на неї не оформив.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Даний факт
стверджується копією свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_2, актовий запис
здійснено 29 червня 1957 року у с. Довжанка
Тернопільського району Тернопільської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_3, виданого 14 червня
2011 року Довжанською сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області, актовий запис № 8, здійснений
Довжанською сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268
ЦК України). Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1,
що стверджується інформаційною
довідкою про технічний стан нерухомого
майна Тернопільського районного
госпрозрахункового бюро технічної
інвентаризації від 24 лютого 2014 року №
107.

Дане майно успадкував ОСОБА_3, оскільки
на момент її смерті постійно проживав
разом з нею і від спадщини не
відмовився, але спадкових прав не
оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4, виданого 12 грудня
2012 року Довжанською сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області, актовий запис № 14, здійснений
12 грудня 2012 року Довжанською сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області.

Після його смерті відкрилась спадщина
на усе будинковолодіння, розташоване
по АДРЕСА_1.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. (ч. 1 ст. 1258 ЦК
України)

У частині 1 ст. 1261 ЦК України зазначено,
що в першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і це
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_5, виданого
повторно 06 жовтня 1950 року, актовий
запис № 6, здійснений 14 лютого 1933 року в
Козловському районному бюро ЗАГС.

Проаналізувавши: копію свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, де у графі «місце
смерті» зазначено с. Довжанка
Тернопільського району Тернопільської
області; відомості, щодо власників,
котрі зазначені у інформаційній
довідці про технічний стан нерухомого
майна на житловий будинок у надвірними
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1;
відмітку в паспорті громадянина
України ОСОБА_1 де місцем реєстрації
останнього зазначено АДРЕСА_1; копію
постанови державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
1285/02-4 від 29 квітня 2014 року, в якій
останній не встановив факту пропуску
ОСОБА_1 строку звернення до нього з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, - суд приходить
до переконання, що ОСОБА_1, прийняв
спадщину, оскільки проживав з
спадкувальником на момент його смерті
і від спадщини не відмовився.

Однак тією ж постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 1285/02-14 від
29 квітня 2013 року, державним нотаріусом
було відмовлено позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на зазначене будинковолодіння,
що залишилось після смерті ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з підстав відсутності
правовстановлюючого документа на
нього.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Таким чином, позивач успадкував
зазначений будинок з надвірними
побудовами та спорудами, 1/3 частина
котрого залишилась після смерті ОСОБА_4
інша 1/3 після смерті ОСОБА_5 та ще 1/3
після смерті ОСОБА_3, а відсутність
правовстановлюючого документу на
зазначене майно позбавляє його
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом, оформити
на нього право власності у
встановленому законом порядку та
розпоряджатись ним. Враховуючи, що у
ніякому іншого, окрім як у судовому
порядку ОСОБА_1 не може захистити своє
порушене право слід визнати за ним
право власності на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268,
1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 524, 549
Цивільного кодексу Української РСР 1963
р., Постановою Пленуму Верховного суду
України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за законом, право
власності на житловий будинок № 40,
загальною прощею 103,3 мІ, житловою 38,8 мІ,
з надвірними побудовами та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, по 1/3 частині
якого належали: померлому ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4; померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5;
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько