Провадження № 2/202/4586/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Мороза
В.П.,

при секретареві - Гармаш К.О.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк", ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, в якому просив
стягнути з відповідачів солідарно на
свою користь заборгованість у розмірі
10 000,00 грн., з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою
користь заборгованість у розмірі 247 482,93
грн. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що відповідно до кредитного
договору № 14188 від 30.10.2007 року ОСОБА_1
отримала кредит у сумі 99 700,00 грн. зі
сплатою за користування ними
відсотків, проте в порушення умов
договору свої зобов'язання належним
чином не виконав, що стало підставою
для звернення до суду. Вимоги, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "Акцент - Банк"
договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та
ОСОБА_2 договору поруки № 14188-2 від 30.10.2007
року, у зв'язку з чим вони є солідарними
відповідачами за пред'явленим до
стягнення боргом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про час і місце
його проведення повідомлявся належним
чином, причину неявки суду не
повідомив.

Представник ПАТ «А-Банк» в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причину неявки суду не
повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник
у судове засідання з'явилися, проти
задоволення позову заперечували,
просили суд відмовити в його
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з?явився, про час і місце його
проведення повідомлявся належним
чином.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки
ОСОБА_1 та її представника, вивчивши
матеріали справи, надані докази,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору № 14188 від 30.10.2007
року ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 99
700,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою умов зазначеного
кредитного договору заборгованість за
ним станом на 18.07.2012року склала 257 482,93
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом - 79 566,29 грн.; заборгованість по
процентам за корисутвання кредитом - 107
462,87 грн.; заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 1 172,43 грн.; пеня
за несвоєчасність виконання
зобовязань за договором - 69 281,34 грн.

Зобов'язання позичальника, що
випливали зі згаданого кредитного
договору, були забезпечені шляхом
укладання з відповідачем ОСОБА_2
договору поруки № 14188-2 від 30.10.2007 року
та з ПАТ "Акцент - Банк" договору поруки
№ 167 від 20.10.2010 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком
Позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією
із форм судового захисту цивільних
прав та інтересів є примусове
виконання обов'язку в натурі.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із
форм відповідальності за порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Однак, позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» не знайшли свого
підтвердження, не обґрунтовані та
задоволенню не підлягають, оскільки на
підтвердження заявлених позовних
вимог, позивачем не надано належного
розрахунку заборгованості, оригіналу
кредитного договору, що унеможливлює
повно, всебічно та об'єктивно дослідити
матеріали справи.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що заявлені позивачем
вимоги безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України -
оскільки позивачу відмовлено в позові,
то судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України,
Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст. ст. 8, 10, 11,
57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства "Акцент-Банк",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовити в повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
В.П. Мороз