АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Фролова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченка М.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ
МОБІЛІТІ» на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ»,
третя особа без самостійних вимог:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ
МОБІЛІТІ» та просила визнати
виконавчий напис приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 22 травня 2014 року,
зареєстрований в реєстрі за № 513 щодо
звернення стягнення на автомобіль
VOLKSWAGEN, модель PASSAT, сірого кольору,
державний номер НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, рік випуску - 2010, об'єм двигуна -
1968, таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що дії відповідача є незаконними,
необґрунтованими з тих підстав, що
виконавчий напис, який зареєстровано в
реєстрі за №513 від 22 травня 2014 року,
було вчинено з порушенням
законодавства.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16.10.2014 року позов
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Порше Мобіліті»,
третя особа без самостійних вимог:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 22
травня 2014 року, зареєстрований в
реєстрі за № 513 щодо звернення
стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN, модель
PASSAT, сірого кольору, державний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, рік
випуску - 2010, об'єм двигуна - 1968,
незаконним та таким, що не підлягає
виконанню.

Скасовано виконавчий напис приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 22
травня 2014 року, зареєстрований в
реєстрі за № 513 щодо звернення
стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN, модель
PASSAT, сірого кольору, державний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, рік
випуску - 2010, об'єм двигуна - 1968.

Не погодившись з таким рішенням суду,
представник ТзОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ»,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позову.

В скарзі вказував на те, що рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не було взято до уваги, що
зверненню до нотаріуса в 2014 році для
вчинення виконавчого напису
передувала вимога про погашення
заборгованості, яка надсилалась перед
попереднім зверненням з аналогічного
питання. Судом не правильно
застосовано норми ст. 89 ЗУ «Про
нотаріат», не враховано , що на момент
виникнення спірних правовідносин,
тобто на момент вчинення виконавчого
напису (22.05.2014р.) у ст. 26 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» вже було
передбачено такий вид позасудового
способу звернення стягнення на предмет
заставного майна, як його реалізація на
підставі виконавчого напису нотаріуса.
Також судом було порушено та
неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 24
ЗУ «Про забезпечення кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та ст. 20 Закону
України «Про заставу».

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи скарги
підтримала.

Представник позивача заперечувала
проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачає
види звернення стягнення на предмет
застави: звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
якщо інше не передбачено законом або
договором застави.

Статтями 24, 26 «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» в
редакції, яка діяла на момент укладання
кредитного договору та договору
застави не було передбачено порядок
звернення стягнення на рухоме майно
боржника шляхом вчинення виконавчого
напису нотаріуса.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 29 листопада 2010
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 50000923 від 29 листопада 2010 року (далі -
Кредитний договір).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором був укладений
похідний від нього Договір застави
транспортного засобу № 50000923 від 30
листопада 2010 року.

Відповідно до умов Договору застави
предметом застави є автомобіль VOLKSWAGEN,
модель PASSAT, сірого кольору, державний
номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, рік
випуску - 2010.

22 травня 2014 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 вчинив виконавчий напис,
який зареєстровано в реєстрі за № 513
про звернення стягнення на автомобіль
VOLKSWAGEN, модель PASSAT, сірого кольору,
державний номер НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, рік випуску - 2010, об'єм двигуна -
1968, що належить позивачу.

Відповідно до напису вимоги
відповідача у сумі 245 604,73 грн. мають
бути задоволені за рахунок коштів,
отриманих від реалізації вказаного
предмету застави.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що для
вчинення виконавчого напису нотаріусу
не були подані докази, які б свідчили
про безспірність заявлених вимог, а
також виходячи з того, що в момент
укладення кредитного договору та
договору застави, діяло законодавство
яке не дозволяло звертати стягнення на
заставне рухоме майно шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріуса.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» та п. 284 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо для
вчинення виконавчого напису подані
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172: оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Строки, протягом яких може бути вчинено
виконавчий напис, обчислюються з дня,
коли у стягувача виникло право
примусового стягнення боргу.

Так як, до переліку документів, які
подавались нотаріусу, не були подані
вимоги, які надсилались боржнику в 2014
році, перед вчиненням виконавчого
напису, що було визнано представником
відповідача, а також з врахуванням
того, що в провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва з грудня 2013 року
вже перебувала цивільна справа за
позовом ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за тим же
кредитним договором в сумі 227 843 грн. 49
коп. , за яким вчинено виконавчий напис
і заперечуючи проти вказаного позову
відповідач оспорювала суму
заборгованості, а нотаріусу
відповідачем не було повідомлено, що
існує спір, щодо заборгованості,
(позивач не знав про намірі відповідача
весною 2014 року звертатись до нотаріуса
для вчинення виконавчого напису, тобто
не міг повідомити нотаріуса про
існуючий спір) висновок суду про
наявність підстав для задоволення
позову про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню є
вірним.

Суд першої інстанції правильно
врахував, що з виконавчого напису
неможливо встановити , заборгованість
за який період, має погашатись шляхом
продажу заставного майна.

Доводи скарги про те, що за Законом який
діяв на момент вчинення виконавчого
напису існувало право у відповідача
звернути стягнення на заставне майно,
шляхом вчинення виконавчого напису,
колегія не приймає так як зміни до ст. 26
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» ,
яка була доповнена пунктом 5, який
передбачав реалізацію заставного
рухомого майна на підставі виконавчого
напису нотаріуса, були внесені
внаслідок прийняття Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг». від
22 вересня 2011 року. Прикінцевими
положеннями цього Закону було
визначено, що дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори
укладені до набрання ним чинності.

Тобто, оскільки кредитний договір на
виконання якого зверталось стягнення
на автомобіль був укладений в
листопаді 2010 року, суд першої інстанції
правомірно задовольнив вимоги
позивача.

Інші доводи скарги на правильність
постановленого рішення не впливають.

Суд повно з`ясував обставини справи,
перевірив доводи сторін доказами, які
були досліджені судом, та ухвалив
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ
МОБІЛІТІ» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: