У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Солочинської
сільської ради Свалявського району
Закарпатської області, третя особа -
комунальне унітарне підприємство
«Свалявське районне бюро технічної
інвентаризації», про визнання права
власності,

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку від 15
травня 2006 року, вона є власником
земельної ділянки площею 0,1167 га із
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована в урочищі «Біласовиця»
с. Солочин Свалявського району
Закарпатської області. У травні 2009 року
її батько - ОСОБА_3 на вказаній
земельній ділянці розпочав
будівництво житлового будинку, проте 02
жовтня 2009 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Закарпатській області встановила, що
ОСОБА_3 здійснює самочинне будівництво
та видала відповідачу припис про
припинення самочинного будівництва. У
серпні 2011 року ОСОБА_2, як
власник земельної ділянки звернулась
до КУП «Свалявське районне
бюро технічної інвентаризації» з метою
реєстрації за нею права власності на
будівлю, проте їй було відмовлено та
встановлено, що вартість житлового
будинку становить 211 734 грн, а
будівельні та архітектурні норми при
будівництві не були порушені, будинок
не є аварійним та придатний для
використання.

Враховуючи наведене та посилаючись на
ст. ст. 331, 376 ЦК України, просила визнати
за нею право власності на самочинно
збудований ОСОБА_3 будинок, який
знаходиться у с. Солочин Свалявського
району у відповідності з інвентарною
справою на житловий будинок садибного
типу та зобов'язати КУП «Свалявське
районне бюро технічної
інвентаризації» провести державну
реєстрацію права власності на будинок
без введення в експлуатацію.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 10
квітня 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
самочинно збудований будинок в
АДРЕСА_1.

Зобов'язано КУП «Свалявське районне
бюро технічної інвентаризації»
зареєструвати вказаний будинок за
ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 12 вересня
2014 року рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 10 квітня 2012 року
скасовано та ухвалено нове про відмову
у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову у позові, апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
із відсутності підстав, передбачених
ст. 331, 376 ЦК України, для визнання за
позивачем права власності на спірний
будинок, оскільки позивачем не
дотримано процедури одержання дозволу
на забудову. Крім того, судом
встановлено, що будівництво здійснено
на земельній ділянці, яка не була
відведена для цієї мети.

Апеляційний суд правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Солочинської
сільської ради Свалявського району
Закарпатської області, третя особа -
комунальне унітарне підприємство
«Свалявське районне бюро технічної
інвентаризації», про визнання права
власності, за касаційною скаргою на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12 вересня 2014
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак