У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Ключарківської сільської
ради Мукачівського району
Закарпатської області, ОСОБА_3 про
визнання незаконним і скасування
рішення сільської ради за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Закарпатської області від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, який згодом уточнив, і
остаточно просив визнати незаконним та
скасувати рішення 19-ої сесії 6-го
скликання Ключарківської сільської
ради Закарпатської області № 218 від
12 березня 2013 року «Про затвердження
проходження меж земельної ділянки при
виготовленні державного акта на право
власності на землю».

Свої вимоги обґрунтував тим, що після
паводку, який знищив будинок
відповідача, останній побудував новий
будинок безпосередньо на межі, а не на
попередньому місці розташування
будинку. При вирішенні питання набуття
земельних ділянок у власність між
сторонами виник спір щодо спільної
межі. Не викликавши сторони для
врегулювання спірного питання,
сільська рада без участі сторін
затвердила проходження межі земельних
ділянок, чим порушила його права на
землю.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
вересня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 27 листопада
2013 року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 вересня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про
задоволення позову.

Визнано незаконним та скасовано
рішення 19-ї сесії 6-го скликання
Ключарківської сільської ради
Закарпатської області № 218 від 12
березня 2013 року «Про затвердження
проходження меж земельної ділянки при
виготовленні державного акта на право
власності на землю».

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 листопада
2013 року, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що оспорюване рішення сільської ради
прийнято з порушенням вимог земельного
законодавства, що вказує на порушення
земельних прав позивача, які
підлягають захисту на підставі ст. 152 ЗК
України шляхом визнання спірного
рішення незаконним та його скасування.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Наведеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням 16-ої сесії 21-го скликання
Ключарківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області від 28 грудня 1993 року «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність» ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,49
га, в тому числі для будівництва та
обслуговування жилого будинку - 0,14 га
по АДРЕСА_1, та ведення особистого
підсобного господарства - 0,35 га в
урочищі «Фізиші».

Рішенням 41-ої сесії 6-го скликання
Ключарківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області від 4 вересня 2010 року «Про
передачу земельної ділянки у
власність» ОСОБА_4 передано у
власність земельну ділянку площею 0,1322
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку по АДРЕСА_1.

Відповідні державні акти на право
власності на земельну ділянку
ОСОБА_4 не отримував.

Висновком земельної комісії, складеним
на підставі генерального плану
землеустрою с. Ключарки Мукачівського
району Закарпатської області 1956
року, що наданий Державною
землевпорядною організацією Державне
підприємство «Закарпатський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», запропоновано
сільській раді затвердити спільну межу
згідно дослідженому генеральному
плану землеустрою 1956 року.

Рішенням № 218 19-ої сесії 6-го скликання
Ключарківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області від 12 березня 2013 року «Про
затвердження проходження меж
земельної ділянки при виготовленні
державного акта на право приватної
власності на землю» у зв'язку зі спором
сторін щодо спільної межі затверджено
проходження спільної межі між
земельною ділянкою по АДРЕСА_2, що
перебуває у користуванні ОСОБА_3, та
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, що
перебуває у користуванні ОСОБА_4, за
відсутності порушень при виготовлені
технічної документації на земельну
ділянку ОСОБА_3 та з урахуванням
висновку земельної комісії
Ключарківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області.

Відповідно до записів у
земельно-шнуровій книзі та в
погосподарській книзі за ОСОБА_4
рахується земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку
площею 0,12 га, що стверджується довідкою
Ключарківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області №02-20/239 від 6 вересня 2013
року.

Відповідно до протоколу № 21 від 12
березня 2013 року засідання 19-ої сесії
6-го скликання Ключарківської
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області питання про
затвердження проходження меж
земельної ділянки при виготовленні
державного акта на право приватної
власності на землю згідно поданої
заяви ОСОБА_3 внесено до порядку
денного сесії і розглянуто у
присутності позивача і відповідача,
які надавали пояснення на сесії з
питання, що вирішувалося.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до плану забудови земельної
ділянки, який містився в технічному
паспорті на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_2 від 7 серпня
2012 року, житловий будинок ОСОБА_3 не
знаходиться на межі земельних ділянок
сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст.158 ЗК України
земельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Частиною третьою ст. 158 ЗК України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст.159 ЗК України
земельні спори розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, та органами
місцевого самоврядування на підставі
заяви однієї із сторін у тижневий строк
з дня подання заяви. Земельні спори
розглядаються за участю зацікавлених
сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду
спору. У разі відсутності однієї із
сторін при першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.
Відсутність однієї із сторін без
поважних причин при повторному
розгляді земельного спору не зупиняє
його розгляд і прийняття рішення.

Встановивши, що позивач був присутнім
на засіданні сесії, рішення якої
оспорює, і надавав відповідні
пояснення, суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову,
врахувавши, крім цього, недоведеність
обставин щодо розташування будинку
відповідача безпосередньо на межі
земельних ділянок.

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, з додержанням норм
процесуального права та правильним
застосуванням норм матеріального
права і з такими висновками
погоджується суд касаційної інстанції.

У порушення вимог ст. 316 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції вказаних
обставин та норм матеріального права
не врахував, не надавши належної
правової оцінки наданим сторонами
доказам та встановленим обставинам
справи, висновків суду першої
інстанції щодо недоведеності позовних
вимог не спростував, і, не встановивши
порушень судом першої інстанції норм
процесуального права при дослідженні
доказів у справі, не досліджуючи нових
доказів, помилково скасував рішення
суду першої інстанції, що ухвалено з
додержанням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України.

Тому визнати законним та
обґрунтованим рішення суду
апеляційної інстанції не можна.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що суд першої
інстанції, встановивши фактичні
обставини справи, повно та всебічно
дослідивши надані сторонами докази й
визначивши правовідносини, зумовлені
встановленими фактами, правильно
застосував правові норми та ухвалив
законне, обґрунтоване й справедливе
рішення.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, рішення суду
апеляційної підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 листопада
2013 року скасувати, залишити в силі
рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.Мартинюк

Судді:
В.І.Амелін

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук