Справа № 509/4734/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у смт.Овідіополь
цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 року позивач звернувся до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно, що
складається з ? житлового будинку з
господарчими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1.

26.11.2014 року позивач звернувся до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з уточненою позовною
заявою до відповідача про визнання
права власності на нерухоме майно, що
складається з житлового будинку з
господарчими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просить суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані суду письмові докази
по справі, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі,
з наступних підстав:

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Як встановлено судом та
підтверджується письмовими доказами
по справі 15.06.2013 року сторони уклали
Договір грошової позики, згідно умов
якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 (від імені
якого діяв ОСОБА_2) позику в розмірі 163000
грн., з відсотковою ставкою 1% від
розміру позики, з остаточною датою
повернення позики, згідно з п.3.1
Договору, 15 червня 2014 року.

Виконання зобов'язань по Договору
забезпечувалось нерухомим майном,
належним відповідачу на праві
власності, а саме житловим будинком з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
який належить ОСОБА_5.

Позика надавалася шляхом передання
необхідних коштів, що підтверджується
розпискою від 15.06. 2013 року, написаною
відповідачем.

Відповідно до п.5.4 Договору, при
порушенні Позичальником строку
повернення позики вказаного в п.3.1
цього Договору він повинен сплатити
Позикодавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, від розміру
позики за кожний день прострочення
повернення позики.

Згідно п.5.6 Договору, якщо
Позичальник своєчасно не повернув суму
позики, Позикодавець має право в
судовому порядку звернути стягнення на
майно, яким забезпечується виконання
зобов'язань по цьому Договору.

Пунктом 6.3 Договору, визначено, що
усі спори, пов'язані з цим Договором
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами. Якщо спір не може бути
вирішений шляхом переговорів, він
вирішується в судовому порядку за
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору, визначеному
відповідним чинним законодавством
України.

25 червня 2014 року позивач письмово
звернувся до відповідача з вимогою про
повернення всієї суми позики.

Оскільки відповідач не розрахувався
вчасно із позивачем, ОСОБА_3 звернувся
до суду з метою захисту своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст.1052 ЦК України,
у разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщоінше не встановлено договором.

Частино 1 ст.610 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

З урахуванням того, що виконання
зобов'язання забезпечено
вищезазначеним нерухомим майном, воно
не виконано відповідачем, суд вважає,
що є усі правові підстави для
задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 208, 209, 213-215
ЦПК України, ч.1 ст. 610, ст.ст.625, 1046, ч.1
ст.1049, ст.1052 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копій
до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: А. І. Бочаров