У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, закритого акціонерного
товариства «Крюківбудтехмонтаж» про
визнання недійсними інвестиційного
договору та свідоцтва про право
власності, визнання права власності за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» на
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 15
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 16 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк» (далі - ПАТ
«Укрексімбанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, закритого
акціонерного товариства
«Крюківбудтехмонтаж» (далі - ЗАТ
«Крюківбудтехмонтаж») та просило
визнати недійсним інвестиційний
договір № 5, укладений 12 січня 2006 року
між відповідачами, визнати недійсним
свідоцтво про право власності, видане
22 березня 2007 року Управлінням
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як співвласникам
квартири АДРЕСА_1 та визнати право
власності на вказану вище квартиру за
ОСОБА_4, зобов'язати комунальне
підприємство «Кременчуцьке МБТІ»
здійснити реєстрацію права власності
на спірну квартиру за ОСОБА_4

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 15
жовтня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 16 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрексімбанк»
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, врахувавши,
що згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи, на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до
правильного висновку про те, що
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 25 вересня 2013
року, зокрема, визнано недійсним
іпотечний договір від 17 листопада 2006
року, укладений з ОСОБА_4, за яким
передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1,
тому обставини, встановлені цим
рішенням доказуванню не підлягають (ч. 3
ст. 60 ЦПК України). Разом з тим
правовідносини щодо вказаної квартири
виникли між сторонами після укладення
іпотечного договору від 17 листопада 2006
року, при цьому позивач стороною
оспорюваного в даній справі
інвестиційного договору не був.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 15
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 16 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта