АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1603/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3217/14
Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.
Доповідач Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк»

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 04 вересня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
свої вимоги обгрунтовує тим, що 27
серпня 2008 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» і третя особа ОСОБА_2
уклали кредитний договір №№ DN81AR03110062,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язувався надати відповідачеві
кредит в сумі 63291,04 грн. на строк
користування до 26 серпня 2012 року, а
третя особа ОСОБА_2 зобов'язувався
повернути кредит та сплатити відсотки
в строки та на умовах, що передбачені
кредитним договором. Банк зобов'язання
виконав належним чином та надав ОСОБА_2
кошти в розмірі передбаченому
вказаним Договором, а третя особа
ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним
договором не виконав та станом на 14
березня 2014 року має заборгованість за
кредитом згідно розрахунку в сумі 26335,51
грн., за процентами за користування
кредитом - 3,11 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в сумі 516630 грн., а всього
78001,92 грн. згідно наданого ними
розрахунку.

Оскільки ОСОБА_1 перебуває в шлюбі
з третьою особою ОСОБА_2, то, враховуючи
положення ст.ст.51, 65 СК України про те,
що боргові зобов'язання перед банком
несуть чоловік і жінка, а не той з
подружжя, хто підписав кредитний
договір, вважають, що мають право на
задоволення частини своїх фінансових
інтересів в вигляді стягнення з
відповідача половини заборгованості
третьої особи перед ними в сумі 39000,39
грн.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ DN81AR03110062 від 27 серпня 2007 року в сумі
39000,99 грн. і понесені судові витрати.

Рішенням Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
04 вересня 2014 року в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції
не погодився ПАТ КБ «ПриватБанк» та
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій просить рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
04 вересня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в
повному обсязі.

Посилається на те, що при ухваленні
рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть учать у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень
та добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» і ОСОБА_2 27 серпня 2007 року
уклали кредитний Договір № DN81AR03110062,
згідно умов якого, позивач
зобов'язувався надати третій особі
ОСОБА_2 кредит в сумі 63291,04 грн. з
кінцевим терміном повернення 26 серпня
2012 року, а третя особа ОСОБА_2
зобов'язувався в порядку та на умовах,
що визначені Договором повертати
кредит, виплачувати проценти. Позивач
надав відповідачу кошти, виконавши
таким чином свої зобов'язання в
повному обсязі. ОСОБА_2 всупереч
вимогам ст.ст.525,526 ЦК України, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння його зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, свої
зобов'язання не виконував, не
сплачуючи кредит та відсотки.

Станом на 14 березня 2014 року розмір
простроченої заборгованості за
згаданим кредитним договором
становить 78001,92 грн., з яких: 26335,51 грн.
заборгованість за кредитом, 3,11 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 51663,30 грн. пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, що
підтверджується розрахунком
заборгованості наданим позивачем.

Рішенням Кременчуцького районного
суду від 07 жовтня 2011 року, яке набрало
чинності, з ОСОБА_2 стягнуто
заборгованість за зазначеним
кредитним договором станом на 06 червня
2011 року в сумі 39467,66 грн., яке не
виконане.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором кредитор
зобов'язується передати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і
умовах передбачених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимогам Цивільного Кодексу
України.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив
із положень ч.3 ст.61СК України,
відповідно до якої, якщо одним із
подружжя укладено договір в інтересах
сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі
гонорар, виграш, які були одержані за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Кредитним договором № DN81AR03110062 від 27
серпня 2007 року на ОСОБА_1 не
покладається обов'язок його виконання,
що виключає, як наслідок, її
відповідальність за зобов'язаннями
третьої особи ОСОБА_2

Крім того, аналіз норм сімейного
законодавства дає підстави для
висновку, що при покладенні обов'язку
на одного з подружжя, який не був
стороною у договорі позики,
доказуванню підлягає укладення
договору позики та отримання позики
для потреб та інтересів сім'ї.

Заявляючи позовні вимоги позивач
виходив тільки з факту перебування
відповідача на час укладення договору
у шлюбі з позичальником ОСОБА_2 Проте
належних доказів про укладення
договору кредиту в інтересах сім'ї
позивачем не надані.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що висновок місцевого
суду зроблений на підставі повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів, доводів та
заперечень сторін, яким судом дана
відповідна правова оцінка, а розгляд
справи проведений з дотриманням
принципу змагальності та
диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За результатами апеляційного
розгляду колегія суддів приходить до
висновку, що при вирішенні спору по
суті місцевим судом було вірно
враховані та застосовані норми
матеріального права, а також правильно
встановлені фактичні обставини по
справі та їм дано належну правову
оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1,
313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
- відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 04 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : ______________ Ю.М.
Винниченко

Судді: ______________ Карпушин Г.Л.
________________ Корнієнко В.І.