Справа № 395/1834/13-ц
Провадження № 2/395/37/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 (далі - заявник, позивач, ОСОБА_2)
до Тишківської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області (далі -
відповідач, Тишківська сільська рада),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: Головне
управління юстиції у Кіровоградській
області (далі - третя особа, Головне
управління юстиції), про визнання права
власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 р. до Новомиргородського
районного суду надійшла позовна заява
ОСОБА_2 до Тишківської сільської ради,
третя особа: Головне управління
юстиції про визнання права власності в
порядку спадкування.

Заявник вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його баба ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованих по АДРЕСА_1.

Позивач відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
успадкував після смерті своєї баби по
лінії батька ОСОБА_3 майно, до складу
якого входить земельна ділянка площею
0,1861 га, в тому числі рілля - 0,0832 га, сади -
0,0373 га, під житловою забудовою одно та
двоповерховою - 0,0656 га з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що розташована по АДРЕСА_1, що належала
померлій на підставі Державного акта
на право приватної власності на землю
серії КР № 001160, виданого Тишківською
сільською радою 20 серпня 1994 року та
зареєстрованого в книзі записів на
право приватної власності на землю за
№ 001160.

За життя ОСОБА_3 їй відповідно до
свідоцтва про право власності,
виданого державним нотаріусом
Новомиргородської нотаріальної
контори за реєстром № 1071 належала
частка в спільному майні, набутому
подружжям у шлюбі, яка складається з ?
житлового будинку, що знаходиться у с.
Тишківка, Новомиргородського району,
належного померлому ОСОБА_4 згідно
довідки № 98, виданою Тишківською
сільською радою 02 серпня 1990 року.

Також відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом за
реєстром № 1068 від 07.08.1990 р. ОСОБА_3
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4 ? частини будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться у
с. Тишківка, розташований на землях
колгоспу «Росія» та належав ОСОБА_4
згідно довідки № 98, виданої
Тишківською сільською радою 02 серпня
1990 року.

Таким чином, відповідно житловий
будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 До
того ж їй була передана у приватну
власність земельна ділянка для
обслуговування вищезгаданого
житлового будинку, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії КР № 001160,
виданого Тишківською сільською радою 20
серпня 1994 року та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю. Однак
ОСОБА_3 належним чином не здійснила
реєстрацію вищезгаданих двох свідоцтв
у бюро технічної інвентаризації.

Під час оформлення спадщини позивач
отримав архівну довідку
Новомиргородської дільниці БТІ № 178
від 01.11.2013 р. про те, що право власності
на будинок АДРЕСА_1 за архівними даними
реєстрових книг ОКП «Кіровоградське
ООБТІ» не зареєстровано.

Коли позивач звернувся у встановленому
законом порядку в нотаріальну контору
з заявою про видачу йому свідоцтва про
право власності на спадщину, нотаріус
виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що у
спадкоємця відсутній
правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок.

Проте позивач стверджує, що має право
отримати у власність вказане спадкове
майно за заповітом та обґрунтовує це
наступними обставинами.

Так, за заповітом ОСОБА_2 успадкував
після смерті своєї баби по лінії батька
ОСОБА_3 інше спадкове майно, до складу
якого входить земельна ділянка площею
0,1861 га, в тому числі рілля - 0,0832 га, сади -
0,0373 га, під житловою забудовою одно та
двоповерховою - 0,0656 га з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що розташована по АДРЕСА_1, що належала
померлій на підставі Державного акта
на право приватної власності на землю
серії КР № 001160, виданого Тишківською
сільською радою 20 серпня 1994 року та
зареєстрованого в книзі записів на
право приватної власності на землю за
№ 001160.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за
заповітом і після смерті баби прийняв
спадщину у встановленому законом
порядку, що підтверджується заведеною
у нотаріальній конторі спадковою
справою до майна померлої.

Посилаючись на ст. ст. 328, 392, 1299 ч.2 ЦК
України, просить суд визнати за
позивачем в порядку спадкування право
власності на спадкове майно, яке
складається із домоволодіння по
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов
повністю, посилаючись на обставини,
викладені в заяві.

Оповіщені у встановленому порядку про
час і місце розгляду справи позивач
ОСОБА_2, представники відповідача
(Тишківської сільської ради) і третьої
особи (Головного управління юстиції) у
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
відповідач і третя особа письмових
заперечень проти позову не надіслали.

08.01.2014 р. представник відповідача
надіслав до суду заяву з проханням
розглянути справу в його відсутність,
позовні вимоги визнає повністю.

05.02.2014 р. представник третьої особи
звернувся до суду із заявою з проханням
розглянути справу в його відсутність,
не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність вище згаданих учасників
судового розгляду на підставі наявних
доказів, оскільки у справі мається
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

Заслухавши згадані пояснення та
безпосередньо дослідивши докази в
справі: ознайомившись з письмовими
доказами та іншими матеріалами справи,
суд вважає за необхідне задовольнити
позов із таких міркувань.

За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що
визнання представником відповідача
(Тишківської сільської ради) позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

У судовому засіданні безспірно
з'ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
баба ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованих по АДРЕСА_1.

Позивач відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
успадкував після смерті своєї баби по
лінії батька ОСОБА_3 майно, до складу
якого входить земельна ділянка площею
0,1861 га, в тому числі рілля - 0,0832 га, сади -
0,0373 га, під житловою забудовою одно та
двоповерховою - 0,0656 га з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що розташована по АДРЕСА_1, що належала
померлій на підставі Державного акта
на право приватної власності на землю
серії КР № 001160, виданого Тишківською
сільською радою 20 серпня 1994 року та
зареєстрованого в книзі записів на
право приватної власності на землю за
№ 001160.

За життя ОСОБА_3 їй відповідно до
свідоцтва про право власності,
виданого державним нотаріусом
Новомиргородської нотаріальної
контори за реєстром № 1071 належала
частка в спільному майні, набутому
подружжям у шлюбі, яка складається з ?
житлового будинку, що знаходиться у с.
Тишківка, Новомиргородського району,
належного померлому ОСОБА_4 згідно
довідки № 98, виданою Тишківською
сільською радою 02 серпня 1990 року.

Також відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом за
реєстром № 1068 від 07.08.1990 р. ОСОБА_3
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4 ? частини будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться у
с. Тишківка, розташований на землях
колгоспу «Росія» та належав ОСОБА_4
згідно довідки № 98, виданої
Тишківською сільською радою 02 серпня
1990 року.

Таким чином, відповідно житловий
будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 До
того ж їй була передана у приватну
власність земельна ділянка для
обслуговування вищезгаданого
житлового будинку, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії КР № 001160,
виданого Тишківською сільською радою 20
серпня 1994 року та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю. Однак
ОСОБА_3 належним чином не здійснила
реєстрацію вищезгаданих двох свідоцтв
у бюро технічної інвентаризації.

Під час оформлення спадщини позивач
отримав архівну довідку
Новомиргородської дільниці БТІ № 178
від 01.11.2013 р. про те, що право власності
на будинок АДРЕСА_1 за архівними даними
реєстрових книг ОКП «Кіровоградське
ООБТІ» не зареєстровано.

Коли позивач звернувся у встановленому
законом порядку в нотаріальну контору
з заявою про видачу йому свідоцтва про
право власності на спадщину, нотаріус
виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що у
спадкоємця відсутній
правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок.

Проте позивач стверджує, що має право
отримати у власність вказане спадкове
майно за заповітом та обґрунтовує це
наступними обставинами.

Так, за заповітом ОСОБА_2 успадкував
після смерті своєї баби по лінії батька
ОСОБА_3 інше спадкове майно, до складу
якого входить земельна ділянка площею
0,1861 га, в тому числі рілля - 0,0832 га, сади -
0,0373 га, під житловою забудовою одно та
двоповерховою - 0,0656 га з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що розташована по АДРЕСА_1, що належала
померлій на підставі Державного акта
на право приватної власності на землю
серії КР № 001160, виданого Тишківською
сільською радою 20 серпня 1994 року та
зареєстрованого в книзі записів на
право приватної власності на землю за
№ 001160.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за
заповітом і після смерті баби прийняв
спадщину у встановленому законом
порядку, що підтверджується заведеною
у нотаріальній конторі спадковою
справою до майна померлої.

Частинами 1, 3, 4, 5 статті 1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1296 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Окрім пояснень учасників судового
розгляду, ці ж обставини
підтверджуються: особистими
документами заявника, листами та
постановою нотаріуса, технічними
документами на будинок померлої,
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, іншими матеріалами справи.

Таким чином, у судовому засіданні
безспірно встановлено, що у даному
випадку в наявності є усі передбачені
законом підстави для визнання за
позивачем права на спадкове майно.

Ураховуючи наведене, на підставі
ст. 41 Конституції України, ст. ст. 331,
1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1234, 1258-1261, 1266-1270, 1273, 1275,
1278, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10,
208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Тишківської сільської
ради Новомиргородського району
Кіровоградської області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Головне управління
юстиції у Кіровоградській області про
визнання права власності в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати право приватної власності
ОСОБА_2 у порядку спадкування як
спадкоємця за заповітом ОСОБА_3, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років у с.
Тишківка, Новомиргородського району
Кіровоградської області, на
домоволодіння: житловий будинок, який у
технічному паспорті зазначений під
літерами А, а, Кр., загальною площею 49,7
кв. м (з яких 34,9 кв. м - житлової, 14,8 кв. м -
допоміжної) з господарськими будівлями
(сарай - літ. Б, В, Г, шийка погреба - літ.
Д, убиральня - літ. У, колодязь - літ. К,
огорожа - літ. N), котрі розташовані по
АДРЕСА_1, вартістю 23.537 грн., що належали
померлій: ? на підставі свідоцтва про
право власності, виданого державним
нотаріусом Новомиргородської
державної нотаріальної контори у
спадковій справі за № 124 та
зареєстрованого в реєстрі за № 1071, а
також ? на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого 07
серпня 1990 р. державним нотаріусом
Новомиргородської державної
нотаріальної контори у спадковій
справі за № 124 та зареєстрованого в
реєстрі за № 1069.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Кіровоградської
області через Новомиргородський
районний суд.

Головуючий:

суддя
С.ЩЕНЮЧЕНКО