Пр.№2/155/661/2014
Справа № 155/1675/2014-ц
Рішення

іменем України

(заочне)

14 листопада 2014 року
Горохівський районний суд

Волинської
області

в складі:

головуючого - Адамчук
Г.М.,

при секретарі -
Ревуцькій М.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горохові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Берестечківської міської ради, ОСОБА_3
про визнання договору дарування
недійсним, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до
Берестечківської міської ради та
ОСОБА_3, в якому просить визнати договір
дарування, посвідчений 23.06.2005 року
ОСОБА_4, приватним нотаріусом
Горохівського районного нотаріального
округу за Р№1446, недійсним, визнати її
право власності на житловий будинок з
відповідними надвірними будівлями і
спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що вона 23.06.2005 року
подарувала для ОСОБА_3 житловий будинок
з надвірними будівлями, що знаходиться
в АДРЕСА_1, договір було посвідчено
нотаріально. Цей договір було
посвідчено від її імені по довіреності.
На момент посвідчення довіреності вона
в довіреності не прочитала, що вона
була складена для дарування
вищевказаного будинку, а вона хотіла на
довічне утримання. Документи після
укладення договору вона не читала.
Оскільки син відмовився доглядати за
нею, вона з 2005 року повністю утримує
вищевказаний будинок, просить її
вимоги задовольнити.

Представник Берестечківської
міської ради в судове засідання не
з»явився, в заяві до суду голова ради
просить позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явився, хоча належним
чином повідомлявся судовою повісткою
про час та місце розгляду справи.

Згідно з ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

З договору дарування житлового
будинку від 23 червня 2005 року, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Горохівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстровано в
реєстрі за №1446 видно, що ОСОБА_5 від
імені ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
25.07.2005 року, власником житлового
будинку в АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування є ОСОБА_3, про що також
підтверджується відповідною технічною
документацією (а.с.5-10).

З копії договору дарування та
доданих до нього матеріалів
вбачається, що ОСОБА_2 уповноважила
ОСОБА_5 представляти її інтереси при
посвідчення договору дарування
належного їй житлового будинку.
Договір було укладено ОСОБА_5 на
підставі даної довіреності.

З довідки до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
серії АВ №0264138 видно, що ОСОБА_2 є
інвалідом першої групи.

В судовому засіданні свідки, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 ствердили, що ОСОБА_2 проживає
сама. ОСОБА_3 її не доглядає, до неї не
навідується.

Свідок ОСОБА_5 також ствердила, що
ОСОБА_2 дійсно просила укласти договір
довічного утримання, оскільки вона
потребує стороннього догляду. ОСОБА_5
по довіреності сама уклала договір про
дарування, оскільки про існування
договору довічного утримання не знала.
Волі ОСОБА_2 на укладення такого
договору не було.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає,
що уповноважена ОСОБА_5 не виявила волі
позивача, так як була спрямована на
укладення іншого правочину, а саме
договору довічного утримання, так як
позивач є інвалідом 1-ої групи, потребує
сторонього догляду. Укладення договору
дарування не було вираженням дійсно
внутрішньої волі ОСОБА_2

Разом з тим, як видно з пояснень
сторін та матеріалів даної цивільної
справи, відповідач ОСОБА_3 з 2005 року не
проживає разом з ОСОБА_2, не доглядає її,
будь-якого зв»язку з ним немає. Також
ОСОБА_2 сама сплачує кошти за
комунальні послуги, здійснила
капітальний ремонт будинку.

А тому суд вважає, що слід визнати
договір дарування, посвідчений 23.06.2005
року ОСОБА_4, приватним нотаріусом
Горохівського районного нотаріального
округу за Р№1446, недійсним, проти чого
не заперечує представник органу
місцевого самоврядування, визнати
право власності ОСОБА_2 на житловий
будинок з відповідними надвірними
будівлями і спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215,226 ЦПК
України

ст. ст. 203, 215 ЦК України

суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати договір дарування, посвідчений
23.06.2005 року ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Горохівського районного
нотаріального округу за Р№1446,
недійсним.

Визнати право власності ОСОБА_2 на
житловий будинок з відповідними
надвірними будівлями і спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Горохівського районного суду
Г.М. Адамчук