Справа № 495/5802/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання:
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5802/14-ц
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк»
про стягнення заборгованості
07.08.2014 року Публічне акціонерне
Товариство «ВТБ Банк» (далі по тексту -
позивач) звернулося до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
заборгованості (а.с.2-5).
В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що 27.02.2013
року між сторонами було укладено
відповідно до умов якого позивач надав,
а відповідач отримав грошові кошти в
сумі 50 000 грн. з цільовим використанням
на споживчі потреби, із остаточним
терміном повернення кредиту не пізніше
ніж 27.02.2017 року з процентною ставкою за
користування грошовими коштами 27 %
річних. Невиконання відповідачем
зобов'язань по укладеному договору
зумовило звернення ПАТ «ВТБ Банк» до
суду із відповідним позовом.
У судові засідання представник
позивача не з'явився, але подав до суду
клопотання, згідно яких просив
розглянути справу за його відсутності
та зазначив, що заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи (а.с.43, 82, 88, 95).
Відповідач - ОСОБА_1, відзив або
заперечення на позов ПАТ «ВТБ Банк» до
суду не надав та в судові засідання не
з'явився без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомив,
будь-яких клопотань не заявляв, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце судового розгляду.
Так, ухвала суду та повістки про
призначення слухання справи, а також
копія позовної заяви ПАТ «ВТБ Банк» з
додатками до неї були надіслані на
яка наявна в матеріалах справи та за
якою він зареєстрований (а.с.93-94). Між
тим, з зазначеної адреси усі документи
були повернуті до суду без вручення
адресату у зв'язку з закінченням
терміну зберігання (а.с.47, 87).
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Згідно із ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
відповідач в жодне судове засідання не
з'явився, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, позивач в судові засідання не
з'явився, але просив розглянути справу
без його присутності та проти
винесення заочного рішення не
заперечував, строк розгляду справи,
відповідно до ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України,
закінчився і ніхто із сторін не заявив
клопотання про його подовження, суд
вважає за можливе і необхідне, у
відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224
Цивільного процесуального кодексу
України, розглянути справу без участі
сторін або їх представників, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

27.02.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» (Банк) та
ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено
кредитний договір № R6B (а.с.6-12),
відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк»
надає позичальнику грошові кошти в
сумі 50 000 грн. з цільовим використанням
на споживчі потреби, із остаточним
терміном повернення кредиту не пізніше
ніж 27.02.2017 року з процентною ставкою за
користування грошовими коштами 27 %
річних (п.п. 1.1, 2.1, 3.1-3.3 Договору).

Відповідно до п.3.9 Договору, кредит
надається шляхом безготівкового
перерахування коштів на поточний
рахунок Позичальника, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів НОМЕР_2 у
Одеському відділенні № 5 ПАТ «ВТБ
БАНК». Днем видачі кредиту вважається
день безготівкового перерахування
коштів.

Зобов'язання Банку надати кредит
виникає виключно з моменту відкриття
Позичальником карткового рахунку у
валюті кредиту (п.3.10 Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що
проценти за користування кредитом за
поточний місяць нараховуються двічі на
місяць: 27 числа та в останній робочий
день кожного місяця. Період, за який
сплачуються проценти - з 28 числа
(включно) попереднього місяця по 27
число (включно) поточного місяця.

Повернення кредиту та процентів за
кредитом здійснюється щомісячно
згідно з Графіком. Сума щомісячного
ануїтетного платежу розраховується
таким чином, що протягом строку
кредитування, вказаного в п.3.2 цього
Договору, сума кредиту, вказаного в п.3.1
цього Договору та нараховані проценти
повертаються у повному обсязі рівними
частинами (п.4.6 Договору).

Пунктом 5.3.1 Договору на позичальника
покладений обов'язок сплатити
комісійну винагороду, повернути Банку
отриманий кредит та сплатити
нараховані проценти за користування
кредитом в повному обсязі, виконувати
інші зобов'язання в порядку та в строки,
встановлені цим Договором.

Відповідно до п.5.3.6 Договору,
Позичальник протягом 30 календарних
днів з дати відправлення Банком
відповідної вимоги, зобов'язаний
здійснити дострокове повернення
кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1
цього Договору.

Згідно із п.7.1 Договору, у разі
прострочення виконання Позичальником
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
Договору, Позичальник зобов'язаний
сплатити на користь Банку пеню за кожен
день прострочення у розмірі 0,5 % від
суми прострочених зобов'язань за кожен
день порушення виконання зобов'язань,
включаючи день погашення.

На виконання умов Договору № R6B
від 27.02.2013 року, ПАТ «ВТБ Банк» надало
ОСОБА_1, а останній отримав кредит у
сумі 50 000 грн., про що свідчить
меморіальний ордер № 23884 від 27.02.2013 року
(а.с.20).

В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов
Договору № R6B від 27.02.2013 року свої
зобов'язання в частині щомісячної
сплати платежів у строки, визначені цим
договором, не виконував, що
підтверджується відповідними
розрахунками ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.17-19,
21-27).

05.12.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до
ОСОБА_1 з претензією, згідно якої
вимагало погасити всю суму
заборгованості за кредитним договором
№R6B від 27.02.2013 року (а.с.28-32).

Між тим, така претензія ПАТ «ВТБ Банк»
залишена ОСОБА_1 без відповіді та
задоволення.

У зв'язку з викладеним, за розрахунком
банку, станом на 28.04.2014 року у ОСОБА_1
перед ПАТ «ВТБ Банк» наявна
заборгованість по Договору № R6B
від 27.02.2013 року на загальну суму 78 929,81
грн., яка складається з:

- 41 167,60 грн. - сума заборгованості за
кредитом;

- 6 638,38 грн. - сума простроченої
заборгованості за кредитом;

- 1 094,39 грн. - сума заборгованості за
відсотками;

- 7 490,26 грн. - сума простроченої
заборгованості за відсотками;

- 845 грн. - сума заборгованості за
щомісячною комісією;

- 6 175,94 грн. - сума простроченої
заборгованості за щомісячною комісією;

- 14 637,69 грн. - сума пені;

- 86,92 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
кредиту;

- 82,12 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
відсотків;

- 71,58 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
комісії;

- 217,65 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасне повернення кредиту;

- 231,79 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасну сплату процентів;

- 190,49 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасну сплату комісії.

В добровільному порядку ОСОБА_1 виниклу
та непогашену заборгованість по
Договору № R6B від 27.02.2013 року на
загальну суму 78 167,60 грн. не погасив.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по вищезазначеному
договору зумовило звернення ПАТ «ВТБ
Банк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник який прострочив
виконання зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За приписами статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення
(частин 1 та 2).

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини, що
витікають з кредитного договору, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави
(Позика), якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. Кредитний
договір укладається у письмовій формі
(ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного
кодексу України, позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ч.2 ст.1050 ЦК України).

Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_2 в порушення умов Договору
№R6B від 27.02.2013 року та зазначених
вище норм чинного законодавства не
надавав своєчасно ПАТ «ВТБ Банк»
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами,
тобто свої зобов'язання, визначені цим
договором, виконував несвоєчасно та не
в повному обсязі, у зв'язку з чим у
ОСОБА_1 перед ПАТ «ВТБ Банк» виникла та
залишається і наданий час непогашеною
заборгованість по Договору № R6B
від 27.02.2013 року на загальну суму 78 929,81
грн., яка складається з:

- 41 167,60 грн. - сума заборгованості за
кредитом;

- 6 638,38 грн. - сума простроченої
заборгованості за кредитом;

- 1 094,39 грн. - сума заборгованості за
відсотками;

- 7 490,26 грн. - сума простроченої
заборгованості за відсотками;

- 845 грн. - сума заборгованості за
щомісячною комісією;

- 6 175,94 грн. - сума простроченої
заборгованості за щомісячною комісією;

- 14 637,69 грн. - сума пені;

- 86,92 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
кредиту;

- 82,12 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
відсотків;

- 71,58 грн. - сума 3 процентів річних від
прострочених платежів зі сплати
комісії;

- 217,65 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасне повернення кредиту;

- 231,79 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасну сплату процентів;

- 190,49 грн. - сума інфляційних нарахувань
за несвоєчасну сплату комісії.

Згідно із ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні (ст.213
ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість, правомірність та
законність позовних вимог ПАТ «ВТБ
Банк», у зв'язку з чим позовна заява ПАТ
«ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати понесені ПАТ «ВТБ Банк» при
розгляді справи підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 610-612, 625,
1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного
кодексу України, положеннями Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218,
224-228 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67704,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
(01004, місто Київ, бульвар Тараса
Шевченка/вулиця Пушкінська,8/26, МФО 321767,
) заборгованість по
кредитному договору №R6B від 27.02.2013
року в розмірі 78 929 (сімдесят вісім
тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять)
гривень 81 (вісімдесят одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67704,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
(01004, місто Київ, бульвар Тараса
Шевченка/вулиця Пушкінська,8/26, МФО 321767,
) сплачений судовий збір
за розгляд позовної заяви в розмірі 789
(сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 30
(тридцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Мишко