Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/389/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Сукач Т.О.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 17 грудня
2013 року і

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про поділ майна подружжя.

Зазначала, що під час перебування
у зареєстрованому шлюбі вони з
відповідачем придбали автомобіль «ЗАЗ
Forza АF4854» вартістю 80000 грн., який є
спільною сумісною власністю подружжя.
Після розірвання шлюбу автомобіль
залишився у відповідача, який не
погоджується сплатити їй грошову
компенсацію за ? частину вартості
автомобіля в розмірі 40000 грн.

Посилаючись на такі обставини,
позивачка просила суд визнати
зазначений автомобіль спільною
сумісною власністю сторін і стягнути з
відповідача на її користь грошову
компенсацію в розмірі ? частини
вартості спірного автомобіля.

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року у позові
відмовлено. Суд дійшов висновку, що
зазначений автомобіль не є спільною
сумісною власністю сторін.

У апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на невідповідність
рішення суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, ставить питання
про його скасування з ухваленням
нового рішення про задоволення її
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивачки, ОСОБА_5, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах та обгрунтованість доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
15.08.1996 року по 28.06.2013 року, що
підтверджується рішенням
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 15 травня
2013 року, яке набрало чинності 28.06.2013
року (а.с.11).

Під час перебування у
зареєстрованому шлюбі сторони
придбали автомобіль «ЗАЗ Forza АF4854»,
який 18.11.2011 року був зареєстрований за
відповідачем, що підтверджується
довідкою, виданою начальником центру
ДАІ № 3505 обслуговування
Новоархангельського,
Добровеличківського, Новоукраїнського
районів області 05.11.2013 року за № 1147
(а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя (ч.2 ст.60 СК).

Зважаючи на те, що спірний
автомобіль було придбано на підставі
договору купівлі-продажу за час шлюбу
сторін, відповідач не надав доказів
того, що на придбання автомобіля було
витрачено його особисті кошти чи на час
його придбання сторони проживали
окремо у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин, колегія
суддів вважає, що спірний автомобіль
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності.

Встановлено, що після розірвання
шлюбу відповідач всупереч вимогам ст.65
СК України розпорядився автомобілем
без згоди позивачки, переоформивши
його на ОСОБА_6, яка є дочкою сторін
(а.с.32).

Колегія суддів вважає, що суд
дійшов помилкового висновку про те, що
оскільки позивачка не оспорила
правомірність переходу права
власності на спірний автомобіль на
ОСОБА_6, цей автомобіль на час розгляду
справи в суді не є спільною сумісною
власність сторін, тому у задоволенні
позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Для укладення одним із подружжя
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово (ч.3 ст.65 СК України).

З матеріалів справи вбачається,
що з позовом про стягнення грошової
компенсації за ? частину вартості
автомобіля ОСОБА_3 звернулася до суду
02.12.2013 року. За її заявою про
забезпечення позову суд 05.12.2013 року
постановив ухвалу про накладення
арешту на спірний автомобіль (а.с.52), але
незважаючи на це 06.12.2013 року відповідач
переоформив автомобіль на ОСОБА_6
(а.с.32).

В судовому засіданні відповідач
підтвердив той факт, що позивачка не
давала згоду на переоформлення
автомобіля.

Пленум Верховного Суду України у
п.30 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснив, що
рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК.

У випадку коли при розгляді
вимоги про поділ спільного сумісного
майна подружжя буде встановлено, що
один із них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

З пояснень представника
позивачки та відповідача вбачається,
що дочка сторін ОСОБА_6 проживає разом з
відповідачем. Відповідач здійснив
відчуження спірного автомобіля на свій
розсуд проти волі позивачки і не в її
інтересах.

За таких обставин позивачка має
право на одержання від відповідача
компенсації вартості ? частини
автомобіля, зважаючи на те, що згідно з
ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Під час розгляду справи в
апеляційному суді представнику
позивачки та відповідачу відповідно до
положень ч.4 ст.10 ЦПК України було
роз'яснено право заявити клопотання
про призначення судової експертизи для
визначення вартості спірного
автомобіля, проте від заявлення такого
клопотання вони відмовилися.

В матеріалах справи є
довідка-рахунок серія ААВ № 024450 від
06.12.2013 року, видана ФОП ОСОБА_7 при
оформленні договору купівлі-продажу
спірного автомобіля, згідно з якою його
вартість складає 68580 грн. (а.с.33).
Представник позивачки погодився з
такою оцінкою спірного автомобіля, а
відповідач не надав заперечень і
доказів іншої вартості автомобіля.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що вимоги позивачки про
стягнення на її користь ? частини
вартості спірного автомобіля
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 34290 грн. (68580 грн.: 2 = 34290 грн.), а
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення ні підставі п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України
апеляційний змінює розподіл судових
витрат, а тому з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню судові
витрати, що складаються із судового
збору в розмірі 514 грн. 35 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 17
грудня 2013 року скасувати з ухваленням
нового рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за ? частину
вартості автомобіля «ЗАЗ Forza АF4854» в
розмірі 34290 (тридцять чотири тисячі
двісті дев'яносто) грн. і 514 (п'ятсот
чотирнадцять) грн. 35 коп. судового
збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді