Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/5296/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С,

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Органу опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у справі
за позовом Органу опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Орджонікідзевському
району м. Запоріжжя в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року Орган опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя звернувся до суду в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4
із позовом до ОСОБА_5 про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що на профілактичному
обліку у відділі по
Орджонікідзевському району служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради перебувають
неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такі, що
опинились в складних життєвих
обставинах.

Зазначені діти мають реєстрацію місця
проживання та фактично проживають
разом із матір'ю ОСОБА_5, 1972 р.н., та
повнолітнім братом ОСОБА_6, 1993 р.н., за
адресою: АДРЕСА_1.

Зазначали, що під час перебування на
профілактичному обліку та навчання у
різних навчальних закладах діти мали
систематичні пропуски занять без
поважних причин, мотивація до навчання
відсутня, батьки навчанням та
поведінкою дітей не цікавились та не
цікавляться.

В зв'язку із злісним ухиленням батьків
від виконання батьківських обов'язків
прокуратурою району у серпні 2012 року до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя була подана позовна заява
про позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7
батьківських прав по відношенню до їх
синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2012
року позбавлено батьківських прав
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, щодо
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
іншій частині позову відмовлено.

Проте з моменту ухвалення судом
рішення ставлення ОСОБА_5 до виконання
батьківських обов'язків щодо виховання
дітей та забезпечення здобуття ними
повної загальної середньої освіти не
змінилося.

Так, в зв'язку із ухиленням від
виконання батьківських обов'язків за
клопотанням відділу по району ОСОБА_5
неодноразово притягувалась до
відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП.

14.02.2014 року до позивача надійшов лист
від Запорізького професійного ліцею
автотранспорту, учнями якого є ОСОБА_3
та ОСОБА_4, з проханням погодити
відрахування вказаних дітей в зв'язку з
небажанням навчатися та великою
кількістю пропусків з усіх предметів.

Відсутність уваги з боку матері до
життя синів та впливу на них призвело
до чергових скоєнь ОСОБА_4 крадіжок, в
зв'язку з чим вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжжя від 02.10.2013 року він був
засуджений до 3 років позбавлення волі
та звільнений від відбування покарання
з випробувальним терміном 2 роки.

ОСОБА_3 перебуває на обліку
кримінально-виконавчої інспекції
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя в зв'язку із скоєнням
злочину, передбаченого ст. 185 КК
України.

Посилаючись на те, що незважаючи на
систематичне проведення роботи
профілактично-виховного характеру з
вказаними дітьми та з їх матір'ю ОСОБА_5,
ситуація в родині на час подання позову
не змінилася: діти не мають бажання та
мотивації до навчання, скоюють
правопорушення, мати впливу на синів не
має, просили суд позбавити ОСОБА_5, 1972
р.н., батьківських прав по відношенню до
її дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_5
аліменти на утримання вказаних дітей у
розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не
менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку на
особовий банківський рахунок дитини,
відкритий у Державному ощадному банку
України.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
жовтня 2014 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, Орган
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі,
повідомлені про місце та час розгляду
справи у відповідності до вимог ст.ст.
74, 76 ЦПК України, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення
(судової повістки), розписка про
одержання судової повістки про виклик
до суду та телефонограма, яка за
змістом відповідає вимогам ст.75 ЦПК
України (із зазначенням даних про
особу, яка надіслала телефонограму,
даних про особу, яка її прийняла та за
яким телефоном) та зареєстрована в суді
в журналі телефонограм №01-20 за №55 від
01.12.2014 року (а.с.117-120).

Відповідачка ОСОБА_5 до суду не прибула,
надіслала письмову заяву про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із зайнятістю на роботі.

З огляду на вищевикладене та у
відповідності до ст..ст. 303-1, 305 ЦПК
України, судова колегія ухвалила
розглядати справу за відсутності
відповідачки.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Для встановлення таких обставин суду
потрібно ретельно перевіряти докази,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
обов'язково здійснювати необхідні дії
для залучення відповідача у справі та
з'ясування його позиції й обґрунтувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Орган
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя посилався на те, що
відповідачка не має впливу на своїх
дітей, вони не бажають навчатися,
скоюють злочини, відповідачка не
створює належних житлово-побутових
умов для проживання дітей.

Прокурор в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та висловив думку щодо відсутності
підстав для позбавлення відповідачки
батьківських прав, просив апеляційну
скаргу відхилити.

Встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва
про народження НОМЕР_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва
про народження НОМЕР_2 (а.с.7).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2012
року позбавлено батьківських прав
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, щодо
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
частині позову про позбавлення
батьківських прав матері - ОСОБА_5 -
відмовлено (а.с.24-27).

Вироком Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було засуджено до 3
років позбавлення волі за ст. 186 ч. 2, ст.
185 ч. 3 КК України. На підставі ст.ст.75, 104
КК України звільнено від відбування
покарання з випробувальним терміном 2
роки (а.с.19-22).

Згідно листів СКМСД
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області №29/6-5735/8
від 17.05.2013 року та №29/6-14574 від 26.11.2013 року
ОСОБА_3 з 17.03.2012 року та ОСОБА_4 з 27.09.2013
року перебувають на профілактичному
обліку у вказаній установі в зв'язку із
скоєнням злочину (а.с.71).

Згідно з листом СКМСД
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області №29/6-10419
від 15.09.2014 року:

ОСОБА_3 притягувався до кримінальної
відповідальності 02.05.2013 року за ст. 185 КК
України, 01.01.2014 року за ст. 190 КК України,
23.04.2014 року за ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 притягувався до кримінальної
відповідальності 03.05.2013 року за ст. 185 КК
України, 01.06.2013 року за ст. 185 КК України,
17.08.2013 року за ст. 185 КК України, 28.07.2014
року за ст. 125 КК України;

Відносно відповідачки ОСОБА_5 були
складені адміністративні протоколи за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 184
КУпАП (невиконання батьківських
обов'язків) 18.03.2013 року, 21.06.2013 року,
16.08.2013 року, 30.11.2013 року, 13.04.2014 року
(а.с.66).

Відповідно до довідок-характеристик на
учнів ДНЗ «Запорізький професійний
ліцей автотранспорту» № 55 та №56 від
14.02.2014 року зі весь період навчання з 01
вересня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
присутніми на теоретичному навчанні 2
дні, на практичному навчанні - 1 день.
Мати учнів неодноразово викликали в
ліцей на засідання штабу з
профілактики правопорушень, але вона
так і не з'явилась на запрошення. В
зв'язку з чим ДНЗ «Запорізький
професійний ліцей автотранспорту»
звернулися до відділу по
Орджонікідзевському району служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради з проханням
надати дозвіл на відрахування з числа
учнів вказаних дітей (а.с.9-10).

Згідно із п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року
при вирішенні питання про поновлення
батьківських прав одного з батьків суд
бере до уваги думку другого з них та
інших осіб, із якими проживає дитина,
враховує її інтереси, а також думку
дитини, якщо вона її може висловити.

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції заслухав думку дитини
ОСОБА_4, 1999 р.н., який зазначав, що його
мати не ухиляється від виконання своїх
обов'язків, має авторитет для нього та
його брата, у них добрі стосунки, вона
цікавиться їх життям та матеріально
утримує їх (а.с.76-78).

У листі ДНЗ «Запорізький професійний
ліцей автотранспорту» №279 від 12.09.2014
року поведінка ОСОБА_4 та ОСОБА_3
охарактеризована як спокійна та
врівноважена, зазначено, що вони завжди
охайні. З боку матері ОСОБА_5 не
виявлено активності щодо успішності та
поведінки хлопців, при індивідуальному
спілкуванні дуже помітно її хвилювання
за синів (а.с.67).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 з 01 січня 2014 року постійно
працює на посаді прибиральниці
службових приміщень у ТОВ «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» із сукупним
доходом за останні 6 місяців у розмірі 6
458,98 грн., що підтверджується довідками
ТОВ «Запорізький титано-магнієвий
комбінат» №74 від 09.07.2014 року та №342 від
11.07.2014 року (а.с.98-99).

Отже, відповідачка в межах свого доходу
покращила умови проживання та
забезпечує сім'ю продуктами
харчування.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину.

Позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яке тягне за собою
серйозні правові наслідки, як для
батька (матері), так і для дитини (ст. 166
СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських
прав допускається лише, коли змінити
поведінку батьків в кращу сторону
неможливо, і лише при наявності вини в
діях батьків.

Суд наголошує, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків повинно
бути навмисним, тобто коли особа
повністю розуміє наслідки своєї винної
поведінки.

Жодних відомостей про таку поведінку
відповідачки, яка негативно впливала б
на дітей або інших обставин, які
зумовлювали б застосування такої
виключної міри як позбавлення
відповідачки батьківських прав не
встановлено.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України
передбачено, що при розгляді судом
спорів щодо позбавлення чи поновлення
батьківських прав орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Слід звернути увагу на те, що згідно із
ч. 6 ст. 19 СК України суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Висновком районної адміністрації по
Орджонікідзевському району
Запорізької міської ради №05/01-33/0108 від
03.03.2014 року як органу опіки та
піклування, в зв'язку з відсутністю
позитивних змін у ставленні ОСОБА_5 до
виконання батьківських обов'язків,
злісного небажання вказаної особи
займатися вихованням синів, визнано
доцільним позбавити ОСОБА_5
батьківських прав по відношенню до її
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Однак, проаналізувавши надані
сторонами докази, судова колегія не
приймає до уваги вищеназваний
висновок, оскільки зміст його
зводиться до хронологічного
викладення подій, які мали місце у сім'ї
ОСОБА_4, без зазначення заходів, які
були вжиті позивачем щодо покращення
ставлення матері до дітей, до методів
виховання, без обґрунтування в чому
полягає злісне небажання ОСОБА_5
виконувати свої обов'язки по вихованню
дітей.

Ухвалюючи рішення про відмову Органу
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, позивачем не було надано
беззаперечних доказів, які б свідчили
про ухилення відповідачки від
виконання своїх обов'язків щодо
виховання дітей, винної поведінки
відповідачки у свідомому нехтуванні
своїми обов'язками, які б безумовно
свідчили про злісне ухилення
відповідачкою від виховання та
утримання своїх дітей, що у
відповідності з вимогами ст. 164 СК
України було б підставою для
позбавлення батьківських прав.

При цьому районний суд навів у рішенні
відповідні доводи з посиланням на
надані по справі докази та положення
закону.

З мотивів, викладених вище, колегія
суддів приходить до висновку, що при
встановленні зазначених фактів судом
першої інстанції не були порушені
норми процесуального права, правильно
застосовано норми матеріального права,
підстави для скасування рішення суду
відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Органу опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: