Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4691/14
Головуючий у 1 інстанції: Парій О.В.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С,

Судді Кримська О.М.,

Дашковська А.В.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 02 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«ТАСкомбанк», ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вироком
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 06 квітня 2011
року ОСОБА_4 визнана винною в тому, що
працюючи на посадах заступника
керуючого операційною роботою,
заступника начальника відділу продаж і
обслуговування корпоративних клієнтів
ВАТ «АБ «БізнесСтандарт»
(правонаступник - ПАТ «ТАСкомбанк») з
використанням свого службового
становища за період з 14.04.2009 року по
09.06.2010 року привласнила 236 318 грн. 01 коп..

Вказував, що його цивільний позов
вироком суду залишено без розгляду.

Оскільки ОСОБА_4 на час здійснення
злочинних дій перебувала у трудових
відносинах з банком, банк повинен
відшкодувати шкоду, заподіяну йому
відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1172 ЦК
України.

Позивач зазначав, що діями
відповідачів йому спричинено моральну
шкоду, яка полягає в його ображенні та
приниженні, необхідності витрачання
часу для написання скарг та переписки з
правоохоронним органами з метою
притягнення ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності. При оцінці розміру
нанесеної моральної шкоди він виходив
з того, що проти нього здійснено
умисний злочин, йому довелося відчути
шок і стрес, що негативно позначилося
на стану його здоров'я, він відчував та
відчуває величезний душевний біль та
морально-етичні переживання, він не
може вести звичайний спосіб життя.

В частині обґрунтування спричиненої
моральної шкоди ПАТ «ТАСкомбанк»
зазначає: недобросовісне ведення
банківської справи, відсутність
контролю над найнятими працівниками,
можливість скоєння злочину ОСОБА_4
безпосередньо в банку, можливість
скоєння злочину іншими працівниками
банку, набір недобросовісних
працівників в банк, не створення в
банку такої системи роботи, щоб подібні
злочини не були можливі.

Просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його
користь як компенсацію заподіяної йому
моральної шкоди 15 000 грн. та з ПАТ
«ТАСкомбанк» на його користь як
компенсацію заподіяної йому моральної
шкоди 15 000 грн., судові витрати покласти
на відповідачів.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 02 вересня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Позивач та третя особа в судове
засідання суду апеляційної інстанції
Запорізької області не з'явилися,
повідомлені про місце та час розгляду
справи у відповідності до ст.ст.. 74, 76
ЦПК України, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(судової повістки) ( а.с. 71, 72 )

Причини неявки в судове засідання
учасники апеляційного розгляду не
повідомили, будь - яких письмових
клопотань, в тому числі про відкладення
розгляду справи не надходило.

В апеляційній скарзі позивача
міститься клопотання про розгляду
справи за його відсутності ( а.с.55)

З огляду на вищевикладене та у
відповідності до ст..ст. 303-1, 305 ЦПК
України, судова колегія ухвалила
розглядати справу за відсутності
нез'явившихся учасників апеляційного
розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника ПАТ «ТАСкомбанк»,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
визначено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що проти нього
здійснено умисний злочин, йому
довелося відчути шок і стрес, що
негативно позначилося на стану його
здоров'я, відчуває величезний душевний
біль та морально-етичні переживання, не
може вести звичайний спосіб життя, а
також ПАТ «ТАСкомбанк» спричинив
моральну шкоду через недобросовісне
ведення банківської справи,
відсутність контролю над найнятими
працівниками, не створення в банку
такої системи роботи, щоб подібні
злочини не були можливі.

Встановлено, що відповідно до вироку
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 06 квітня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 04 липня 2011 року, який набрав
законної сили, ОСОБА_4 діючи з
корисливих мотивів, маючи єдиний
умисел на заволодіння грошовими
коштами в крупних розмірах,
зловживаючи своїм посадовим
становищем, маючи доступ к відомостям
про наявність грошових коштів на
рахунках клієнтів, шляхом виготовлення
заяв про видачу готівкових грошових
коштів від імені клієнтів банку,
заволоділа сумами грошових коштів
банку з рахунків клієнтів в зазначені
дати, в тому числі 06.01.2010 року
заволоділа грошовою сумою 700 доларів
США, що станом на 06.01.2010 року складало 5589
грн. 50 коп., з рахунку №7001 ОСОБА_3. (
а.с.36)

Названим вироком суду ОСОБА_4 визнано
винною у вчинені злочинів,
передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК
України.

Цивільний позов ОСОБА_3, з яким він
звертався до суду в порядку ст. 28 КК
України до ОСОБА_4, АТ «АБ
БізнесСтандарт» (правонаступник - ПАТ
«ТАСкомбанк») про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої злочином,
залишено без розгляду ( а.с.36-39; 40,41).

Колегією суддів апеляційного суду
Запорізької області за клопотанням
апелянта досліджено матеріали
кримінальної справи № 1-101/11 за
обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені
злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.
366 КК України.

З матеріалів даної кримінальної справи
вбачається, що постановою прокурора
про зміну обвинувачення від 22 березня
2011 року було змінено обвинувачення у
зв'язку з тим, що діями ОСОБА_4
спричинено матеріальну шкоду не
громадянам, а Банку та процесуальний
статус потерпілих, в тому числі ОСОБА_3,
зазначених у обвинувальному висновку,
змінено на свідків ( а.с.97-103 та а.с.112-118
т.3 кримінальної справи).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази додаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З мотивів, викладених вище та виходячи
з вимог змагальності сторін, обов'язків
доказування і подання доказів, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем не надані докази порушення
його прав, як вкладника банку, через
неправомірні дії відповідачів та як
наслідок заподіяння йому моральної
шкоди, у зв'язку з невиконання договору
депозитного вкладу. Факт повернення
позивачеві суми вкладу визнано
сторонами.

Твердження позивача про те, що
вищеописані події негативно
позначилися на стан його здоров'я, не
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Суд першої інстанції, на виконання
вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин цієї справи: листом
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 25.07.2014 року за
вихідним №310/2775/14-ц ОСОБА_3
запропоновано повідомити суду
найменування закладів охорони
здоров'я, до яких суд має зробити запити
з витребуванням інформації про
знаходження на лікуванні позивача, про
що останній просив суд у позовній заяві
як на доказ спричинених йому моральних
страждань (а.с.28).

Проте вказані дані не було надано
позивачем ні під час розгляду справи в
суді першої інстанції, ні до суду
апеляційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що позивачем не було доведено
тих обставин, на які він посилався у
позовній заяві як на підставу
заявлених вимог та обраний позивачем
спосіб захисту прав не відповідає
характеру їх порушення.

За таких обставин, при встановленні
зазначених фактів судом першої
інстанції не було порушено норм
цивільного процесуального закону,
зазначені висновки місцевого суду
відповідають обставинам справи, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції у складі судді, який
розглянув справу, мав взяти самовідвід,
оскільки у позивача є сумніви
безсторонності цього судді, не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
справи. Матеріали справи не містять
відомостей на підтвердження цих
доводів. Позивачем, при наявності, на
його думку підстав, передбачених ст.ст..
20, 21 ЦПК України відвід не заявлявся.

Доводи апеляційної скарги про
порушення процесуальних прав позивача,
які полягають у розгляді справи за його
відсутності, спростовуються
матеріалами справи.

Так, про час та місце проведення
судових засідань, які були призначені
по даній справі на 24 липня 2014 року та на
02 вересня 2014 року, позивач був
повідомлений належним чином у
відповідності до вимог ст.. ст.. 74,76 ЦПК
України, що підтверджується його
підписом від 18.07.2014 року та від 31.07.2014
року на рекомендованому повідомленні
про вручення поштового відправлення
(судової повістки) (а.с. 21, 29).

До цього ж, в позовній заяві ОСОБА_3
міститься клопотання про розгляд
справи за його відсутності (а.с.10).

Твердження апелянта про
невідповідність оскаржуваного рішення
практиці Європейського суду з прав
людини не можуть спростувати висновків
місцевого суду, оскільки мають
характер загальних висловлювань.

Судом першої інстанції дана належна
оцінка письмовим доказам у сукупності
з доводами сторін згідно ст..ст. 10, 11, 60,
212 ЦПК України.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість прийняття рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції з'ясовані всі обставини
справи, які мають істотне значення для
правильного вирішення спору, висновки
місцевого суду відповідають
обставинам справи, а тому підстави для
скасування оскаржуваного рішення суду
відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 02 вересня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: