Справа № 541/49/14-ц
Провадження №2/541/177/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миргороді
справу за позовом ОСОБА_1 до
Клюшниківської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно, третя особа Управління
Держземагентства у Миргородському
районі Полтавської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Клюшниківської сільської ради
Миргородського району про визнання
права власності на спадкове майно, а
саме земельну ділянку площею 3,7952 га,
яка розташована на території
Клюшниківської сільської ради, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2. В позові посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2. Після
його смерті залишилося спадкове майно
у вигляді земельної ділянки площею 3,7952
га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Клюшниківської сільської ради
Миргородського району. Позивач, за
заповітом є єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину, але не
може отримати свідоцтво про право на
спадщину на вказану земельну ділянку,
тому що в державному акті на право
власності на земельну ділянку невірно
вказано кадастровий номер земельної
ділянки і внести виправлення в
державний акт неможливо в зв'язку зі
смертю особи, на ім'я якої він виданий. В
зв'язку цим нотаріус відмовив йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
і він звернувся до суду з вказаним
позовом.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги визнав, просив їх
задовольнити з підстав вказаних у
позовній заяві.

Відповідач - Клюшниківська сільська
рада Миргородського району, в судове
засідання свого представника не
направила, до суду подала заяву, в якій
заперечень проти позову не висловила і
просила справу розглянути у
відсутність її представника (а.с.23).

Третя особа Управління
Держземагенства у Миргородському
районі в судове засідання свого
представника не направило, до суду
подало заяву, в якій просило справу
розглянути у відсутність її
представника, при прийнятті рішення
поклалось на розсуд суду (а.с. 24).

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). За
свого життя ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15 березня 2013 року
належала земельна ділянка площею 3,7952
га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Клюшниківської сільської
ради, яка була зареєстрована за ним з
присвоєнням кадастрового номеру
:00:009:0100 (а.с. 12-13), але цей
кадастровий номер не є вірним (а.с.5, 9). В
зв'язку із цим позивач, який прийняв
спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України
(а.с. 12), не зміг отримати витяг з
Державного земельного кадастру, який
необхідний для оформлення спадщини,
тому приватний нотаріус
Миргородського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину на земельну ділянку після
померлого ОСОБА_2 ( а.с. 8).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків(спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Спадкування
здійснюється за заповітом або законом.
Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273
ЦК України спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини під умовою або з
застереженнями. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оскільки позивач прийняв спадщину, він
успадкував належну померлому ОСОБА_2
земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Оскільки вищезазначені обставини
перешкоджають позивачу оформити право
власності на спадкове майно в
позасудовому порядку, а визнання
позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд вважає можливим
постановити рішення про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1221, 1268 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 214, 215, 223ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадкове майно, що
належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 3,7952 га
з кадастровим номером :00:009:0100,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Клюшниківської сільської ради
Миргородського району, що належала
ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на
спадщину, виданого приватним
нотаріусом Миргородського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 15 березня
2013 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано.

Суддя: Ю. В. Сидоренко